jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Parameropaederus

Parameropaederus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
En liten (gjerne 3-4 millimeter), slank kortvinge. De er livlig farget i skarpt rødt og metallisk blått og ligner sterkt på artene i slekten Paederus. Hodet er avsnørt fra kroppen ved en smal "hals". Kroppsformen er omtrent sylindrisk. I motsetning til en del andre smalkortvinger har de velutviklede fasettøyne og flygevinger.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på den Iberiske halvøya.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
Stammen Paederini
Slekten Parameropaederus Scheerpeltz, 1957
Parameropaederus carpetanicus Outerelo, 1980 - Spania
Parameropaederus lusitanicus (Aubé, 1842) - Spania, Portugal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Parameropaederus i Global Biodiversity Information Facility 
Parameropaederus – detaljert informasjon på Wikispecies
Miobdelus

Miobdelus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Nokså store, slanke, blanke, svarte kortvinger, ligner mye på slekten Ocypus. Hodet er bredt rundet med små fasettøyne og ganske kraftige, sigdformede kjever. Antennene er nokså korte og perlekjede-formede. Pronotum er rundet, dekkvingene små, tydelig kortere enn pronotum, bakkroppen litt spoleformet. Dekkvingene er brune, blanke og glatte. Beina er brune, korte og kraftige.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia (Kina, Japan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
Stammen Staphylinini Latreille, 1802
Gruppen Staphylinina Latreille, 1802
Slekten Miobdelus Sharp, 1889


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Miobdelus i Global Biodiversity Information Facility 
Miobdelus – detaljert informasjon på Wikispecies
Liotesba

Liotesba er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, smale, blanke, brokete kortvinger, gjerne farget i brunrødt og svart. Hodet er ovalt med små fasettøyne, mye lengre enn bredt, nokså tett og kraftig punktert. Antennene har et langt indre ledd, er litt knebøyde mellom dette og resten av antennen, som er litt utvidet mot spissen (kølleformet). Det er markert, avsatt "hals", pronotum er avrundet firkantet, nokså smalt, lengre enn bredt. Dekkvingene er forholdsvis korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er korte og kraftige.


== Levevis ==
Artene er nattaktive rovdyr.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra det sørøstlige og østlige Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
Stammen Xantholinini
Slekten Liotesba Scheerpeltz, 1965
Liotesba antonellae Bordoni, 2012
Liotesba dayiensis Bordoni, 2016
Liotesba enthymema Bordoni, 2002
Liotesba expansipalpis Zhou & Zhou, 2013
Liotesba fengyangshana Zhou & Zhou, 2013
Liotesba hubeiana Bordoni, 2007
Liotesba itoi Bordoni, 2002
Liotesba laosiana Bordoni, 2016
Liotesba malaisei Scheerpeltz, 1965
Liotesba oculifera Bordoni, 2003
Liotesba ovaticeps Zhou & Zhou, 2013
Liotesba punctiventris (Sharp, 1889)
Liotesba recticeps Zhou & Zhou, 2013
Liotesba rubescens Bordoni, 2005
Liotesba rubra Bordoni, 2006
Liotesba rufula Bordoni, 2003
Liotesba siamensis Bordoni, 2006
Liotesba subsimilis (Cameron, 1945)
Liotesba thailandica Bordoni, 2017
Liotesba vietnamica Bordoni, 2012
Liotesba wittmeri Coiffait, 1977


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Liotesba i Global Biodiversity Information Facility 
Liotesba – detaljert informasjon på Wikispecies
Lamberto Piovanelli

Lamberto Piovanelli (født 26. juni 1964) er en italiensk tidligere fotballspiller.
Piovanelli ble hentet til Serie A av Atalanta fra Castelfiorentino i Serie D. Etter et drøyt år hos Atalanta ble han solgt videre til Pisa, hvor han tilbragte de beste årene av sin karriere.
De atten målene Piovanelli scoret i 1989/90-sesongen var sterkt bidragsytende til at Pisa rykket tilbake opp i Serie A på første forsøk. Samtidig satte han en klubbrekord, da ingen spiller hadde scoret så mange mål for Pisa i Serie B. Den gode formen hans fortsatte i Serie A. 
Ved juletider i 1990 hadde han scoret åtte mål. Det gjorde ham på tidspunktet til delt toppscorer sammen med Milans Marco van Basten. Landslagstrener Azeglio Vicini belønnet Piovanellis gode form med innkalling til Italias landskamp mot Kypros 23. desember 1990. Piovanelli forble sittende på innbytterbenken mot Kypros, og ble aldri innkalt igjen. Kort tid senere pådro han seg et benbrudd som holdt ham på sidelinjen i tre måneder. Da han omsider kom tilbake på banen, maktet han ikke score flere mål i en sesong som endte med nedrykk for Pisa.
Før nedrykket var Pisa allerede kommet til enighet med Juventus om en overgang for neste sesong. Innen Piovanelli ankom Juventus var klubbens ledelse skiftet ut, og de nyankomne hadde andre planer. Piovanelli fikk aldri sjansen for Juventus. Trener Giovanni Trapattoni ville ikke satse på ham. Da overgangsvinduet åpnet i november 1991, returnerte Piovanelli til Atalanta. Behandlingen han fikk i Juventus demotiverte ham. Karrieren nådde aldri de samme høydene som før overgangen til Juventus.
Piovanelli spilte så tre sesonger i Serie B for Verona, bare avbrutt av et opphold på lån hos Perugia, som han hjalp rykke opp fra Serie C1 til Serie B.


== Karriereoversikt ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lamberto Piovanelli – Transfermarkt 
(en) Lamberto Piovanelli – FBref
Franz Jung

Franz Jung kan sikte til:

Den tyske forfatteren Franz Jung (forfatter)
Den tyske katolske biskopen Franz Jung (biskop)
Den sveisiske politikeren Franz Jung (politiker)
Dokkskjæret

Dokkskjæret er et ca. 80 m langt skjær som ligger godt skjermet midt i Snarøykilen i Bærum. Skjæret ble vernet i 2009 for å beskytte sjøfugler i hekketiden.Skjæret er langstrakt i nord-sør retning på grunn av en gangbergart som går på tvers av kambrosilurens strøkretning. Skjæret har lite og lavvokst vegetasjon.
Dokkskjæret har de senere år hatt en bra hekkekoloni med hettemåke med fjordens 5. største koloni med 216 par i 2011. I tillegg finnes noen få par fiskemåke, noe ærfugl, og ett par svartbak og makrellterne.
Det er generelt ferdselsforbud på holmen i perioden 15. april til 15. juli.


== Referanser ==
Arvid Mæland

Arvid Mæland (født 1968) er en norsk bonde, cowboy og reiseleder, fra Jæren. Han har drevet gård på Klepp, Varhaug og Vågå. Han kjøpte en stor ranch i Arkansas i USA på impuls og solgte hyttetomter til over 100 nordmenn og døpte den til Norway ranch. Mæland er utdannet klauvskjærer. I biografien om han som kom i 2014 ble de mange påfunnene hans omtalt, men også dypere sider kom frem. 
Høsten 2022 er han hovedperson i TV-serien Cowboyen og kongen på NRK.


== Referanser ==


== Eksterne lenker om Arvid Mælands påfunn ==
Om Arvid Mæland på Norge Rundt
Da cowboyen kom til bygda. nrk.no 12.3.2016
Arvid Mæland skal delta i Finnmarksløpet. nrk.no 16.5.2014
NRK blei lurt trill rundt. NRK Rogaland, 15.10.2002
Her blir Haaland-statuen "stjålet". NRK Rogaland, 25.8.2022
Geitholmen naturreservat

Geitholmen naturreservat på Geitholmen i Bærum kommune ble opprettet 27. juni 2008. Geitholmen ligger på yttersida av Snarøya, rett utenfor Snarøykilen. Lokaliteten utgjøres av en svakt skrånende kalktørreng og en verdifull strandsone mot sjøen på den sørlige del av Geitholmen.
Formålet med fredningen er å bevare et spesielt naturområde med en tilnærmet urørt og rik kalktørreng med stor botanisk verdi, samt en verdifull strandeng. Området er egenartet på grunn av sørvendt beliggenhet. Kalktørrenger av denne størrelse er meget uvanlig. Engen er relativt flat uten skyggende trær eller kratt. Blant de mest interessante planteartene nevnes dragehode. Arten er med i Nasjonal rødliste (DN 1999), i kategorien norsk ansvarsart. I strandkanten vokste noen få individer av den regionalt sjeldne arten strandkål.I 2022 skal rundt 1200 hettemåkeegg ha forsvunnet i hekkesesongen. En person ble ilagt bot på kr. 30 000 for å ha fjernet minst 30 egg av den kritisk truede fuglearten.


== Referanser ==
Langøybrua

Må ikke forveksles med Langøy bru i Øygarden.Langøybrua er en stålkassebro på Fylkesvei 6078 mellom øyene Langøya og Henda i Averøy kommune i Møre og Romsdal. Brua krysser sundet Krillholmsundet, er 243 meter lang og lengste spenn er 60 meter.Langøybrua ble åpnet den 5. februar 2000 og erstatta en eldre bro fra 1967. Den gamle Langøybrua var en betongbjelkebro med en totallengde på 252 meter og et hovedspenn på 24 meter. Den ble revet når den nye brua sto ferdig.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==
Fritteporselen

Fritteporselen har vært kjent i Europa siden slutten av 1500-tallet og er en mellomting av glass og porselen. Til sintring benyttes sammensmeltet malt glassfritte (en emaljemasse) som utgjør cirka 75 % av massen. Fritteporselen tilhører gruppen bløtt porselen og er mest kjent for produkter laget av den franske produsenten Manufacture Royale de Porcelaine de France. Derfor kalles det av og til også sèvresporselen.Med fritteporselen forsøkte produsentene å etterligne kinesisk porselen.


== Referanser ==
Palaeoscydmaenus

Palaeoscydmaenus er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.


== Utseende ==
Små (1-2 millimeter), mørke, blanke, rødbrune biller, fint hårete. Denen slekten utmerker seg med ganske slank kroppsform. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er litt tykkere og danner en smal klubbe. Hodet er nokså stort, kantete, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er lengre enn bredt, bredest litt foran midten, med en tydelig midtfure. Et godt kjennetegn på slekten er at pronotum har markerte, rettvinklede bakhjørner. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten. De dekker hele bakkroppen. Lårene er noe kølleformede, beina ellers slanke.


== Levevis ==
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Noen lever også i hule trær.


== Utbredelse ==
Slekten er lever i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae
Stammen Glandulariini
Slekten Palaeoscydmaenus Franz, 1975Palaeoscydmaenus australiensis Franz, 1975


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Palaeoscydmaenus i Global Biodiversity Information Facility 
Palaeoscydmaenus – detaljert informasjon på Wikispecies
Lypoglossa

Lypoglossa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den ble tidligere regnet som en undergruppe av den store slekten Atheta. Det er beskrevet  arter, seks av dem er funnet i Norge. Arten Mocyta fungi er trolig en av de aller vanligste billene i norske skoger.


== Utseende ==
Små (gjerne rundt 3 millimeter), brunlige kortvinger. Forføttene har fire ledd, mellom- og bakføttene fem. Som hos mange andre grupper av Athetini må man vanligvis undersøke kjønnsorganene for å bestemme artene med sikkerhet.


== Levevis ==
Disse små billene lever i skog. De kan finnes på skogbunnen eller i tilkytning til sopp.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i de nordlige delene av Holarktis.


== Systematisk inndeling ==
Slekten ble inntil nylig regnet som en underslekt av den meget artsrike slekten Atheta.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Lypoglossa Fenyes, 1918
Lypoglossa angularis (Mäklin, 1853) - vidt utbredt i Nord-Amerika
Lypoglossa franclemonti Hoebeke, 1992 - Nord-Amerika
Lypoglossa lateralis (Mannerheim, 1830) - Palearktis, finnes i Norge
Lypoglossa manitobae Gusarov, 2004 - Canada


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Lypoglossa i Encyclopedia of Life 
(en) Lypoglossa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lypoglossa hos Artsdatabanken 
(sv) Lypoglossa hos Dyntaxa 
(en) Lypoglossa hos ITIS 
(en) Lypoglossa hos NCBI 
(en) Kategori:Lypoglossa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lypoglossa – detaljert informasjon på Wikispecies
Fonsechellus

Fonsechellus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.


== Utseende ==
Disse kortvingene har et svært særpreget utseende og ligner overflatisk sterkt på termittene de lever sammen med. Bakkroppen er kraftig oppsvulmet, mens pronotum og dekkvinger er reduserte. Dekkvingene har blitt skjøvet framover av den oppsvulmede bakkroppen slik at de nærmest står loddrett. Noen arter har også pølseaktige utvekster på bakkroppen som imiterer termittenes antenner og bein (disse billene kan etterligne termitter "bak-frem", slik at bakkroppen ligner termittens hode).


== Levevis ==
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Corotocini Fenyes, 1918
Understammen Termitoiceina
Slekten Fonsechellus Silvestri, 1946Fonsechellus bicolor Silvestri, 1946
Fonsechellus diversicolor Silvestri, 1946
Fonsechellus fontesi Kistner, 1994
Fonsechellus fragilis Seevers, 1957


== Referanser ==


== Kilder ==
Christopher Taylor (2012) Catalogue of Organisms - The Corotocini in their Gut-Swollen Glory. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Fonsechellus i Global Biodiversity Information Facility 
Fonsechellus – detaljert informasjon på Wikispecies
Kompsatele

Kompsatele er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
Disse kortvingene finnes gjerne mellom råtnende plantemateriale, i kompost, også i gammel møkk.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Falagriini Mulsant & Rey, 1873
Slekten Kompsatele Pace, 2015Kompsatele neozealandense Pace, 2015


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kompsatele i Global Biodiversity Information Facility 
Kompsatele – detaljert informasjon på Wikispecies
Neobrachida

Neobrachida er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Forholdsvis små (gjerne 1,5-3 millimeter lange), korte og brede, mørke kortvinger. Hodet er ganske bredt med runde, litt utstående fasettøyne. Føttene er fire-leddete.


== Levevis ==
Disse små kortvingene er særlig knyttet til kjuker som vokser på trær, der de spiser andre insekter og midd. Kanskje spiser de også noe soppsporer. De flyr godt og fanges ofte i feller for flyvende insekter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar og Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Homalotini Heer, 1839
Slekten Neobrachida Cameron, 1920Neobrachida arboricola Pace, 2006
Neobrachida castanea Cameron, 1920
Neobrachida hova Pace, 1999
Neobrachida jiangsuensis Pace, 1998
Neobrachida klimaszewskii Pace, 2006
Neobrachida lemuriana Pace, 1999
Neobrachida lunulata Pace, 2006
Neobrachida punctum Pace, 1998
Neobrachida tanensis Pace, 1994
Neobrachida umtaliensis Pace, 1994


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Neobrachida i Global Biodiversity Information Facility 
Neobrachida – detaljert informasjon på Wikispecies
Xesturida

Xesturida er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). 


== Levevis ==
Denne slekten er knyttet til maur.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i USA (Mississippi).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Lomechusini Fleming, 1821
Slekten Xesturida Casey, 1906Xesturida laevis Casey, 1906


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Xesturida i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Xesturida hos ITIS 
(en) Xesturida hos NCBI 
Xesturida – detaljert informasjon på Wikispecies
Maurachelia

Maurachelia er en slekt av biller som hører til den store underfamilien Aleocharinae i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (3-6 millimeter), oftest rødbrunlige kortvinger. Stichoglossa-artene er forholdsvis slanke, beina forholdsvis lange. Antennene er lange og kraftige. Alle tre beinpar har fem fotledd.


== Levevis ==
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Europa, også innført til Australia.


== Systematisk inndeling ==
Slekten ble tidligere ført til den store slekten Oxypoda.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Oxypodini Thomson, 1859
Slekten Maurachelia Bernhauer, 1902
Maurachelia pilosicollis (Bernhauer, 1902)
Maurachelia roubali (Lohse, 1970)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maurachelia i Global Biodiversity Information Facility 
Maurachelia – detaljert informasjon på Wikispecies
Doomwatch

Doomwatch er en britisk drama- og science fiction-serie som ble sendt på BBC fra 1970 til 1972. Serien handlet om en gruppe forskere som arbeidet i Doomwatch, en statlig organisasjon som hadde som oppgave å overvåke og forhindre miljøkatastrofer fra statlige såvel som private aktører, samt forhindre misbruk av ny teknologi. De måtte hanskes med alt fra plast-spisende bakterier og hyperintelligente rotter til kjemiske utslipp og genetiske mutasjoner. Organisasjonen var under konstant angrep, både fra enkelte i regjeringen og fiendtlig innstilte konsern. Organisasjonen ble ledet av den hissige men ukorrupte Dr Spencer Quist, spilt av John Paul. De andre ledende rollene ble spilt av Simon Oates og Robert Powell. Serien ble skapt av Kit Pedler og Gerry Davis.Doomwatch hadde et økologisk budskap og ble regnet som forut for sin tid. Den vakte en viss oppmerksomhet hos både forskere, politikere og miljøvernere.Serien var meget populær i starten og hadde 13 millioner seere i første sesong. Etter det falt populariteten en del.


== Avledede produksjoner ==
I 1972 kom en filmversjon. Denne var mer grøsserpreget enn serien og hadde Ian Bannen i hovedrollen.
I 1999 utgav Channel 5 tv-film kalt Doomwatch  Winter Angel. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Doomwatch på Internet Movie Database
Svømming under EM i svømmesport 2022 – 50 meter rygg menn

50 meter rygg menn er en svømmeøvelse som ble arrangert under EM i svømmesport 2022 i Roma, Italia. Øvelsen ble svømt den 14. og 15. august 2022.


== Rekorder ==
Før konkurransene, var gjeldende verdens-, europeisk- og mesterskapsrekord som følger:


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Forsøksheatene startet 14. august klokken 09:35.


=== Omsvømming ===
Omsvømming fant sted 14. august klokken 10:15.


=== Semifinaler ===
Semifinalene startet 14. august klokken 18:30.


=== Finale ===
Finalen ble avholdt 15. august klokken 19:24.


== Referanser ==
Vitroporselen

Vitroporselen er en type porselen som i stor grad brukes til profesjonell virksomhet (storhusholdning) og i hverdagsserviser. Porselenstypen inneholder stort sett de samme ingrediensene som feltspatporselen, men det blir også tilsatt stoffer som gir muligheter til å brenne massen ved lavere temperaturer, typisk ved cirka 1 240°C. Glasuren kan dermed brennes samtidig. Vitroporselen er ikke gjennomskinnelig, men har høy slagstyrke og er svært slitesterkt. Glasuren er derimot bløt og mangler de samme sliteegenskapene som glasuren på feltspatporselen.I Norge er produsenten Figgjo (tidligere kalt Figgjo Fajanse) spesielt kjent for sine produkter av vitroporselen, som for en stor del brukes i storhusholdninger.


== Referanser ==