Eduard von der Ropp

Eduard Michael Johann Maria Baron von der Ropp (russisk:Эдуард Юльевич Ропп; født 2. desember [jul.]/ 14. desember 1851 [greg.] i Līksna i guvernementet Vitebsk i Tsarrussland; død 25. juli 1939 i Poznan i Polen) var Comes Romanus og katolsk erkebiskop av Mogilev.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Eduard von der Ropp var den tredje av fire sønner av Emmerich Julius freiherr von der Ropp og Izabela Józefa Plater-Zyberk, datter av viseguvernøren av Vilno. Han far var direkte nedadstigende etterkommer av Theoricus de Raupena, storebror til bislop Albert som grunnla byen Riga i 1201. Morens familie hadde eiendommer bøde i Lixna (Līksna) i Latgale (da i guvernementet Vitebsk) og  Bewern (Bebrene) i Sēlija (da i guvernementet Kurland). Det var den katolske moren Isabella – av en opprinnelig baltisk tysk adelsfamilie som senere ble polonisert – som førte til at Eduard ble døpt katolsk.


=== Prest ===
Etter først å ha virket som advokat i det russiske landbruksministerium i Sankt Petersburg, studerte han teologi og ble ordinert til prest i 1886. I 1893 ble han utnevnt til prost og dekan for Courland med sete i Libau. Han var byggherren av St. Joseph-kirken der.


=== Biskop ===
Den 9. juni 1902 ble han utnevnt av pave Leo XIII til biskop av Tiraspol, med base i Saratov ved elven Volga, og ble bispeviet i Saratov 16. november samme år av erkebiskop Bolesław Hieronim Kłopotowski av Mohilev; medkonsekrerene var biskop Karol Antoni Niedziałkowski, biskop av Lutsk, Zhytomyr og Kamyanets-Podilskyi (Łuck, Zytomierz, and Kamienec), og biskop Jerzy Józef Elizeusz Szembek av Płock.
Den 9. november 1903 ble han utnevnt av pave Pius X til biskop av Vilno. Tro mot sitt selvbilde om ikke å være bare en «biskop i sakristiet», ble han selv valgt inn i den første riksdumaen i 1906. I 1907 ble han forvist til Tbilisi i Kaukasus av den russiske regjering.Etter å ha blitt utnevnt til erkebiskop av Mogilev (med base i Petrograd/Sankt Petersburg) i 1917 og dermed var blitt katolsk metropolitt av hele Russland, begav han seg til Sankt Petersburg for begynne sitt virke. Han kom imidlertid tidlig i konflikt med den nye sovjetiske regjering. i 1919 ble han arrestert og overført til Moskva. Han fikk en dødsdom for antisovjetisk agitasjon i  1919, men ble idtedet deportert til Polen i 1920 etter Den hellige stols petisjoner for ham.Her grunnla han det katolske universitet i Lublin, et institutt for opplæring av misjonærer for Russland, og var vedvarende interessert i den katolske kirkens skjebne i Sovjetrussland.
På begynnelsen av 1920-tallet tok von der Ropp til orde for en forening av den russisk-ortodokse kirke med Den hellige stol. Imidlertid gjorde hans latinske mentalitet og hans polskinspirerte vurdering av det russiske folk som «tilbakestående», denne bestrebelsen upopulær selv blant gresk-katolske russisk-katolske og ukrainsk-katolske prester.I 1939 døde han i Poznan i Polen og ble gravlagt i krypten til erkekatedralen der av den polske erkebiskopen. I 1983 ble levningene overført til Białystok i det østlige Polen, et sted med mange landflyktige katolske kristne fra Sovjetunionen. Sarkofagen hans fungerer som alter i prokatedralen der.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Biskop Claudio Rangoni (1559-1621) *1593
Erkebiskop Wawrzyniec Gembicki (1559-1624) *1601
Erkebiskop Jan Wężyk (1575-1638) *1620
Biskop Piotr Gembicki (1585-1657) *1637
Biskop Jan Gembicki (1602-1675) *1653
Biskop Bonawentura Dobrogost Madaliński (1623-1691) *1672
Biskop Jan Małachowski (1623-1699) *1677
Erkebiskop Stanisław Szembek (1651-1721) *1690
Biskop Felicjan Konstanty Szaniawski (1668-1732) *1707
Biskop Andrzej Stanisław Załuski (1695-1758) *1724
Erkebiskop Adam Ignacy Komorowski (1699-1759) *1749
Erkebiskop Władysław Aleksander Łubieński (1703-1767) *1758
Biskop Andrzej Mikołaj Stanisław Kostka Młodziejewski (1717-1780) *1767
Biskop Kasper Kazimierz Kolumna Cieciszowski (1745-1831) *1775
Biskop Franciszek Borgiasz Mackiewicz (1756-1842) *1817
Biskop Michał Piwnicki (1771-1855) *1827
Erkebiskop Ignacy Ludwik Pawłowski (1776-1842) *1829
Erkebiskop Kazimierz Roch Dmochowski (1780-1851) *1841
Erkebiskop Wacław Żyliński (1803-1863) *1848
Biskop Aleksander Kazimierz Bereśniewicz (1823-1907) *1859
Biskop Szymon Marcin Kozłowski (1829-1899) *1883
Biskop Mieczyslaw Leonard Pallulon (1834-1908) *1883
Erkebiskop Bolesław Hieronim Kłopotowski (1848-1903) *1897
Erkebiskop Eduard von der Ropp (1851-1939) *1902


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ernst Christoph Suttner: Markus Glaser und Alexander Frison: zwei Glaubenszeugen unter unseren Confratres majores. (PDF; 117 kB)
Michaela Limbach: Namenlose Zeugen des Glaubens: Märtyrer im 20. Jahrhundert – Alexander Frison (PDF; 426 kB)