jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bort i veggene

Bort i veggene (originaltittel: The Horse's Mouth) er en britisk komedie fra 1958 regissert av Ronald Neame.
Hovedrollen spilles av Alec Guinness som også var ansvarlig for filmbearbeidelsen av Joyce Cary sin roman The Horse's Mouth.


== Handling ==
En eksentrisk maler Gulley Jimson blir løslatt fra fengsel for trakassering av hans sponsor, Hickson. Jimson reiser deretter til sin husbåt, som hans tidligere venninne Coker hadde tatt vare på i hans fravær. Jimson forsøker å låne penger fra Hickson og Coker, og forsøker å stjele kunstverk fra Hickson. Men Coker stopper denne planen. Hickson kontakter politiet, men Jimson og Coker slipper unna. Jimson svarer deretter på en beskjed fra A. W. Alabaster, sekretær for Sir William og Lady Beeder, som ønsker å skaffe seg Jimsons tidligere kunstverk. Jimson og Coker forsøker å skaffe seg et av disse kunstverkene fra Sara Monday, Jimsons eks-kone, men hun avslår dem.


== Skuespillere ==
Alec Guinness som Gulley Jimson
Kay Walsh som Miss D. Coker
Renée Houston som Sara Monday
Mike Morgan som Nosey
Robert Coote som Sir William Beeder
Arthur Macrae som A.W. Alabaster
Veronica Turleigh som Lady Beeder
Michael Gough som Abel
Reginald Beckwith som kaptein Jones
Ernest Thesiger	som Hickson
Gillian Vaughan	som Lollie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bort i veggene på Internet Movie Database 
(no) Bort i veggene hos Filmfront 
(sv) Bort i veggene i Svensk Filmdatabas 
(fr) Bort i veggene på Allociné 
(nl) Bort i veggene på MovieMeter 
(en) Bort i veggene på AllMovie 
(en) Bort i veggene på Turner Classic Movies 
(en) Bort i veggene på Rotten Tomatoes
Julie Ebbing

Julie Henriette Holm Ebbing (født 1985 i Bangsund, Namsos) er en norsk grafiker og billedkunster. 
Ebbing er utdannet fra Kunsthøgskolen i Oslo (KHiO), og har også studert ved Kunsthøgskolen i Bergen, Strykejernet kunstskole, og Namsos videregående skole. 
I 2017 vant Ebbing The Kjell Nupen Memorial Grant. Stipendet ble tildelt på bakgrunn av kunstverket «Cutting Timber: An irritation», og ble dermed første norske kunster som vant stipendet. 
I 2019 ble Ebbing tildelt Håkon Blekens kunststipend for tradisjonelle teknikker.
«Hun er en helt spesiell begavelse», sa Bleken i et intervju.
Stipendet ble tildelt grafikeren på bakgrunn av utstillingen Omsorg uten dekning. hos Trondheim Kunstforening.


== Referanser ==
Jorunn Myklebust Syversen

Jorunn Myklebust Syversen (født i 1978) er en norsk filmregissør, manusforfatter, billedkunstner og videokunstner.


== Utdannelse ==
Myklebust Syversen er utdannet ved Kunsthøgskolen i Bergen.


== Filmografi ==


=== Spillefilm ===
2019: Disco – manus og regi
2017: Hoggeren – manus og regi


=== Kortfilm ===
2016: Crying Man manus og regi
2014: Cyrk – manus og regi
2010: Der dunkle Mensch – manus og regi
2009: Violent Sorrow Makes a Modern Ecstasy No. 2 (kortfilm) – manus og regi


== Videoverk ==
2006: Violent Sorrow Makes a Modern Ecstasy (videoverk) – manus og regi
2005: Untitled Trilogy – manus og regi
2005: Burning Love – manus og regi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jorunn Myklebust Syversen på Internet Movie Database 
(en) Jorunn Myklebust Syversen hos The Movie Database 
Møt regissørene : Jorunn Myklebust Syversen Intervju publisert i mars 2020 på Norske Filmregissørers nettside. Besøkt 21. april 2020.
Hoggeren

Hoggeren er en norsk spillefilm fra 2017, regissert av Jorunn Myklebust Syversen, som også skrev filmens manus. Den var Myklebust Syversens spillefilm-debut.Anders Baasmo Christiansen spilte hovedrollen i Hoggeren, og til filmens biroller hentet Myklebust Syversen inn medlemmer av sin egen familie.


== Handling ==
Anders flytter fra storbyen, for å flytte inn på en rolig liten gård som tilhørte hans nylig avdøde foreldre. Der tilbringer han snart dagene ute i skogen, og hugger ned trær uten noe særlig mål eller mening. Hans eneste ønske er å være alene ute i naturen, og holde på med alt det fysiske arbeidet.
Men hans forsøk på å komme seg unna resten av samfunnet blir snart avbrutt på grunn av det konstante engasjementet fra hans påtrengende familie-medlemmer som ønsker å fortelle Anders hva han burde gjøre - og hvordan han burde gjøre ting. Etter hvert blir det åpenbart at Anders nettopp har byttet ut hans tidligere klaustrofobisk tilværelse med en annen lignende klaustrofobisk tilværelse.


== Rolleliste ==
Anders Baasmo Christiansen – «Hoggeren»
Bjarne Syversen – onkel Bjarne
Inger Grethe Syversen – tante Grethe
Terje Runar Syversen – Terje


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hoggeren på Internet Movie Database
Erik Belfrage

Erik Jean Christian Antoine Belfrage (født 13. april 1946 i Stockholm, død 18. april 2020 i Stockholm) var en svensk diplomat og forretningsmann.
Belfrage tok eksamen i 1970 ved Handelshögskolan i Stockholm og virket i årene 1970-1987 i den svenske utenriksforvaltningen med plasseringer i Genève, Washington, D.C., București, Beirut og Paris. I 1987 begynte han som viseadministrerende direktør i Skandinaviska Enskilda Banken og som rådgiver i Investor AB. Belfrage virket også som rådgiver for Peter Wallenberg og familien Wallenberg mellom 1987 og 2012.
I 2012 startet Belfrage Consilio International AB sammen med Jan Nygren, Andreas von der Heide, Michael Sahlin. Consilio International er et av få svenske rådgivere til forretningsverdenen når det gjelder internasjonal politikk og forretningsliv.Natt til lørdag 18. april 2020 døde Belfrage som følge av covid-19 på Sankt Görans sjukhus i Stockholm.


== Referanser ==
Slettene bru

Slettene bru er ei bru over Tovdalselva i Birkenes kommune. Brua er oppført 1909 av Nedenes Amt og har navn etter en plass med navnet Slettane på elvas vestside. Veien forbinder riksvei 41, som her heter Herefossveien, med Mosfjellveien som følger elvas vestbredd.   Gamle Slettene bro fra 1909 var i mange år i så dårlig forfatning at noe måtte gjøres. Birkenes kommune regnet  i 2012 at det billigste var å rive brua. Men foreningen “Venner av Slettene bro” organiserte innsamling fra et stort antall lokale bedrifter og foreninger samt stat, fylkeskommune, kommune. Den ærverdige brua kunne gjenåpnes i 2013.Det var en lang prosess å få brua på plass ved forrige århundreskifte. I uminnelige tider hadde det vært ferging over elva og i 1869 begynte folk på elvas vestside å bli lei. De sendte en søknad “til fylket” om vei og bru. I 1885 kom tilsagnet, men brua sto ikke ferdig før i 1909.


== Referanser ==
Langvin jordbruksskule

Langvin jordbruksskule var en jordbruksskole for Nordfjord plassert i Innvik, grunnlagt i 1920 som Mindresunde jordbruksskule, da beliggende i Stryn. Skolen ble lagt ned i 1995.


== Historie ==
Skolen ble etablert på Mindresunde gård i 1920. Gården var Stryns største gård, beliggende ved utløpet av Oppstrynsvatnet. Rasmus Kolbeinsson Bødal kjøpte gården i 1884. Han hadde blitt rik på gullgraving på Bømlo. Han bygde på gårdens herskapshus og gjorde det om til Hotel Mindresunde i 1890. Gården var også skysstasjon for reisende østover. Fra Mindresunde ble reisende skysset med båt over Oppstrynsvatnet til Hjelle. Derfra kunne de reise videre over Strynefjellsveien til jernbanen på Otta, eller til turistbygden Geiranger på Sunnmøre. Like etter første verdenskrig ble det bygget vei langs vannet.
I 1916 tok Bødals datter, Astrid og hennes mann Lars Larsson Skår over gåden. Etter kort tid vurderte de at den nye veien langs vannet ville gjøre skysstasjonen mindre lønnsom. Skår valgte å pakte bort gården til Sogn og Fjordane fylkeskommune. Jordbruksskulen for Nordfjord, Mindresunde Jordbruksskule, ble etablert på gården i 1920. Hotellbygningen var romslig og egnet til både internat for elevene og til skole. Olav Karstad var styrer ved skolen så lenge den lå på Mindresunde.Leieavtalen for bruk av Mindresunde gård gikk ut i 1945, men fylket fikk forlenget avtalen i påvente av arbeidet med å finne en ny gård. Stryn kommunestyre ønsket å beholde skolen i kommunen. Mindresunde gård ble forsøkt kjøpt og gården Storesunde ble også tilbudt for fylkeskommunen. Sogn og Fjordane fylkeskommune fikk tilbud fra om gårdene Høylo i Breim og prestegårdene på Vereide og Davik i Gloppen. Innvik var egen kommune på denne tiden og kommunestyret der tilbød prestegården Langvin vederlagsfritt til fylket.I 1945 vedtok fylket å flytte jordbruksskolen for Nordfjord til Langvin i Innvik. Det tok tid å få byggene klare, og i 1951 ble skolen flyttet og navnet endret. Et av argumentene for valget av Innvik, var at bygden er godt egnet for fruktdyrking. En tyskerbrakke ble hentet fra Stryn til Langvin og brukt som skolebygning og internat de første årene. I 1973 brant skolens driftsbygning ned, men alle husdyrene ble reddet ut.Langvin ble nedlagd som jordbruksskole i 1995. En stifting ble etablert for å finne en løsning for videre drift av bygninger og jordbruksland.


== Referanser ==
Svein Mork Dahl

Svein Mork Dahl (født 27. mars 1974 i Bergen) er en norsk politisk aktivist og debattant.
Han ble valgt som partileder ved Piratpartiets 8. ordinære landsmøte 18.–19. april 2020, etter å ha vært «2. nestleder (politisk)» i partiet. Per april 2020 er han leder for Region Sør i SMB Norge.Svein har tidligere stått på liste for Venstre i kommunestyre- og fylkestingsvalget i 2011Han har studert rettsvitenskap ved Universitetet i Oslo, med tilleggsutdanning innen organisasjon og ledelse fra Universitetet i Tromsø og Bedriftsøkonomisk Institutt.Ved Kommunestyre- og fylkestingsvalget i Norge 2019 sto Dahl på 18. plass på den tverrpolitiske Hovelista, men endte opp på 9. plass etter personstemmer og slengere var telt opp. Hovelista fikk 5,9 % av stemmene ved valget, og to innvalgte representanter.Dahl ble nestleder i Klageutvalget og Sakkyndig ankenemnd eiendomskatt i Arendal kommune etter valget.


== Referanser ==
Krister Sætre

Krister Sætre (født 10. mai 1976 i Kongsvinger) er en norsk tidligere ishockeyspiller.
Sætre startet karrièren i moderklubben Kongsvinger Knights, men flyttet til Hamar for å spille i klubben Storhamar Hockey å få utvikle talentet sitt. Han fikk noen kamper på A-laget i en periode der det var vanskelig for unge spillere å komme inn i det fine selskap. Hans eneste scoring i Storhamar Hockey kom i en 12-1-seier mot Sparta i Hamar OL-Amfien. Sammen med Daniel Østbye ble han lånt ut til Frisk Asker høsten 1995 for å få mer istid. Han kom aldri tilbake til Hamar, men fortsatte karrieren andre steder. I perioden 2002-2005 bidro han sterkt til å etablere moderklubben Kongsvinger i 1. divisjon. Han la opp i 2009.
Våren 2014 ble  Sætre spillerutvikler og trener i Knights' eliteserie-satsing..


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Krister Sætre – Eliteprospects.com
UEFA Nations League 2020–2021 divisjon C

UEFA Nations League 2020–2021 divisjon C er tredje divisjonen i UEFA Nations League i 2020–2021.
Divisjon C er delt inn i 4 grupper med 4 lag i hver. Vinnerne i gruppene rykker opp til divisjon B, mens lagene som kommer sist skal spille playoff om hvilke 2 lag som skal rykke ned. Der taperne av hver kamp blir lagene som rykker ned ril divisjon D.


== Lag ==


=== Endringer ===
Følgende er lagendringene for Divisjon C fra sesongen 2018–19:

Følgende lagendringer ble opprinnelig satt til å skje i divisjon C, men gjorde det ikke etter at ingen lag rykket ned på grunn av formatendringen av UEFA:


=== Seeding ===
I tilgangslisten 2020–21 rangerte UEFA lag basert på 2018–19 Nations League-generelle rangering, med en liten modifisering: lag som opprinnelig rykket ned i forrige sesong ble rangert under lag som rykket opp før formatendringen. Seeding pottene for ligaen ble bekreftet 4. desember 2019, og var basert på rangering av tilgangslisten.
Trekningen tok plass på Beurs van Berlage Conference Centre i Amsterdam, Nederland 3. mars 2020. Hver gruppe inneholder ett lag fra hver pott.


== Grupper ==


=== Gruppe 1 ===


=== Kamper ===


=== Gruppe 2 ===


=== Kamper ===


=== Gruppe 3 ===


=== Kamper ===


=== Gruppe 4 ===


=== Kamper ===


== Playoff ==
Playoff for nedrykk divisjon C er planlagt på samme datoer som FIFA-VM-kvalifiserende sluttspill i 2022. Hvis ett eller flere av lagene på grunn av deltakelse i playoff for nedrykk også kvalifiserer seg til VM-kvalifiserende sluttspill, vil playoff bli kansellert og lagene i divisjon C rangert som 47. og 48. plass i Nations League totale rangering automatisk rykke ned.


=== Sammendrag ===


=== Kamper ===


== Generell rangering ==
De 16 divisjon C-lagene vil bli rangert 33. til 48. totalt i UEFA Nations League 2020–21 i henhold til følgende regler:

Lagene som vinner gruppene vil bli rangert 33. til 36. i henhold til resultatene fra ligafasen.
Lagene som avslutter på andreplass i gruppene vil bli rangert 37. til 40. etter resultatene fra ligafasen .
Lagene som havner på tredjeplass i gruppene vil bli rangert 41. til 44. plass i henhold til resultatene fra ligafasen.
Lagene som havner på fjerde plass i gruppene vil bli rangert 45. til 48. i henhold til resultatene fra ligafasen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Jean-Marie Zoellé

Jean-Marie Zoellé (født 16. november 1944 i Sierentz i departementet Haut-Rhin i Alsace i Frankrike, død 6. april 2020 i Bonn i Tyskland) var en fransk politiker og fra 2011 borgermester i Saint-Louis i departementet Haut-Rhin.


== Biografi ==
Zoellé var fra 1989 stedfortredende borgermester under Jean Ueberschlag, borgermester i Saint-Louis. Da Ueberschlag fratrådte i 2011, overtok  Zoellé vervet. Han ble sist gang gjenvalgt ved kommunevalget den 15. mars 2020 med 84,03 % av stemmene i første valgomgang.
Kort etter ble Zoellé selv smittet med koronavirus SARS-CoV-2 og innlagt på et sykehus i Mulhouse. Den 28. mars ble han overført til Tyskland til sykehuset St. Petrus i Bonn. Han døde der 6. april i en alder av 75 år som følge av COVID-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Maire von Saint-Louis am Coronavirus gestorben – Jean-Marie Zoellé war ein prominenter Politiker des Elsass, 6. april 2020, bz - Zeitung für die Region Basel
Ybbs

Ybbs er en høyre sideelv til Donau i Niederösterreich.
Kilden ligger i nærheten av Mariazell på grensen mellom Niederösterreich og Steiermark, ved foten av fjellet Großer Zellerhut i Ybbstal-Alpene. I begynnelsen av løpet har elven navnet Weiße Ois, og ca. 5 kilometer senere kalles den Ois. Omtrent fra Lunz am See til samløpet med Donau er navnet Ybbs.
Ybbs har et svingete elveløp og renner i rundt 134 km fra sør til nord gjennom Ybbstal. Hovedsakelig er metall- og treforedlingsbedrifter lokalisert langs elven. I For-Alpene endrer den retning og flyter nordøst til Donau.
De viktigste stedene langs Ybbs er Lunz am See, Göstling an der Ybbs, St. Georgen am Reith, Hollenstein an der Ybbs, Opponitz, Ybbsitz, Waidhofen an der Ybbs, Sonntagberg, Kematen an der Ybbs, Amstetten og Ybbs an der Donau.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ybbs River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Præriegråmåke

Præriegråmåke (Larus californicus) er en art i slekten Larus, som inngår i delgruppen måker (Larinae) i måkefamilien (Laridae). Arten overvintrer i havområdene langs Stillehavskysten av i Nord-Amerika og hekker i vestlige deler av innlandet, på begge sider av grensen mellom USA og Canada. Arten tilhører fireårsmåkene og består i kraft av to taxa.


== Biologi ==
Præriegråmåka blir cirka 51–58 cm lang og veier typisk omkring 432-1 045 g, avhengig av underart og kjønn. Hannen blir noe større enn hunnen. Vingespennet utgjør cirka 122–140 cm.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn i parentes er uoffisielle beskrivelser.

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Lari, måkefugler
Laridae, måkefamilien
Larinae, måker
Larus, (gråmåker)
L. californicus, præriegråmåke
L. c. californicus, utbredt i det det vestre USA fra øst i staten Washington og Great Basin til det sentrale Montana og Wyoming, og sørover til Øst-California
L. c. albertaensis, utbredt i det vestsentrale Canada fra Mackenzie (ved Store Slavesjø), Alberta og Vest-Manitoba til Sør-Dakota i det nordlige USABegge underartene overvintrer i havområdene langs Stillehavskysten, fra Sørvest-Canada og sørover til Sørvest-Mexico.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Præriegråmåke – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Præriegråmåke i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Præriegråmåke hos Artsdatabanken 
(en) Præriegråmåke hos Fossilworks 
(en) Præriegråmåke hos ITIS 
(en) Præriegråmåke hos NCBI 
(en) Kategori:Larus californicus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Larus californicus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Larus californicus – detaljert informasjon på Wikispecies
Møt meg i St. Louis

Møt meg i St. Louis (originaltittel Meet Me in St. Louis) er en filmmusikal fra 1944. Den er regissert av Vincente Minnelli og har Judy Garland i hovedrollen. Filmen skildrer familien Smith gjennom fire årstider, fram til Verdensutstillingen i St. Louis i 1904. I tillegg til Garland medvirker også Margaret O'Brien, Mary Astor, Lucille Bremer, Tom Drake og Marjorie Main i andre roller.
Filmen er basert på novellesamlingen Meet Me in St. Louis av Sally Benson, som først ble publisert i magasinet The New Yorker under tittelen «5135 Kensington». Møt meg i St. Louis ble en stor kinosuksess og var den nest mest innbringende filmen i 1944, etter Vandre min vei. Filmen ble også nominert til flere Oscar-priser, blant annet for beste filmatisering og beste musikk.


== Handling ==
Filmen skildrer fire årstider i livet til familien Smith, som bor i et livlig nabolag i St. Louis. Hele byen venter spent på Verdensutstillingen i 1904, som denne gangen finner sted i St. Louis. Søstrene Rose (Lucille Bremer) og Esther (Judy Garland) ønsker seg kjærester, og Esther er ulykkelig forelsket i nabogutten John (Tom Drake). En dag kommer faren deres (Leon Ames) hjem og forteller at familien skal flytte til New York etter jul. Men søskenflokken har dype røtter i hjemplassen og vil ikke gå glipp av Verdensutstillingen.


== Medvirkende ==
Judy Garland som Esther Smith
Margaret O'Brien som Tootie Smith
Mary Astor som fru Anna Smith
Leon Ames som herr Alonzo Smith
Lucille Bremer som Rose Smith
Tom Drake som John Truitt
Marjorie Main som Katie
Harry Davenport som bestefar


== Mottakelse ==
Filmen ble nominert til fire Oscar-priser for beste filmatisering, beste musikalmusikk, beste foto, farger og beste sang («The Trolley Song»). O'Brien vant en Academy Juvenile Award for arbeidet hennes i 1944.
Det amerikanske filminstituttet (AFI) har senere kåret Møt meg i St. Louis til tidenes 10. beste filmmusikal fra USA. Den ble innlemmet i National Film Registry i 1994, et utvalg av filmer til bevaring i det amerikanske nasjonalbiblioteket Library of Congress, filmer som regnes som «kulturelt, historisk og estetisk betydningsfulle».Garland introduserte flere av sine signaturlåter i filmen, fortrinnsvis «The Trolley Song», «The Boy Next Door» og «Have Yourself a Merry Little Christmas». Sistnevnte har blitt en julestandard som har blitt tolket av en rekke artister, blant andre Frank Sinatra, Barbra Streisand, Michael Bublé og Sam Smith. To av låtene fra filmen ligger også på det amerikanske filminstituttets sangliste.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Møt meg i St. Louis på Internet Movie Database 
(no) Møt meg i St. Louis hos Filmfront 
(sv) Møt meg i St. Louis i Svensk Filmdatabas 
(da) Møt meg i St. Louis i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Møt meg i St. Louis på Allociné 
(nl) Møt meg i St. Louis på MovieMeter 
(en) Møt meg i St. Louis på AllMovie 
(en) Møt meg i St. Louis på Turner Classic Movies 
(en) Møt meg i St. Louis på Rotten Tomatoes 
(en) Møt meg i St. Louis på Metacritic
Sigbjørn Nedland

Sigbjørn Nedland (født 22. november 1948) er en norsk musiker, musikkjournalist og musikkprodusent. Han gikk på Mandal gymnas 1966-68 og ble ansatt i NRK i 1969. Parallelt med jobben i NRK tok han utdanning på Universitetet i Oslo fra 1971 til 1977 innen fransk litteratur og engelsk.


== Program ==
Sigbjørn Nedland startet i NRK som en av programlederne i radioprogrammet Pop Spesial sammen med Ivar Dyrhaug. I programmet Pandoras Jukebox lanserte Sigbjørn Nedland verdensmusikk og roots-musikk i Norge. Dette arbeidet har han videreført sammen med Arne Berg i Jungeltelegrafen i NRK P2. 
Han har også produsert plater og vært musikkanmelder i Fædrelandsvennen i Kristiansand, hvor han bor. I 2018 ble han pensjonist etter nesten 50 år i NRK.


== Referanser ==
Niklas Egnersson

Olov Niklas Egnersson (født 24. juni 1984) er en norsk-svensk tidligere ishockeyspiller. Egnersson spilte i Sverige i begynnelsen for Mora IK J20, IF Noretpojkarna, Orsa IK, Visby/Roma og en sesong i franske Limoges. Fra 2008 til 2017 i Norge for Kongsvinger Knights. . 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Niklas Egnersson – Eliteprospects.com
Kumho Asiana Group

Kumho Asiana Group (tidligere Kumho Group) er et sørkoreansk konglomerat. Gruppen har hovedkontor i Jungno, Seoul. Selskapet driver i en diversifisert portefølje som dekkprodusent, kjemikalieprodusent, buss- og flyselskap (Asiana Airlines).


== Historie ==
Kumho Asiana Group startet som et drosjeselskap i den sørkoreanske byen Gwangju etter andre verdenskrig. Selskapet vokste med vertikal intergrering ved å internalisere produksjonen istedenfor å ha eksterne produsenter som leverte tjenester.
I 1988 startet selskapet Asiana Airlines med en flåte på Boeing 737-fly som den første konkurrenten til Korean Air i Hanjin-gruppen.


== Restrukturering ==
Gruppen har slitt med tunge underskudd og er under en restrukturering. Asiana Airlines går med underskudd, men har  med konkurrert med Korean Air, som ved å skaffe seg Airbus A380.
I koreansk luftfart er det de siste årene kommet til flere nye konkurrenter som Jeju Air, EastarJet, T´way, og JinAir (datterselskap av Korean Air, LCC).


== Referanser ==
Wang Xianliang

Wang Xianliang (kinesisk: 王献良; pinyin: Wáng Xiànliáng; født i mai 1957 i Jianli i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina, død 26. januar 2020 i Wuhan) var en kinesisk politiker og embedsmann som tjenestegjorde som leder av Wuhans komite for etniske og religiøse anliggender.


== Biografi ==
Wang Xianliang studerte ved Hubei Shayang lærerskole og Wuhans lærerskole i 1976. Etter slutteksamen arbeidet han ved Shayang lærerskole og bydistriktet Jingzhous skolekontor. Han ble overført til Hubei utdannelseskollegium i 1988 og var der visedirektør og etterhvert direktør for dekanens kontor. I 1999 ble han visedirektør for Wuhans byrå for sivile anliggender.
Den 29. februar 2012 besluttet den stående komite for Wuhand 13. folkekongress å godkjenne en rekke personalombesetninger, og da ble Wang Xianliang utnevnt til direktør for Wuhans komite for etniske og religiøse anliggender. Dette kontoret hadde hatt problemer med sløsing med og feilbruk av offentlige midler, og det måtte ryddes opp. Etter fem år i stillingen begynte Wang å fremstå i massemedier som leder på byrånivå av Wuhan-borgernes patriarkalklanskomite. Fra april 2017 var ikke Wang lengre direktør, man han fungerte lederskapsstatus for Wuhans komite for etniske og religiøse anliggender.Wang døde 62 år gammel av covid-19 den 26. januar 2020. Han var den første regjeringsembedsmann som ble medt å ha dødd av infeksjonssykdommen, ifølge det kinesiske Caixin.


== Referanser ==
Sokna tømmerterminal

Sokna tømmerterminal er en privat tømmerterminal for bruk av Moelven Treindustri. Adressen er Nordmoveien 48, adkomst via riksvei 7.


== Referanser ==