jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Den sårede mannen

Den sårede mannen, (originaltittel: l'Homme blessé) er et fransk drama fra 1983 regissert av Patrice Chéreau. Hovedrollene spilles av Jean-Hugues Anglade og Vittorio Mezzogiorno og manus er skrevet av Chéreau i samarbeid med Hervé Guibert. 


== Medvirkende ==
Jean-Hugues Anglade : Henri
Vittorio Mezzogiorno : Jean Lerman
Roland Bertin : Bosmans
Lisa Kreuzer : Elisabeth
Annick Alane : la mère d'Henri
Sophie Edmond : la sœur d'Henri
Claude Berri : le client
Gérard Desarthe : l'homme qui pleure
Hammou Graïa : le jeune homme de la gare
Armin Mueller-Stahl : Le père d'Henri


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den sårede mannen på Internet Movie Database 
(sv) Den sårede mannen i Svensk Filmdatabas 
(da) Den sårede mannen i Danmark Nationale Filminstitut 
(da) Den sårede mannen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Den sårede mannen på Allociné 
(nl) Den sårede mannen på MovieMeter 
(en) Den sårede mannen på AllMovie 
(en) Den sårede mannen på Rotten Tomatoes
Michael Voigt

Michael Paul Voigt (23. september 1958 – 24. mars 2018) var en amerikansk sportsskytter og våpensmed som tok flere medaljer i IPSC Handgun World Shoot. Han tok bronse i Open-divisjonen i 1993, gull i Standard-divisjonen i 1999, sølv i Standard-divisjonen i 2002, og bronse i Modified-divisjonen i 2008. I tillegg tok han 2 medaljer i kontinentale IPSC hagle-mesterskap, og han har konkurrert i USPSA multigun hvor han har vunnet medaljer 14 ganger. I 2016 giftet han seg med Maggie Reese.
Fra 2000 til 2012 var han president av United States Practical Shooting Association.
Michael Voigt var også innflytelsesrik i dannelsen av Strayer Voigt, Inc og deres merkevare Infinity Firearms, som er en variant av modulære dobbeltradede 1911-pistoler, også kalt 2011. Strayer-Voigt, Inc. ble startet i juni 1994 da grunnleggeren Sandy Strayer forlot STI International, Inc for å danne sitt eget selskap, og slo seg deretter sammen med Michael Voigt som bidro både som profesjonell skytter og våpensmed. Senere arbeidet Michael for Surefire LLC med utvikling av lyddempere, samt i utviklingsavdelingen til Safariland.
Michael døde i 2018 av kreft.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Tim Yackley

Timothy Yackley (født juli 1998) er en amerikansk sportsskytter som konkurrerer i dynamisk sportsskyting og palma-langholdsskyting. Han hadde sitt internasjonale gjennombrudd da han tok bronsemedalje i Standard Junior-kategorien i 2015 IPSC Shotgun World Shoot i Italia. Etter å ha tatt steget opp fra junior-kategorien kom han på 10. plass i Open-divisjonen i rifle-VM i 2017 , og 7. plass i Standard-divisjonen i hagle-VM i 2018 hvor han samtidig hjalp det amerikanske laget med å vinne en sølvmedalje.Hans skytekarriere startet da han deltok på en juniorleir arrangert av USPSA i 2011, og deretter en juniorleir arrangert av MGM i 2012. Høsten 2012 begynte han å konkurrere aktivt i multigun. Han ble juniormester i Bianchi Cup 4 år på rad fra 2015 til 2018. Tim reiser rundt i USA med familien, som også går under kallenavnet "Yackley 5" (Mark, Becky, Tim, Sean og Andrew), hvor alle fem konkurrerer aktivt i en rekke skytedisipliner.


== Referanser ==
Lena Miculek

Lena Miculek er en amerikansk sportsskytter som tok gullmedalje i Open Lady-kategorien i 2017 IPSC Rifle World Shoot. Hun har også tre gullmedaljer fra Standard Lady-kategorien i IPSC Shotgun World Shoot (2012, 2015 og 2018). Hun er datter av IPSC Revolver-verdensmester Jerry Miculek og Handgun Lady Open-verdensmester Kay Clark Miculek, hvis bror var børsemakeren Jim Clark fra Clark Custom Guns. Miculek har konkurrert siden hun var 8 år gammel, og begynte å konkurrere aktivt i 2011. Hun var tidligere gift med Brock Afentul og het da Lena Miculek-Afentul.


== Referanser ==
Ricardo López Tugendhat

Ricardo López Tugendhat (født 24. mai 1977 i Quito) er en 3 ganger verdensmester i IPSC revolver (2008, 2011, 2014) som kommer fra Ecuador. Han begynte å skyte i en alder av 14 år,  og spesialiserte seg i den vanskelige revolver-divisjonen ettersom dette var det eneste våpenet faren hans eide. Fra begynnelsen viste han eksepsjonelle evner for sporten, og har fra han var 15 år gammel vunnet nesten hvert eneste nasjonale mesterskap i Ecuador.


== Referanser ==
Dominic Meier

Dominic Meier er en sveitsisk sportsskytter som har vunnet det sveitsiske IPSC-mesterskapet 8 ganger. Han ble en del av det sveitsiske landslaget i slutten av 1993, og er til den dag i dag en av de mest suksessfulle IPSC-skytterne fra Sveits.


== Referanser ==
Aase Refsnes

Aase Refsnes (født 1984) er en norsk politiker fra Berg i Oslo, bosatt i Leines i Steigen, som representerer Sosialistisk Venstreparti. Refsnes ble valgt til ordfører i Steigen for perioden 2019–2023.Refsnes er utdannet siviløkonom med bachelor fra Universitetet i Bergen og master fra Copenhagen Business School i København.
Hun var ansatt som rådgiver i Naturvernforbundet fra 2011 til 2014, og ble deretter prosjektmedarbeider for Lev i Steigen frem til hun ble heltidspolitiker i 2017. Fra 2017 til 2019 var hun fylkesråd for kultur, miljø og folkehelse i Nordland, og i 2019 ble hun valgt inn i kommunestyret i Steigen som representant fra SV.


== Referanser ==
Chris Tilley

Michael Christopher Tilley (født 6. mai 1985 i Winston-Salem, Nord-Carolina) er en amerikansk sportsskytter og stormester i USPSA. Han tok gullmedalje i Open Junior-kategorien i IPSC Handgun World Shoot i 2002 og 2005. Han er også kjent for å ha deltatt i sesong 2 av History Channel sin TV-serie Top Shot.
Chris viste interesse for og dyktighet med skytevåpen fra veldig ung alder, og da Chris var 11 år gammel bygde faren hans en innendørs skytebane i Raleigh, Nord-Caroline, hvilket gav Chris muligheten til å trene på skyting. Ett år etterpå som 12 år gammel begynte han å konkurrere i IPSC-stevner.
Tilley nevner at en av farens første ansatte, en tidligere marineinfanterist ved navn Cazz, hadde en betydelig innflytelse på hans sportsskytekarriere. Cazz tok Tilley med på hans IPSC-stevne, og drog ham med videre i konkurranseskyting. Som 14 år gammel ble Tilley stormester i USPSA, hvilket gjorde han til en av de yngste stormestrene i historien.I 2011 vant han områdetittelen i USPSA Area 6 i Open-divisjonen fremfor Max Michel. I september samme år tok han en 6. plass i IPSC Handgun World Shoot i Hellas.I 2016 tok han 1. plass i Open-divisjonen som gjesteskytter i IPSC Australasia Championship. Tilley jobber som våpenhandler og skyteinstruktør.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Chris Tilley Bio på History Channel
(en) Chris Tilley på Internet Movie Database
Storm over Sonora

Storm over Sonora er en norsk roman, utgitt som bok nummer 12 i den 83 bind store serien om western-helten og US-marshalen Morgan Kane. Boka ble lansert i 1967, skrevet av forfatteren Kjell Hallbing under pseudonymet Louis Masterson, utgitt på forlaget Bladkompaniet.
Boka kom ut i forlagets pocketserie Stjernebøkene, som Stjerne-bok nr. 339 og kostet tre kroner.
Storm over Sonora er lagt til Mexico, der Sonoras fattigbønder gjør revolt mot president Porfirio Diaz. En gruppe revolusjonære forsøker å styrte presidenten. Mexico og Mexicos revolusjonære må imidlertid klare seg gjennom store deler av boka uten assistanse av Kane. Han er sanseløst forfylla, fysisk nede og psykisk knekt etter at Allison MacKay døde i forrige bok. Hans kamerat og marshalkollega Ed Zachary må trå til for å stable han på beina. Men som vanlig er Kanes vei opp fra stupfylla og bunnen kort. Snart blir han både kjent med revolusjonsgruppene i fjellene og i stand til å delta i bokas handling.


== Mottagelsen av boka ==
Storm over Sonora kom ut før Kane-serien var blitt den store salgsuksessen, da bøkene fortsatt ble utgitt i nokså normale pocket-opplag på 12-16000. Men da serien for alvor slo an rundt tre år senere måtte Storm over Sonora trykkes på nytt og på nytt... Mens den fortsatt ble utgitt i Bladkompaniets opprinnelige pocket-serie kom boka i minst fire opplag. I tillegg ble den solgt i hardcover-versjon da Bladkompaniet i årene 1972-1974 lanserte serien i innbundet utgave, med to bøker i hvert bind.Og suksessen var ikke begrenset til Norge. Etter hvert kom Storm over Sonora på mange språk: I Sverige ble den gitt ut i 1971 på B. Wahlströms Bokförlag under tittelen Storm över Sonora og i England samme året på Corgi Books som Storm over Sonora. I 1972 kom den i Danmark på Winther som Storm over Sonora, i Finland på Otava i 1973 som Myrsky Sonorassa, i Frankrike i 1979 på Librairie des Champs-Elysées som Tempête sur le Sonora. Island fikk sin utgave: Stormur yfir Sonora.


== Senere utgivelser ==
Da Bladkompaniet i 1991 ga ut serien på nytt besluttet de å publisere bøkene i kronologisk rekkefølge, der man begynte med Kanes fødsel og sluttet med Den siste jakten. Nå havnet Storm over Sonora i et dobbeltbind, i bok nr. 14, sammen med Hevn!. Da Bladkompaniet/Schibstedforlagene i årene 2002–2008 gjenutga bøkene i dobbelt-pocket kom Storm over Sonora i 2004 som bok 26 i bind 25–26. 
Etter at Aller forlag i 2008 tok over rettighetene kom bøkene fra 2009 enkeltvis, fortsatt i kronologisk rekkefølge, men med noen justeringer, Nå kom Storm over Sonora i 2012 som bok nr. 31, en utgivelse som samme året ble lansert som lydbok av Norsk lyd- og blindeskriftbibliotek, innlest av Jan Olav Simonsen.Plasseringen som bok 31 i serien er også beholdt i senere utgivelser, som i Cappelen Damms lydbokversjon fra 2020, lest inn av Torgeir Reiten.


== Referanser ==


== Kilder ==
Atle Nielsen, Kjell Jørgen Holbye m. fl.: Den store boka om Morgan Kane, Aller forlag 2014, side 102–103.
Nikolai Dahr

Nikolai Dahr (født 1987) er en norsk barne- og ungdomsskuespiler fra Oslo. Han er kjent fra Lekestue (2002) og Søsterns verden (1999). Dahr hadde også en birolle i Fjortis.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikolai Dahr på Internet Movie Database
Jungelens lov

Jungelens lov er en norsk roman, utgitt som bok nummer 13 i den 83 bind store serien om western-helten og US-marshalen Morgan Kane. Boka ble lansert i 1967, skrevet av forfatteren Kjell Hallbing under pseudonymet Louis Masterson, utgitt på forlaget Bladkompaniet.
Boka kom ut i forlagets pocketserie Stjernebøkene, som Stjerne-bok nr. 343 og kostet tre kroner.
I Jungelens lov er Kane, som tittelen lover, i jungelen - på Yucatán-halvøya i Mexico. Han må redde amerikanske geologer, en misjonær, en trassig ung kvinne og etter hvert tre nonner fra livsfarlige uxmal-mayaindianere. Etter å ha møtt utfordringene med mayaene og jungelen tror de at de er reddet, men konfronteres på toppen av det hele med pirater!
Boka mangler både de vanlige revolvermenn og de vanlige heftige kvinneforholdene, men Kane møter Inez og Charlotte Delaney (gjensidig tiltrekning) og dreper piraten «Bloody» Diego Chavez, minst 13 fra Mexicos urfolk og sannsynligvis et par sjømenn.


== Mottagelsen av boka ==
Jungelens lov kom ut før Kane-serien var blitt den store salgsuksessen, da bøkene fortsatt ble utgitt i nokså normale pocket-opplag på 12-16000. Men da serien for alvor slo an rundt tre år senere måtte Jungelens lov trykkes på nytt og på nytt... Mens den fortsatt ble utgitt i Bladkompaniets opprinnelige pocket-serie kom boka i minst fire opplag. I tillegg ble den solgt i hardcover-versjon da Bladkompaniet i årene 1972-1974 lanserte serien i innbundet utgave, med to bøker i hvert bind.Og suksessen var ikke begrenset til Norge. Etter hvert kom Jungelens lov på mange språk: I Sverige ble den gitt ut i 1971 på B. Wahlströms Bokförlag under tittelen Djungelns lag og i England samme året på Corgi Books som The law of the jungle. I 1972 kom den i Danmark på Winther som Jungelens lov, i Finland på Otava i 1973 som Viidakon laki, i Frankrike i 1980 på Librairie des Champs-Elysées som Terreur dans la Jungle. Island fikk sin utgave: Lög frumskógarins.


== Senere utgivelser ==
Da Bladkompaniet i 1991 ga ut serien på nytt besluttet de å publisere bøkene i kronologisk rekkefølge, der man begynte med Kanes fødsel og sluttet med Den siste jakten. Nå havnet Jungelens lov i et dobbeltbind, i bok nr. 15, sammen med Ingen tårer for Morgan Kane. Da Bladkompaniet/Schibstedforlagene i årene 2002–2008 gjenutga bøkene i dobbelt-pocket kom Jungelens lov i 2004 som bok 27 i bind 27–28. 
Etter at Aller forlag i 2008 tok over rettighetene kom bøkene fra 2009 enkeltvis, fortsatt i kronologisk rekkefølge, men med noen justeringer, Nå kom Jungelens lov i 2012 som bok nr. 32, en utgivelse som året etter ble lansert som lydbok av Norsk lyd- og blindeskriftbibliotek, innlest av Jan Olav Simonsen.Plasseringen som bok 32 i serien er også beholdt i senere utgivelser, som i Cappelen Damms lydbokversjon fra 2020, lest inn av Torgeir Reiten.


== Referanser ==


== Kilder ==
Atle Nielsen, Kjell Jørgen Holbye m. fl.: Den store boka om Morgan Kane, Aller forlag 2014, side 110–111.
VM i Ironman 70.3 2022

VM i Ironman 70.3 2022 ble arrangert i Saint George i USA 28. og 29. oktober 2022.Ironman 70.3 er en øvelse innen Ironman, som består av 1,9 km svømming, 90 km sykling og 21,1 km løping, dvs halvparten av en Ironman.


== Resultater ==


=== Menn ===
Resultater:


=== Kvinner ===
Resultater:


== Referanser ==
Terje Rangnes

Terje Rangnes født i 1966 er en norsk regissør og manusforfatter, kjent for Fjortis, Folk flest bor i Kina (2002), Redd barna (2003),  Snekker Andersen og Julenissen (2016) og Snekker Andersen og Julenissen: Den vesle bygda som glømte at det var jul (2019). 
Rangnes hadde manus og regi i Midt i smørøyet og Smørøyet serien Egil & Barbara (1998–1999) En serie på 28 episoder som handlet om forelskelse. Hver episode var på 4 minutter. Hovedrollene ble spilt av Sigurd Sollien (Egil) og Mari Tefre (Barbara). 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Terje Rangnes på Internet Movie Database 
(sv) Terje Rangnes i Svensk Filmdatabas 
(da) Terje Rangnes på Filmdatabasen 
(en) Terje Rangnes på AllMovie 
(en) Terje Rangnes hos The Movie Database
Rio Grande (Kane-bok)

Rio Grande er en norsk roman, utgitt som bok nummer 17 i den 83 bind store serien om western-helten og US-marshalen Morgan Kane. Boka ble lansert i 1968, skrevet av forfatteren Kjell Hallbing under pseudonymet Louis Masterson, utgitt på forlaget Bladkompaniet.
Boka kom ut i forlagets pocketserie Stjernebøkene, som Stjerne-bok nr. 356 og kostet tre kroner og femti øre.
I Rio Grande er handlingen lagt til 1890, med en knust Kane, etterlatt i meningsløsheten nå når hans kjære Linda er død. Kane har intet å vinne, intet å tape og kan like godt dø i kamp som å drikke seg i hjel. Med det utgangspunktet drar han ut for å redde en bortført kvinne fra skurken La Guardia. Da han finner henne viser det seg imidlertid at hun er såpass inntatt i kjeltringen at hun helst ikke vil returnere til ektemannen. Slik ruller Hallbing opp Stockholmsyndromet, flere år før begrepet ble skapt! 
Den alt annet enn stabile Kane dreper sju (hvorav flere ubevæpnede) i denne boken, men med Linda i bakhjernen ligger han ikke med en eneste kvinne.


== Mottagelsen av boka ==
Rio Grande kom ut før Kane-serien var blitt den store salgsuksessen, da bøkene fortsatt ble utgitt i nokså normale pocket-opplag på 12-16000. Men da serien for alvor slo an et par år senere måtte Rio Grande trykkes på nytt og på nytt... Mens den fortsatt ble utgitt i Bladkompaniets opprinnelige pocket-serie kom boka i minst fire opplag. I tillegg ble den solgt i hardcover-versjon da Bladkompaniet i årene 1972-1974 lanserte serien i innbundet utgave, med to bøker i hvert bind.Og utgivelsene var ikke begrenset til Norge. Etter hvert kom Rio Grande på flere språk - med tittelen i behold. I 1972 kom den i England på Corgi Books, i 1973 kom den i Danmark på Winther og samme året i Finland på Otava. Også Island fikk sin Rio Grande.


== Senere utgivelser ==
Da Bladkompaniet i 1991 ga ut serien på nytt besluttet de å publisere bøkene i kronologisk rekkefølge, der man begynte med Kanes fødsel og sluttet med Den siste jakten. Nå havnet Rio Grande i et dobbeltbind, i bok nr. 17, sammen med Bravado. Da Bladkompaniet/Schibstedforlagene i årene 2002–2008 gjenutga bøkene i dobbelt-pocket kom Rio Grande i 2004 som bok 31 i bind 31–32. 
Etter at Aller forlag i 2008 tok over rettighetene kom bøkene fra 2009 enkeltvis, fortsatt i kronologisk rekkefølge, men med noen justeringer, Nå kom Rio Grande i 2012 som bok nr. 35, en utgivelse som året etter ble lansert som lydbok av Norsk lyd- og blindeskriftbibliotek, innlest av Jan Olav Simonsen.Plasseringen som bok 35 i serien er også beholdt i senere utgivelser, som i Cappelen Damms lydbokversjon fra 2020, lest inn av Torgeir Reiten.


== Referanser ==


== Kilder ==
Atle Nielsen, Kjell Jørgen Holbye m. fl.: Den store boka om Morgan Kane, Aller forlag 2014, side 122–123.
Madam Auring

Aurea Elfero, kjent profesjonelt som Madam Auring (11. mars 1940 – 30. oktober 2020), var en filippinsk spåkone og skuespillerinne. Ifølge hennes egen beretning var hun en av «de fem mest kjente kvinnene i Asia på 1990-tallet». Hun døde 30. oktober 2020, 80 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Madam Auring på Internet Movie Database 
(en) Madam Auring hos The Movie Database
John Martin Henni

John Henni (egentlig Johann Martin Henni eller Johannes Martin Hänni; født 15. juni 1805 i Misanenga i Obersaxen i kanton Graubünden i Sveits; død 7. september 1881 i Milwaukee i Wisconsin i USA) var første katolske erkebiskop av Milwaukee, og en betydelig og innflytelsesrik skikkelse.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Johann Martin Henni ble uteksaminert fra gymnasiet i St. Gallen i 1823 og gikk på lyceum i Luzern årene 1824-1826.SDå studerte han filosofi og teologi ved universitetet La Sapienza i Roma til 1828.


=== Misjonær, prest ===
I 1828, under påvirkning av den hannoveranske misjonær Friedrich Rese, emigrerte han til Amerika, ble ordinert til prest den 2. februar 1829 i Bardstown i Kentucky. Han dro som n vandrende misjonær rundt etter de utspredte katolikker, pesielt i Ohio, og var nærliig opptatt av de tysktalende.
I 1837 grunnla han landets første tyskspråklige katolske ukeavis, Der Wahrheits-Freund, i Cincinnati i Ohio.


=== Biskop av Milwaukee ===
Den 28. november 1843 ble han utnevnt til biskop av Milwaukee. Den 19. mars 1844 ble han ordinert til biskop i Cincinnati av biskopen av Cincinnati, John Baptist Purcell. Medkonsekratorer var biskop av Pittsburgh, Michael O'Connor S.J. og biskopen av Nashville, Richard Pius Miles, O.P.
Henni var en av grunnleggerne av av Marquette University, som åpnet dørene to dager før hans død. Han var også en av grunnleggerne av St. Francis Seminary i St. Francis i Wisconsin, og var i stand til å overtale flere ordenssamfunn til å etablere seg i Milwaukee.
Johann Martin Henni deltok på  Det første Vatikankonsil.


=== Erkebiskop av Milwaukee ===
På grunn av biskop Henni innsats særlig for tysktalende katolikker i Wisconsin, etablerte pave Pius IX i februar 1875 kirkerovinsen Milwaukee og eleverte bispedømmet til erkebispedømme med Henni som den første erkebiskopen.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) *1721
Kardinal Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695-1773) *1732
Biskop Charles Walmesley (1722-1797) *1756
Erkebiskop John Carroll (1735-1815) *1790
Biskop Benedict Joseph Flaget, P.S.S. (1763-1850) *1810
Erkebiskop James Whitfield (1770-1834) *1828
Biskop John Baptist Purcell (1800-1883) *1833
Erkebiskop John Martin Henni (1805-1881) *1844


== Referanser ==
His Royal Slyness

His Royal Slyness er en amerikansk stumfilm fra 1920 regissert av Hal Roach.


== Handling ==
En amerikansk bok-selger blir overtalt til å reise til kongeriket Thermosa for å etterligne en prins.
Men bøndene der er i opprør, før den virkelige prinsen dukker opp for å kreve sin rettmessige trone og prinsesse.


== Skuespillere ==
Harold Lloyd
Mildred Davis som Florelle
Snub Pollard
Gus Leonard som King Louis XIVIIX
Noah Young som Nichola Throwe


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) His Royal Slyness på Internet Movie Database 
(da) His Royal Slyness i Danmark Nationale Filminstitut
His Temporary Wife

His Temporary Wife er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av Joseph Levering.


== Handling ==
Velstående og gamle Howard Eliot er så fornøyd med sin unge sykepleier Annabelle Rose at han på dødsleiet skriver i sitt testament at hun skal få en konvolutt, med forbehold om at konvolutten ikke skal åpnes på seksti dager. Resten av formuen hans blir overlatt til sønnen Arthur, med den betingelse at han skal gifte seg med hvem som helst - bortsett fra hans nåværende kjæreste, Verna Devore. For å oppfylle disse kravene legger Arthur ut en annonse for en midlertidig kone.
Annabelle, nå i stor fattigdom, svarer på denne annonsen og samtykker i å gifte seg med Arthur. Men etter bryllupet deres begynner Arthur å sette pris på kontrasten mellom Annabelles søthet, og Vernas grådighet. Han innser etter hvert at han vil ha Annabelle for mer enn en midlertidig kone. Men når de seksti dagene er ute kan de endelig åpne konvolutten, og Annabelle oppdager at hun har blitt tildelt hele den gamle mannens formue.


== Skuespillere ==
Rubye De Remer som Annabelle Rose
Edmund Breese som Judge Laton
Eugene Strong som Arthur Eliot
Mary Boland som Verna Devore
William T. Carleton som Howard Eliot
Armand Cortes som Leonard Devore


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) His Temporary Wife på Internet Movie Database 
(en) His Temporary Wife på AllMovie
His Wife’s Money

His Wife's Money er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av Ralph Ince.


== Handling ==
Etter at hun går seg vill i skogen søker Marion Phillips tilflukt i Richard Flints hytte, og de to forelsker seg umiddelbart. Richard frir til henne kort tid senere, uten å innse at hans elskede faktisk er en velstående arving. Dette setter ekteskapet deres i fare når Marion insisterer på å leve i en langt mer overdådig stil enn det Richard er vant til. Forvirret av de skarpe bemerkningene fra konas snobbete venner, forlater Richard henne - for å søke lykken i gruvene.
Marion reiser etter ham, men blir snart lei av denne tilværelsen. Hun blir snart overtalt av James Cardwell, til å komme tilbake til de glamorøse vennene sine i storbyen. I mellomtiden oppdager Richard malm, tjener mye penger på dette, og bestemmer seg snart for å hevne seg på Cardwell. Når han returnerer til New York, knuser han motstanderen sin på Wall Street. Barrieren som eksisterte mellom Marion og Richard er dermed løst, og de to elskerne kan forsones.


== Skuespillere ==
Eugene O'Brien som Richard Flint
Zena Keefe som Marion Phillips
Ned Hay som Bob Uppington
Louise Prussing som Eva Uppington
Cyril Chadwick som James Cardwell
Dorothy Kent som Mrs. Ralph


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) His Wife's Money på Internet Movie Database
Hobson’s Choice (film, 1920)

Hobson's Choice er en britisk stumfilm fra 1920 regissert av Percy Nash.


== Skuespillere ==
(utvalg)

Joan Ritz - Maggie Hobson
Joe Nightingale - William Mossop
Arthur Pitt - Henry Horatio Hobson


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hobson's Choice på Internet Movie Database