jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Francisco Mendes

Francisco Mendes, krigernavn Chico Té (født 7. februar 1939 i Enxude, Guinea-Bissau, død 7. juli 1978) var en politiker. Han var landets første statsminister og holdt den posisjonen fra 24. september 1973 til han omkom i en bilulykke under mistenkelige omstendigheter den 7. juli 1978.


== Tidlig karriere ==
På begynnelsen av 1960-tallet lanserte Det afrikanske partiet for Guinea og Kapp Verdes uavhengighet (PAIGC) en væpnet kamp mot portugisisk imperialisme som kom til å vare mer enn et tiår. Mendes var en av landets få studenter i videregående opplæring da han forlot skolen for å bli med i PAIGC. Han steg gjennom rekkene på 1960-tallet og ble en politisk kommissær av Bafatá området i 1962. I årene 1963-1964 hadde han samme funksjon på nordfronten. Han gikk inn i politibyrået i 1964 og i 1965 ble han medlem av PAIGCS Krigsråd. I 1967 ble han utnevnt til delegat for rådet for nordfronten.


== Statsminister ==
Portugal innvilget uavhengighet til Guinea-Bissau tidlig i 1974, til tross for at PAIGC hadde erklært uavhengighet nesten et år i forveien. Den PAIGC-ledede regjeringen ble ledet av Luís Cabral, halvbror av PAIGC-medgrunnlegger Amílcar Cabral, hvis død i Conakry den 20. januar 1973 forblir et mysterium. Francisco Mendes ble valgt til landets første statsminister og var ansvarlig for en rekke sosialisme-inspirerte utviklingsprogrammer, samt et fireårig pådriv for nasjonal forsoning. Mendes sin signatur prydet de fire første sedlene (10, 50, 100 og 500 pesos) utstedt i 1976 i Guinea-Bissau.Selv om omstendighetene rundt hans død 7. juli 1978 fortsatt er omdiskutert, er det en vidt akseptert teori at PAIGC var involvert i det og at årsaken var uenighet mellom lederene.


== Utmerkelser ==
Som en afrikansk nasjonalist og en nasjonal figur i kampen for uavhengighet har Francisco Mendes blitt hedret både I Guinea-Bissau og Kapp Verde. Ansiktet hans ble fremhevet på pengeseddelen 500 guineanske pesos (nummer to (1983) og nummer tre (1990), mange skoler og gater bærer hans navn over hele Guinea-Bissau og Francisco Mendes Internasjonale Lufthavn i Praia Kapp Verde ble oppkalt etter ham.


== Personlig liv ==
Han giftet seg i 1973 i Ziguinchor, Senegal og etterlot seg to sønner og to døtre.


== Referanser ==
The Land of Promise

The Land of Promise er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Joseph Kaufman.


== Handling ==
Når arbeidsgiveren hennes dør, og etterlater henne pengeløs, bestemmer Nora Marsh seg for å flytte til broren Edward (spilt av Jack W. Johnston) som for tiden bor i Canada. Hun kan imidlertid ikke komme overens med sin svigerinne Gertie (spilt av Mary Alden) og hun må snart flytte ut av hjemmet deres. En annen mann i området, Frank Taylor, eier sin egen gård. Men han opplever at en storm har ødelagt avlingene hans på åkeren, og tvinger ham til å finner seg annet arbeid.
Kort tid etter Noras ankomst reiser Frank til gården sin, men ikke før Nora hører ham bemerke at han har til hensikt å finne seg en kvinne til å være hans kone og husholderske. Noe Nora bestemmer seg for å ta sjansen på. De gifter seg kort tid senere, og Frank tar henne med til gården sin - hvor Nora endelig føler at hun har funnet seg et hjem. Men kort tid senere blir Taylors avlinger infiserte, og hele innhøstingen hans blir fullstendig ødelagt. Samtidig mottar Nora litt penger fra England, og hun tenker på å forlate Taylor.


== Skuespillere ==
Billie Burke som Nora Marsh.
Thomas Meighan som Frank Taylor.
Helen Tracy som Miss Eunice Wickam.
Jack W. Johnston som Edward Marsh.
Mary Alden som Gertie Marsh.
Margaret Seddon som Miss Pringle.
Walter McEwen som James Wickham.
Grace Studdiford som Mrs. Wickham.
John Raymond som Reginald Hornby.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Land of Promise på Internet Movie Database 
(en) The Land of Promise på AllMovie
Lanka Dahan

Lanka Dahan er en indisk stumfilm fra 1917 regissert av Dhundiraj Govind Phalke.


== Skuespillere ==
Anna Salunke
Ganpat G. Shinde som Hanuman
D.D. Dabke
Mandakini Phalke


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lanka Dahan på Internet Movie Database
The Lash of Power

The Lash of Power er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Harry Solter.


== Handling ==
John Rand, etter å ha bodd i en mindre by hele livet, drømmer om å skaffe seg mest mulig rikdom og makt i New York. Napoléon Bonaparte har lenge vært hans største ideal, og en dag føler han en melding fra den avdøde generalen - som oppfordrer ham til å ta opp kampen for verdensherredømmet.
Han reiser til storbyen klar til å begynne kampen, og der hjulpet av sine napoleonske visjoner, samler John etter hvert en stor formue. Men i løpet av denne prosessen ødelegger han hensynsløst alle som kan utgjøre en hindring for hans eget makt-begjær. Men han selger også en hemmelig formel til en fiendtlig makt, og han blir senere drept av en anarkist.


== Skuespillere ==
Kenneth Harlan som John Rand.
Carmel Myers som Marion Sherwood.
Helen Wright som Mrs. C.W. Sherwood.
Charles Hill Mailes som Charles W. Sherwood.
T.D. Crittenden som Rex Reynolds.
Jack Nelson som Oliver Mullen.
Gertrude Astor som Phyllis Ward.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Lash of Power på Internet Movie Database
The Last of the Carnabys

The Last of the Carnabys er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av William Parke.


== Handling ==
De velstående Carnabys har nå langt mindre formue, noe som etterlater Lucy og broren hennes Gordon i økonomiske vanskeligheter.
Situasjonen deres eskalerer ytterligere når de sliter med å betale alle regningene, samtidig som de forsøker å håndtere Gordons gambling-gjeld.


== Skuespillere ==
Gladys Hulette som Lucy Carnaby.
William Parke Jr. som Gordon Carnaby.
Eugenie Woodward som moren til Lucy.
Paul Everton som Charles Etheridge.
Harry Benham som Johnn Rand.
J.H. Gilmour som en hovmester.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Last of the Carnabys på Internet Movie Database
The Last of the Ingrams

The Last of the Ingrams er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Walter Edwards.


== Handling ==
Jules Ingram er den eneste overlevende etter en gammel puritansk familie, men som nå søker trøst og glemsel i alt for alkohol. Ute av stand til å betale gjelden sin, blir Jules drevet fra huset sitt når bank-mannen Rufus Moore (spilt av Robert McKim) krever at hun umiddelbart skal betale tilbake hele bolig-lånet. Men Jules forsøker å reformere seg selv, noe som forårsaker en storm av protester fra resten av samfunnet som går til samme kirke som Jules.


== Skuespillere ==
William Desmond som Jules Ingram.
Margery Wilson som Mercy Reed.
Robert McKim som Rufus Moore.
Walt Whitman som Israel Spence.
Mary Armlyn som Agnes Moore.
Thelma Salter som Ruth Moore.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Last of the Ingrams på Internet Movie Database
The Last Sentence

The Last Sentence er en amerikansk stumfilm fra 1917 regissert av Ben Turbett.


== Skuespillere ==
Marc McDermott som George Crosby
Miriam Nesbitt som Cynthia Ford
Grace Williams som Renée Kerouac
Herbert Prior som Hoel Calloc
Florence Stover som Mrs. Crosby


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
The Laughing Cavalier

The Laughing Cavalier er en britisk stumfilm fra 1917 regissert av A. V. Bramble og Eliot Stannard.


== Skuespillere ==
Mercy Hatton - Gilda Beresteyn
George Bellamy - Stoutenberg
Edward O'Neill - Beresteyn
A.V. Bramble - Diogenes
Frederick Sargent - Nicholas Beresteyn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Laughing Cavalier på Internet Movie Database
Kurert

Kurert (originaltittel: The Law of Compensation) er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Julius Steger og Joseph A. Golden.


== Skuespillere ==
Norma Talmadge som Flora Graham / Ruth Graham.
Fred Esmelton som John Graham.
Chester Barnett som Allen Hayes.
John Charles som Frank Trevor.
Sally Crute som Grace Benton.
Fred Hearn som Henry Thurman.
Mary Hall som Mrs. Wayne.
Edwin Stanley som Raymond Wells.
Robert Cummings som Horace Benton.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kurert på Internet Movie Database 
(en) Kurert på AllMovie
The Law of the Land

The Law of the Land er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Maurice Tourneur.


== Handling ==
For å redde moren sin fra skam, gifter Margaret seg med Richard Harding selv om hun egentlig er forelsket i Geoffrey Morton. Fem år senere har de fått en liten sønn, men Margarets liv har blitt nesten uutholdelig på grunn av ektemannen sin. Hun lever for ingenting annet enn sønnen deres. Geoffrey Morton, som kommer tilbake etter å ha vært bortreist i to år, får vite at Harding har kommet med en rekke falske anklager mot ham.
Morton reiser derfor hjem til dem, hvor han blir vitne til Hardings grusomhet når han plager den lille sønnen sin. Etter at Morton reiser fra hjemmet deres, truer Harding med å slå gutten enda mer, og Margaret forteller ham at hun kommer til å skyte ektemannen sin hvis han gjør dette. Harding trosser Margarets bønner, og hun gjennomfører derfor trusselen sin. Sammen plasserer Hardings sekretær og Margaret revolveren slik at det skal se ut til å være et selvmord. Men politiet lar seg ikke narre så lett.


== Skuespillere ==
Olga Petrova som Margaret Harding.
Wyndham Standing som Richard Harding.
Mahlon Hamilton som Geoffrey Morton.
J.D. Haragan som Brockland.
Robert Vivian som Chetwood.
Riley Hatch som Inspektør Cochrane.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Law of the Land på Internet Movie Database
The Law of the North (1917)

The Law of the North er en amerikansk stumfilm fra 1917 regissert av Burton George.


== Skuespillere ==
Shirley Mason som Edith Graham
Pat O'Malley som John Emerson
Richard Tucker som Reginald Annesley
Charles Sutton som Lt. Robert Graham
Sally Crute som Marie Beaubin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
The Learning of Jim Benton

The Learning of Jim Benton er en amerikansk stumfilm fra 1917 regissert av Clifford Smith.


== Skuespillere ==
Roy Stewart som Jim Benton
Fritzi Ridgeway som Evelyn Hastings
Walter Perry som Joe
Ed Brady som Harvey Knowles
Thornton Edwards som Sid Harvey


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
Jørgen Isnes

Jørgen Isnes (født 30. august 1979) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Strømsgodset.


== Spillerkarriere ==
Isnes spilte aldersbestemt fotball i Vestli før han ble hentet til Skeid. Han debuterte i Eliteserien for Skeid borte mot Molde i juli 1997. De neste sesongene spilte Isnes for Skeid i Eliteserien og 1. divisjon, frem til han på høsten 2003 gikk på utlån til Oslo Øst. Før 2004-sesongen gikk han til Lørenskog i 2. divisjon, der ble han en viktig spiller og ble etterhvert også utnevnt til kaptein. Isnes ble mot slutten av sin aktive karriere også spillende assistenttrener. Han la opp som fotballspiller etter 2012-sesongen.


== Trenerkarriere ==
Isnes var i flere sesonger spillende assistenttrener i Lørenskog, og fortsatte som trener etter at han la opp. Før 2015-sesongen ble Isnes ansatt som assistenttrener til Ståle Andersen i KFUM Oslo. Etter to sesongen som assistenttrener ble han hovedtrener før 2017-sesongen.I sin første sesong som hovedtrener for KFUM Oslo endte de på en 7.-plass i sin avdeling i 2. divisjon. Året etter gikk det vesentlig bedre, og Isnes ledet laget til en 2.-plass og kvalifisering til OBOS-Ligaen. Der slo de Fredrikstad og Åsane og rykket opp til OBOS-Ligaen.
I 2019 imponerte KFUM i OBOS-Ligaen og under ledelse av Isnes endte de på 4.-plass og fikk spille kvalifisering til Eliteserien. I kvalifiseringen ble det et knepent ettmålstap borte mot Start. Etter suksessen med KFUM begynte Isnes å bli ettertraktet og han ble nevnt som aktuell for flere Eliteserie-klubber, og var i flere møter med Odd om å overta som trener.Isnes fortsatte i KFUM Oslo, og etter å ha endt på 8.-plass i 2020, ble det 5.-plass og ny mulighet til kvalifisering til Eliteserien i 2021. Etter å ha slått ut Sogndal og Fredrikstad i kvalifiseringen, ventet bortekamp mot Jerv. Kampen gikk til slutt til straffesparkkonkurranse, der Jerv vant og muligheten for opprykk glapp for KFUM. Den påfølgende vinteren takket Isnes nei til samtaler med både Sarpsborg 08 og HamKam som var på jakt etter ny hovedtrener. Han var også ønsket i Molde i en assistenttrenerrolle, hvor han også takket nei. Isnes ville heller å bygge videre på prosjektet i KFUM.Den 14. desember 2022 ble han ansatt som ny hovedtrener for Strømsgodset.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jørgen Isnes – Transfermarkt (manager) 
(no) Jørgen Isnes – Norges Fotballforbund
Kristall Máni Ingason

Kristall Máni Ingason (født 18. januar 2002) er en islandsk fotballspiller som spiller for Rosenborg.


== Karriere ==


=== Rosenborg ===
Den 6. august 2022 fikk han sin Eliteserie-debut for Rosenborg mot Ham-Kam.Den 28. august 2022 scoret han sine to første Eliteserie-mål for Rosenborg mot Tromsø.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristall Máni Ingason – Transfermarkt 
(en) Kristall Máni Ingason – national-football-teams.com 
(en) Kristall Máni Ingason – FootballDatabase.eu 
(en) Kristall Máni Ingason – Soccerway 
(en) Kristall Máni Ingason – EU-Football.info 
(no) Kristall Máni Ingason – Norges Fotballforbund 
(no) Kristall Ingasons profil hos RBK.no
(no) Offisiell statistikk for Rosenborg Ballklub, Kristall Ingason
(no) Kristall Ingasons profil på RBKweb.no
The Lesson

The Lesson er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Charles Giblyn.


== Handling ==
Helen Drayton kjeder seg på grunn av det langsomme tempoet i hennes lille hjemby, og gjør opprør når vennene hennes og slektningene antar at hun kommer til å gifte seg med vennen Chet Vernon. Men Helen er ivrig etter å oppleve livet i storbyen, og hun forelsker seg i New York-arkitekten John Galvin nesten umiddelbart etter at han kommer til området. 
Flere uker senere gifter de seg og flytter til New York, hvor Helen - etter en rekke smertefulle opplevelser - endelig innser Johns egoisme. Til slutt vender hun takknemlig hjem, og blir i stedet Chet Vernons kone.


== Skuespillere ==
Constance Talmadge som Helen Drayton.
Tom Moore som Chet Vernon.
Walter Hiers som Tub Martin.
Herbert Heyes som John Galvin.
Joseph W. Smiley som Henry Hammond.
Lillian Rambeau som Mrs. Hammond.
Dorothy Green som Ada Thompson.
Christy Walker som Harriet Reeves.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Lesson på Internet Movie Database
Es werde Licht!

Es werde Licht! er en tysk stumfilm-serie fra 1917, regissert av Richard Oswald. Den består av fire deler utgitt i 1917 og 1918. Den er beskrevet som en dramatisert undervisningsfilm om abort og kjønnssykdommer.


== Skuespillere ==
Bernd Aldor som Georg Mauthner
Hugo Flink som Paul Maunther
Nelly Lagarst som en assistent
Ernst Ludwig som Kaufherr, medlem av by-styret
Leontine Kühnberg som Else, datteren hans
Lupu Pick som Dr. Franzius.
Max Gülstorff som en pasient
Kurt Vespermann som Gerd
Kathe Oswald som Ingeborg


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Es werde Licht! på Internet Movie Database
Life’s Whirlpool

Life's Whirlpool er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Lionel Barrymore.


== Handling ==
Esther Carey, som har brukt hele ungdomstiden sin på å ta vare på faren sin, blir alene etter hans dødsfall. Kort tid senere gifter Esther seg med John Martin, en kald, hjerteløs mann. Før ekteskapet hadde Johns husholdning blitt drevet av søsteren hans Ruth, som nå misliker Esthers inntrenging i familien deres. Mellom Johns forsømmelse og Ruths hevngjerrighet, føler Esther seg mer og mer elendig og utelatt.
Hennes eneste glede i livet blir fødselen til babyen hennes. Når Esther møter en tidligere forelskelse, Dr. Henry Grey, tennes deres gamle kjærlighet på nytt. Men senere kommer Dirk Kanst, en bonde som John har ødelagt livet til og som nå har blitt sprø av raseri, inn i huset og kveler John til døde. Men Ruth mistenker Esther for å ha begått mordet, og hun blir snart arrestert.


== Skuespillere ==
Ethel Barrymore som Esther Carey.
Paul Everton som B.J. Hendrix.
Alan Hale som Dr. Henry Grey.
Reginald Carrington som John Martin.
Ricca Allen som Ruth Martin.
Frank Leigh som Dirk Kanset.
Walter Hiers som Fatty Holmes.
Harvey Bogart som Ezra Craddock.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Life's Whirlpool på Internet Movie Database 
(en) Life's Whirlpool på AllMovie
Joseph-Marie Sardou

Joseph-Marie Sardou  (født 25. oktober 1925 i Marseille i Frankrike, død 19. september 2009 i Roma) var katolsk erkebiskop av Monaco.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Joseph-Marie Sardou trådte inn i Congrégation des Pères de Timon-David (Jesu Hjerte-prestene) og ble presteviet 12. mars 1949 av biskop Jean Delay.
I 1962 grunnla han den romerske menighet San Cirillo Alessandrino i zona di Tor Sapienza, i viale Giorgio Morandi. I 1980 ble han valgt til generalsuperior for sin kongregasjon.


=== Erkebiskop av Monaco ===
Pave Johannes Paul II utnevnte ham 31. mai 1985 til 11. biskop og andre erkebiskop av erkebispedømmet Monaco i fyrstedømmet Monaco. Han ble bispeviet den 30. september 1985 av kuriekardinal Bernardin Gantin; medkonsekratorer var erkebiskopen av Strasbourg, Charles Amarin Brand, og Louis Dufaux, hjelpebiskop i Marseille.
Den 16. mai 2000 ble hans alderbetingede fratreden innvilget av pave Johannes Paul II. Han bosatte seg i den romerske menighet San Cirillo Alessandrino. 
Joseph-Marie Sardou døde i Roma den 19. september 2009. Hans legeme ble senere overført til Monaco der det ble lagt i et av sidekapellene til katedralen. Begravelsen fant sted 30. september og ble ledet av den nye erkebiskop der, Bernard Barsi. I requiemmessen deltok blant annet fyrsts Albert II av Monaco. Ved slutten av ritualet ble han stedt til hvile i biskopenes krypt under sakramentskapellet.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1835-1958) *1917
Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937
Kardinal Bernardin Gantin (1922-2008) *1957
Erkebiskop Joseph-Marie Sardou (1922-2009) *1985


== Referanser ==
Mark Rowley

Mark Peter Rowley (1964–) er en britisk politiembedsmann. Han ble i juli 2022 utnevnt til Commissioner of Police of the Metropolis.Fra 2009 til 2011 var han politimester i Surrey Police.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mark Rowley – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anupong Paochinda

Denne artikkelen handler om en person fra Thailand; thailandsk navneskikk er slik at en person refereres til med fornavnet sitt (Anupong) og ikke slektsnavnet sitt (Paochinda).Anupong Paochinda (thai: อนุพงษ์ เผ่าจินดา, født 10. oktober 1949) er en thailandsk politiker og tidligere hærsjef i Thailands hær fra 2008 til 2009. Han var medlem av Rådet for nasjonal sikkerhet, juntaen som avsatte Thaksin-regjeringen i statskuppet i 2006. Etter statskuppet i 2014 ble han utnevnt til rådgiver for Det nasjonale rådet for fred og orden, juntaen som avsatte Yingluck-regjeringen. Han er innenriksminister i Prayut Chan-o-chas regjering.
Anupong er medlem av en militærfaksjon i Thailands hær kalt Burapha Payak, eller Østens tigre. Det var en region av hæren under ledelse av ham som hovedsakelig utførte militærkuppet mot Thaksin Shinawatras regjering i 2006.Han var Thailands hærsjef under det blodige opprøret i 2010, som ble slått ned av militæret da han ga etter for statsminister Abhisit Vejjajivas anmodning om å fjerne demonstrantene. Han var assistentdirektør for Senteret for løsning av krisesituasjonen (CRES), som ble satt opp i 2010 for å håndtere demonstrasjonene. Forfatter James Stent mener at Anupong, sammen med den politiske ledelsen som valgte en militær løsning på konflikten, er medansvarlig for de nitti dødsfallene og de hundrevis av skadede etter aksjonen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Montesano, M., Chachavalpongpun, P., Chongvilaivan, A. (red.) (2012). Bangkok, May 2010: perspectives on a divided Thailand (engelsk). Singapore: ISEAS Publishing. ISBN 978-981-4345-35-4. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Østerrikes Grand Prix 2022

Østerrikes Grand Prix 2022 (offisielt navn: Formula 1 Rolex Großer Preis von Österreich 2022) var et Formel 1-løp som ble arrangert 10. juli 2022 på Red Bull Ring i Spielberg bei Knittelfeld, Østerrike. Det var det 11. løpet i Formel 1-sesongen 2022 og 36. gang Østerrikes Grand Prix ble arrangert i Formel 1-sammenheng. Det var det andre løpet i sesongen det ble kjørt sprint. Løpet ble vunnet av Charles Leclerc i Ferrari. Red Bull Racing-fører Max Verstappen og Mercedes-fører Lewis Hamilton tok andre- og tredjeplassen.


== Dekk ==
Dekkleverandøren Pirelli tok med C3, C4 og C5 dekksammensetningene (angitt som henholdsvis hard, medium og soft) for lagene å bruke.


== Treninger ==


=== Trening 1 ===
Treningen startet kl. 13:30 fredag 8. juli.


=== Trening 2 ===
Treningen startet kl. 12:30 lørdag 9. juli.


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===
Noter:

Note 1:  - Sergio Pérez gikk opprinnelig videre til Q3 og kvalifiserte seg som nummer fire, men hans raskeste Q2-rundetid og alle rundetider i Q3 ble slettet for å ha overskridet track limit ved sving 8 under Q2.


=== Sprint ===
Noter:

Note 2:  - Sprinten skulle vært 24 runder før den ble forkortet med en runde på grunn av en avbrutt startprosedyre.
Note 3:  - Valtteri Bottas ble pålagt å starte løpet bakerst på griden for å overskride sin kvote av kraftenhetselementer. Han fikk også en ti-plassers gridstraff for overskridelse av kvoten av kraftenhetselementer. Straffen gjorde ingen forskjell da han allerede skulle starte bakerst på griden. Han ble senere pålagt å starte løpet fra pitlane på grunn av en ny bakvinge.
Note 4:  - Zhou Guanyu kvalifiserte seg som nummer 18, men han startet sprinten fra pitlane på grunn av et teknisk problem. Hans plass på griden ble stående ledig.
Note 5:  - Alexander Albon endte på 13. plass, men han fikk fem sekunders tidsstraff for å ha tvunget Lando Norris av banen.
Note 6:  - Sebastian Vettel ble klassifisert ettersom han fullførte mer enn 90 % av sprintdistansen.
Note 7:  - Fernando Alonso startet ikke sprinten på grunn av et elektrisk problem. Hans plass på griden ble stående ledig. Han ble senere pålagt å starte løpet bakerst på griden for å overskride kvoten av kraftenhetselementer. Straffen gjorde ingen forskjell da han allerede skulle starte bakerst.


=== Løpet ===
Noter:

Note 8:  - Inkluderer ett poeng for raskeste runde.
Note 9:  - Pierre Gasly fikk fem sekunders tidsstraff for å ha forårsaket en kollisjon med Sebastian Vettel. Hans endelige plassering ble ikke påvirket av straffen.
Note 10:  - Sebastian Vettel endte på 16. plass, men han fikk en tidsstraff på fem sekunder for å ha overskredet track limit.


== Mesterskapsplassering etter løpet ==

 
Note: Bare de fem beste plasseringene er inkludert for begge settene.


== Referanser ==