jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Politikkåret 1815

Politikkåret 1815 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1815.


== Hendelser ==
3. januar – Østerrike, Storbritannia og Frankrike dannet en hemmelig forsvarsallianse mot Preussen og Russland.
12. januar – Loven om det norske handelsflagg ble sanksjonert.
1. februar - Mathias Sommerhielm etterfølger Marcus Gjøe Rosenkrantz som førstestatsråd i Norge.
26. februar – Napoléon Bonaparte flykter fra Elba.
1. mars – Napoleon vendte tilbake til Frankrike etter hans forvisning på øya Elba.
16. mars - Det forente kongeriket Nederlandene proklameres og Willem I blir konge.
20. mars – Etter å ha rømt fra Elba, går Napoleon inn i Paris med en hær bestående av 140 000 soldater, i tillegg til 200 000 frivillige. Dette var begynnelsen på hans «hundre dager ved makten».
31. mars – Det norske Marinedepartementet blir opprettet. Departementet blir i 1885 slått sammen med Armédepartementet, og heter i dag Forsvarsdepartementet.
30. april – Folketelling, Norge har 885 431 innbyggere.
18. juni – Frankrike ble endelig slått i slaget ved Waterloo, og Napoleonskrigene (1799-1815) tok slutt.
30. juni – Norges Høyesterett avsier sin første kjennelse.
16. desember – Den portugisiske koloni Brasil blir et selvstendig kongedømme i personalunion med Portugal
Christian Frederik gifter seg med sin andre kone, Caroline Amalie
Kongeriket Kandy (nåværende Sri Lanka) inkorporeres i Det britiske imperium.
Parlamentet i Storbritannia vedtar høy vernetoll for britisk jordbruk


== Fødsler ==
11. januar
John Macdonald, kanadisk statsminister (død 1891)
Kirsten Andersdatter Spein, deltaker i Kautokeino-opprøret (død 1899)
3. februar – Edward James Roye, liberisk president (død 1872)
24. februar – Henry Barkly, britisk politiker (død 1809)
12. mars – Louis Jules Trochu, fransk offiser og politiker (død 1896)
1. april – Otto von Bismarck, tysk politiker (død 1898)
19. april – Daniel Bashiel Warner, liberisk president (død 1880)
12. juni – Mariana Grajales, kubansk frihetskjemper (død 1893)
2. juli – Fritz Lorck, norsk kjøpmann og politiker (død 1901)
4. juli – Daniel Cornelius Danielssen, norsk lege og politiker (død 1894)
18. juli – Ludvig Holstein-Holsteinborg, dansk statsminister (død 1892)
23. juli – Johan Christian Johnsen, norsk journalist og politiker (død 1898)
5. august – Edward Eyre, engelsk utforsker og koloniadministrator (død 1901)
8. september – Alexander Ramsey, amerikansk politiker (død 1903)
5. oktober – Hans Gerhard Colbjørnsen Meldahl, norsk høyesterettsjustitiarius og justisminister (død 1877)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1815 in politics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Politikkåret 1816

Politikkåret 1816 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1816.


== Hendelser ==
11. desember - Indiana blir delstat i USA.


== Fødsler ==
26. januar – Nicolai H. Knudtzon, norsk kjøpmann, skipsreder og politiker (d. 1895)
21. mars – Pelagio Antonio de Labastida y Dávalos, meksikansk biskop og politiker (d. 1891)
29. mars – Georg Sibbern, norsk jurist, diplomat og politiker (d. 1901)
25. november – Peter Holten, dansk embetsmann (d. 1897)


== Dødsfall ==
Paul Peter Wilhelm Breder, norsk embetsmann, jurist og politiker (d. 1890)
Chen Lanbin, kinesisk ambassadør (d. 1895)
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1816 in politics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bandvagn 410

Bandvagn 410 (Bv 410) er et amfibiskt terrengkjøretøy produsert av BAE Systems Hägglunds, som er en videreutviklet variant av BvS10 som ble fabrikkert for Storbritannias forsvar. Det svenske forsvaret har over 150 vogner, som ble bestilt i to omganger: henholdsvis 2012 og 2013. Fabrikanten betegner kjøretøyet som BvS10 MkIIb. Bv 410 har vesentlig forbedret beskyttelse mot miner samt høyere lastevne sammenlignet med BvS10. Bestykningen består enten av et maskingevær (7,62 mm ksp 58b eller 12,7mm ksp 88) på fremvognen montert i ringlavett eller Våpenstasjon 01 samt en ksp 58 montert i lavett på bakvognen (kun troppetransport). Vognen anvendes først og fremst i ingeniør-, luftvern- og artilleribataljonene og som ambulanse i de mekaniserte bataljonene.


== Varianter ==
Det svenske forsvaret anvender følgende fire varianter:

Troppetransport 33st - har plass til seks soldater med utstyr og tre besetningsmedlemmer.
Ambulanse 45st - har plass til to sanitetssoldater, to sårede og to besetningsmedlemmer.
Logistikk 58st - lastvekslesystem på bakvognen. Kan laste 10-fots container eller flak. Vil også bli anvendt som bærer til neste generasjon ARTHUR samt luftvernmissil 98.
Ledelse 14st - inneholder sambandssystem og plass til sambandspersonell på fire personer og et mannskap på tre.


== Kilder ==
Forsvarsmakten: Bandvagn 410 Lest 14 september 2015
Politikkåret 1817

Politikkåret 1817 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1817.


== Hendelser ==
4. mars - James Monroe tiltrer som president i USA.
15. august - Alabamaterritoriet blir opprettet i USA.
10. desember - Mississippi blir delstat i USA.


== Fødsler ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1817 in politics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Politikkåret 1818

Politikkåret 1818 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1818.


== Hendelser ==
3. desember - Illinois blir delstat i USA.


== Fødsler ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1818 in politics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Politikkåret 1819

Politikkåret 1819 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1819.


== Hendelser ==
2. mars - Arkansasterritoriet blir opprettet i USA.
14. desember - Alabama blir delstat i USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1819 in politics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Politikkåret 1822

Politikkåret 1822 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1822.


== Hendelser ==
30. mars - Floridaterritoriet blir opprettet i USA.
9. juli - Jonas Collett etterfølger Mathias Sommerhielm som førstestatsråd i Norge.
7. september - Kongeriket Brasil erklærer sin selvstendighet fra Portugal.
12. oktober - Keiserdømmet Brasil proklameres.


== Fødsler ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1822 in politics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Global Compact for Migration

Global Compact for Safe, Orderly and Regular Migration (GCM) er en ikke-bindende internasjonal avtale, fremforhandlet i regi av De forente nasjoner (FN), som dekker alle aspekter ved internasjonal migrasjon. FNs konferanse for å vedta avtalen ble avholdt i Marrakech, i Marokko 10.–11. desember 2018. Østerrike forhandlet på vegne av EU.


== Motstand ==
Østerrike, Australia, Bulgaria, Kroatia, Tsjekkia, Den dominikanske republikk, Estland, Israel, Italia, Lettland, Ungarn, Polen og Sveits vil ikke signere avtalen. Det har også vært en del motstand i det tyske parlamentet, ledet av Alternativ for Tyskland.  Østerrikes kansler, Sebastian Kurz, uttalte at avtalen ville redusere Østerrikes suverenitet og blande sammen forskjellen mellom ulovlig og lovlig innvandring, såvel som mellom økonomisk og humanitær innvandring. I juli 2018 lanserte en av lederne i Identitærbevegelsen Martin Sellner en kampanje mot at Østerrike underskrev Global Compact.Norge skal signere avtalen. Regjeringsmedlemmer fra Frp har tatt dissens. Etter ordre fra president Donald Trump, har USA ikke engang deltatt i forhandlingene om avtalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Global Compact for Safe, Orderly and Regular Migration; Final Draft» (PDF). United Nations. 
Global Compact for Migration på Den internasjonale organisasjonen for migrasjons nettsted
Politikkåret 1823

Politikkåret 1823 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1823.


== Hendelser ==
18. mai - Den mellomamerikanske føderasjon dannes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1823 in politics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Janna Holm

Janna Lange Kielland Holm (født 10. april 1880 i Bergen, død 22. juni 1932 i Frederiksberg) var en norsk maler.
Janna Holm var datter av legen Danchert Krohn Holm og hans hustru Axeliane Christine Zetlitz Kielland. Janna Holm var dermed søsterdatter av kunstneren Kitty Kielland, og forfatteren Alexander Kielland.
Janna Holm ble den 7. oktober 1908 gift med skuespilleren Thorleif Brinck Lund. Senere ble hun gift med med billedhugger Kai Nielsen.
Janna Holm var elev av sin tante Kitty Kielland. Hun deltok på Høstutstillingen nærmest årlig i årene 1901-13.


== Utenlandsopphold ==
1913: Studieopphold i Paris
Bosatt i Danmark fra 1915


== Referanser ==


== Kilder ==
«Janna Holm». Norsk kunstnerleksikon. Besøkt 18. november 2018.
Fredrik Bendiksen

Fredrik Sigvald Bendiksen (født 16. september 1954) er en norsk lege med idrettsmedisin som spesialfelt.
Bendiksen er utdannet cand.med. fra Universitetet i Oslo i 1982. Han har vært mangeårig lege for Storhamar Hockey og Hamarkameratene, vært tilknyttet det norske skøytelandslaget og skilandslaget, og vært Olympiatoppens medisinske ansvarlige. Bendiksen var helseansvarlig for den norske OL-troppen i Sotsji, og har også hatt tunge verv i Den internasjonale olympiske komité (IOC). Han trakk seg fra IOC-vervene og jobben i Norges Skiforbund i forbindelse med Therese Johaugs dopingsak i 2016.Fra 1995 til 2003 arbeidet han for Pfizer Norge, først som leder for selskapets medisinske avdeling, deretter som administrerende direktør fra 2000. Fra 2006 til 2011 arbeidet han for Nycomed med base i Sveits.Han var medforfatter av boken Mosjon - en hjertesak (sammen med Stein Hval og Marit Hval) i 1990. Denne var utgitt av Universitetsforlaget i samarbeid med Nasjonalforeningen for folkehelsen og Norges Idrettsforbund, og hadde tidligere hjertepasienter som spesiell målgruppe.


== Referanser ==
Simen Ramberg Christensen

Simen Ramberg Christensen (født 29. januar 1993) er en norsk alpinist.
Christensen var et lovende talent i slalåm, og i NM i 2012 tok han sølv. Han mistet imidlertid motivasjonen og la opp i 2014. I 2017 bestemte han seg for å gjøre comeback og tok i mars 2018 gull i slalåm under norgesmesterskapet foran Henrik Kristoffersen. Dette resulterte i at han fikk sin debut i verdenscupen i alpint i november 2018.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Simen Ramberg Christensen – FIS (alpint)
Dorthea Hysing

Dorthea Hysing (født 10. september 1957, død 24. mars 2007) var en norsk  kunsthistoriker og sakprosaforfatter. Hun var tilknyttet Kulturhistorisk museum i Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Dorthea Hysing
Politikkåret 1901

Politikkåret 1901 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1901.


== Hendelser ==
1. januar - Forbundsstaten Australia grunnlegges. av New South Wales, Queensland, Sør-Australia, Tasmania, Victoria og Vest-Australia.
15. februar - Giuseppe Zanardelli etterfølger Giuseppe Saracco som statsminister i Italia.
24. januar - Mashonaland og Matabeleland danner Sør-Rhodesia, under Britisk Sørafrikakompaniets administrasjon.
1. mai - Rekorddeltakelse i Første maidemonstrasjonene i Sverige. 18 000 mennesker deltar i Stockholm, 5 000 mennesker deltar i Göteborg.
23. mai - Sverige innfører allmenn verneplikt for alle gutter.
24. juli - Johan Henrik Deuntzer etterfølger Hannibal Sehested som Danmarks konseilspræsident.
14. september - Theodore Roosevelt etterfølger den myrdede William McKinley som USAs president.


== Valg og folkeavtemninger ==
21. desember: Norge avholder kommunalvalg.


== Organisasjonshendelser ==
I Nederland går det radikale partiet Radikale forbundet (Radicale Bond) sammen med Frisinnede demokratiske kammergruppe (Vrijzinnig-democratische Kamerclub) og danner det venstreliberale partiet Frisinnede demokratiske forbundet (Vrijzinnig Democratische Bond).
Det amerikanske sosialistiske partiet Socialist Party of America dannes.
Det russiske sosialistiske partiet Det sosialistrevolusjonære partiet dannes.


== Fødsler ==
16. januar – Fulgencio Batista, Cubas president 1940–1944 og 1952–1959 (død 1973)
6. juni – Sukarno, Indonesias første president 1949–1967 (død 1970)
13. juni – Tage Erlander, partileder for Sveriges sosialdemokratiske arbeiderparti 1946–1969, Sveriges statsminister 1946–1969. (død 1985)
8. november – Gheorghe Gheorghiu-Dej, Romanias president 1961–1965 (død 1965)


== Dødsfall ==
13. mars – Benjamin Harrison, USAs president 1889–1893 (født 1833)
24. april – Arvid Posse, Sveriges statsminister 1880–1883 (født 1820)
14. september – William McKinley, USAs president 1897–1901. (myrdet) (født 1843)
Hilary Johnson, Liberias president 1884–1892 (født 1837)
Mariano Ignacio Prado, Perus president 1865–1868 og 1876–1879 (født 1826)
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1901 in politics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Timothy J. Kelly

Timothy James Kelly (født 21. mars 1969) er en amerikansk jurist og dommer i U.S. District Court for the District of Columbia, og tidligere juridisk direktør for nasjonal sikkerhet og kriminalitet for det føderale senatets justiskomité.


== Biografi ==
Kelly fikk sin Bachelor of Arts, cum laude, fra Duke University, og sin Doctor juris fra Georgetown Law, hvor han var medredaktør for tidsskriftet American Criminal Law Review. Kelly tilbrakte et tiår som føderal aktor, først som assisterende U.S. Attorney i District of Columbia, og deretter som skrankeadvokat i kontoret for offentlig integritet i Justisdepartementets strafferettsavdeling. Kelly var også i flere år sivil prosedyreadvokat hos Arnold & Porter. Han var rettsfullmektig for dommer Ronald L. Buckwalter i U.S. District Court for the Eastern District of Pennsylvania. Han var også republikanernes stabssjef i det føderale senatets gruppe for internasjonal narkotikakontroll.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på District Court for the District of Columbia
Otto Thoresen

Otto Keyser Thoresen (født 1. mai 1849 på Tjømø, død 23. mars 1942) var en norsk skipsreder. Han var ledende i norsk skipsfarts overgang fra seil til damp og i oppbyggingen av linjefarten.
Otto Thoresen var sønn av skipsreder Thor Thoresen. Han tok handelsutdannelse og gikk til sjøs, og ble som 23-åring skipsfører på farens klipper «Tellus». I 1880 overtok han farens rederi, som han senere flyttet til Kristiania. I 1887 kjøpte han inn sitt første dampskip, 1200-tonneren «Seaton». Få år etterpå var rederiet hans blitt til et betydelig dampskipsrederi.Thoresen drev i begynnelsen med trampfart, men gikk etterhvert over til å seile i linjefart. Han var den første norske reder som utvidet rutenettet til utenfor Nordsjøen, og opprettet blant annet linjeforetak på Persiabukten og Øst-Preussen. I 1893 startet han Spanskelinjen, som fikk stor betydning for norsk fiskeeksport og for å bringe spanske varer til Norge. I 1912 startet han Den norske Syd-Amerikalinje sammen med Fred. Olsen & Co., Det Bergenske Dampskibsselskab og Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab.Han var lenge styremedlem i Redningsselskapet, og ble æresmedlem da han trakk seg tilbake i 1931. Thoresen var også styremedlem i Norges Rederforbund og formann i Nordisk Skibsrederforening. Han stod også sentralt i opprettelsen av Kristiania Sjømannsskole.Thoresen var ridder av første klasse av St. Olavs Orden, kommandør av første klasse av Vasaordenen, ridder av Dannebrogordenen og kommandør av Iftikhar-ordenen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Otto Keyser Thoresen på NLIs Lokalhistoriewiki.
Norgesmesterskapet på ski 1978

Norgesmesterskapet på ski 1978 var norgesmesterskapet i de nordiske grenene skihopping, langrenn og kombinert.
Mesterskapet ble arrangert på Konnerud, Kongsberg og Lillehammer. 


== Langrenn ==


== Skihopping ==


=== Normalbakke ===

Dato: 29. januarSted: Kongsberg


=== Stor bakke ===

Dato: 5. februarSted: Lillehammer


== Kombinert ==

Dato: 29.-31. januarSted: Konnerud / Kongsberg


== Kilder ==
Gunnar Kroge (red.) Sportsboken 1978/79, s. 299-300. Dreyer Bok. ISBN 82-7096-063-2.
Ernesto Fonseca Carrillo

Ernesto Fonseca Carrillo (født 1930 eller 1942), ofte referert til med hans alias Don Neto, er en dømt meksikansk nakrotikabaron og tidligere leder av Guadalajara-Kartellet, en nedlagt kriminell gruppe basert i Jalisco. Han ledet organisasjonen sammen med Miguel Ángel Félix Gallardo og Rafael Caro Quintero. Fonseca Carrillo var involvert i narkotikahandel siden tidlig på 1970-tallet, først og fremst i Ecuador, og flyttet senere sin virksomhet til Mexico.Fonseca er onkel til tidligere leder av Juarez-Kartellet, Amado-Carrillo Fuentes.


== Tidlige liv ==
Ernesto Fonseca Carrillo ble født i Santiago de los Caballeros, Badiraguato, Sinaloa, Mexico. Kildene er uenige om hans eksakte fødselsdato. I henhold til Drug Enforcement Administration (DEA), ble han født i 1942. Andre kilder sier han ble født 1. august 1930.


== Arrestasjon ==
Drug Enforcement Administration (DEA) tiltalte Fonseca for omfattende hvitvasking av penger i San Diego i 1982. Før DEA mottok tillatelse til å avlytte telefoner der Fonseca var tenkt å gjemme seg, flyktet Fonseca tilbake til Mexico. Den 7. april, 1985, ble Fonseca funnet i villaen hans i Puerto Vallarta av den meksikanske hæren, der han ble omringet, og til slutt overga seg.
Fonseca ble senere knyttet til, og innrømmet å ta del i drapet på DEA agent Enrique Camarena, som ble kidnappet og torturert av Guadalajara-kartellet i 1985. Fonseca innrømte ikke å drepe Camarena og uttalte at han var rasende for at agenten var blitt skadet. Fonseca ville til slutt bli funnet skyldig i drapet av Mexicos rettssystem. Han ble til slutt dømt til 40 års fengsel. Imidlertid, Fonseca var aldri utlevert til USA for å stå for retten.


=== Husarrest ===
Fonseca ble overført fra fengsel til husarrest i juli 2016 på grunn av sin helse og høye alder, med ni år igjen av sin 40 år lange dom.


== Se også ==
Guadalajara-kartellet
Juarez-kartelletet
Mexicos narkotikakrig


== Referanser ==
Erik Lindseth

Erik Benedictus Lindseth (født 14. januar 1830 i Molde, død 6. oktober 1906 i Tønsberg) var en norsk lege.


== Liv ==
Han var sønn av tollbetjent Peder Lindseth og Martha Hansdatter. Etter å ha blitt student i 1850 studerte han medisin og ble cand. med. i 1858. Siden var han privatlege på Tjøme og i Svelvik. Mens han bodde i Svelvik deltok han i kommunestyret og var direktør for den lokale sparebanken. Fra 1887 var han distriktslege i Tønsberg, hvor han også var overlege ved amtssykehuset og amtslege for Jarlsberg og Larviks amt.
Lindseth var venn av Bjørnstjerne Bjørnson fra skoletiden i Molde. Som student var han med i kretsen omkring Bjørnson, Jonas Lie og Christian Kahrs. Han kjente også J. E. Sars. Lindseth opprettholdt vennskapet med Bjørnson livet igjennom og døde samme dag som Bjørnson hadde besøkt ham i Tønsberg høsten 1906. Bjørnson holdt en tale ved begravelsen.
I 1880 offentliggjorde han noen minner fra skoletiden i Molde i Dagbladet. En rekke av Sars' brev til Lindseth ble trykt av Gustav Haavie Thoresen i Samtiden (1919) og i Halvdan Kohts utgave av Sars' brev (1957). Thoresen skriver: «Vennernes talrike breve til Lindseth bærer vidnesbyrd om deres interesse for hans mening om tidens spørsmaal, og hans dom har sikkert mangen gang øvet indflydelse paa deres avgjørelser».


== Utmerkelser ==
Han ble ridder av St. Olavs Orden i 1904.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Fr. Grøn: «Lindseth, Erik Benedictus», i Norsk biografisk leksikon. Oslo: Aschehoug. 1938.
Jacques Cujas

Jacques Cujas eller Jacobus Cujacius (født 1522 i Toulouse, død 4. oktober 1590 i Bourges) var en fransk rettshistoriker og sin tids fremste kjenner av romerretten, særlig viktig for utviklingen av den historiske skolen innen rettsvitenskapen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jacques Cujas var sønn av en velstående filtmaker/tover (en gren av veverprosessen) ved etternavn Cujaus. Han lærte seg selv både gresk og latin, og ble utdannet ved Universitetet i Toulouse under advokaten og diplomaten Arnaud Ferrier.


=== Karriere ===
I 1547 begynte han å holde egne forelesninger over Justinians Institutiones ved universitetet, som snart gjorde ham berømt. Men etter å ha blitt forbigått ved besettelsen av ledige professorater, dro han i 1554 til Cahors og noen måneder senere til Bourges, hvor han ble utnevnt til professor i rettsvitenskap i 1555. Universitetet i Bourges var på denne tiden et av de fremste som ga undervisning i romerretten.
Som følge av intriger blant professorene forlot han Bourges i 1557 og vekslet til Universitetet i Valence. Men etter at en av fiendene hans var død, lot han seg overtale av hertuginne Marguerite av Berry til å vende tilbake i 1560. I de seks årene han tilbragte her, utga han noen av sine viktigste verker og sto på høyden av sin berømmelse.
I 1566 tilkalte hertuginne Marguerite, som var Cujas' beskytter og i mellomtiden var blitt gift med Emanuele Filiberto av Savoia, ham til Universitetet i Torino. Herfra foretok han en reise til Venezia. Men han trivdes ikke i Italia og vendte tilbake til Frankrike i 1567. Her ble han igjen professor ved Universitetet i Valence. Under religionskrigene som brøt ut i Frankrike samme år måtte han søke tilflukt på slottet hos hertugen av Uzès i Vivarais, hvor han ble værende et år.
I 1575 var han tilbake i Bourges som professor, men måtte snart flykte fra byen på grunn av religionskrigene. Han skaffet seg tillatelse til å undervise ved Universitetet i Paris, men kunne vende tilbake til Bourges i slutten av 1576. Her tilbragte han resten av livet og døde i 1590.

Pioner innen rettshistorien: Mens romerretten tidligere hadde blitt betraktet som enhetlig, og studiet av denne først og fremst tok sikte på rettens anvendelse, så Cujas at romerretten var et resultat av en historisk utvikling. Han kan derfor regnes som en av grunnleggerne av den historiske skole innen rettshistorien. Verkene hans består for det meste i kommentarer til Corpus iuris civilis. Som mer enn analytiker enn systematiker utgav Cujas Observationes et emendationes (1574 ff.) Han samlede verker (Cujacii opera omnia) ble utgitt av Charles Annibal Fabrot i ti bind 1658 og gjenutgitt flere ganger helt til 1800-tallet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Cujas, Jacques», i Nouvelle biographie générale, bind 12. Paris, 1855
EM i bridge for nasjonslag 2010

Europamesterskapet i bridge for nasjonslag 2010 var det 50. i rekken og fant sted i Ostende i Belgia fra 22. juni- 3. juli 2010
Mesterskapet ble arrangert for klassene åpen, damer og veteran. Mesterskapene var også kvalifisering for Bermuda Bowl (VM i bridge) hvor de seks beste kvalifiserte i hver klasse. Åpen klasse hadde først en innledende runde hvor de var oppdelt i to puljer av 19 lag og spilte round robin innen hver pulje. Deretter gikk de ni beste videre til en finalerunde hvor man fikk med seg poengene fra lagene man hadde møtt og deretter spilte mot de ni lagene man ikke hadde møtt. I klassene damer og veteran ble det spilt round robin i kamper over 16 spill


== Åpen klasse ==
38 nasjoner stilte med lag i åpen klasse. Norge var representert ved Boye Brogeland, Odin Svendsen, Ole Berset, Bjørn Olav Ekren, Thor Erik Hoftaniska og Thomas Charlsen. Christian Vennerød var ikkespillende kaptein.
Sluttresultat etter finalespill:


== Damer ==
28 nasjoner stilte med lag i dameklassen. Norge var representert ved Tonje Brogeland, Marianne Harding, Siv Thoresen, Ann Karin Fuglestad, Tone Svendsen og Marianne Homme. Geir Olav Tislevoll var kaptein.


== Veteran ==
23 nasjoner stilte lag i veteranklassen. Norge var representert ved Jon Sveindal, Erik Rynning, Arve Farstad, Svein Arne Munkvoll, Bjørn Buer og Tor Bakke. Erik Rynning var spillende kaptein. For å kunne delta måtte man fylle 60 år i løpet av kalenderåret 2010.


== Referanser ==