jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kinnali II kraftverk

Kinnali II kraftverk er et vannkraftverk ved Kinsarvik i Ullensvang kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 180 meter i Vivippo.
Installert effekt er 100 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,8 GWh.
Kraftverket ligger rett ved Kinnali kraftverk.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
The Autobiography of a Super-Tramp

The Autobiography of a Super-Tramp er en selvbiografi av den walisiske poeten og forfatteren William Henry Davies (1871-1940). Boka ble utgitt i 1908.


== Innhold ==
Historien skildrer det enkle livet i England og USA fra tiden rundt århundreskiftet med perspektivet til en distansert og ubundet omstreifende intellektuell. Boken er basert på forfatterens egne opplevelser. Davies hadde 22 år gammel utvandret til USA, og livnærte seg som tramp (hobo, omstreifer), sjømann og løsarbeider. Etter å ha mistet et bein i forsøket på å hoppe på en vogn, kom han senere tilbake til Storbritannia. Da han var blitt uegnet til kroppslig arbeid, begynte han i stedet å skrive.


== Bandet Supertramp ==
Supertramps grunnlegger Rick Davies har i intervju forklart at gruppen ble oppkalt etter boken.


== Referanser ==
Amanda Serrano

Amanda Serrano (født 9. oktober 1988) er en  profesjonell bokser og mixed martial utøver fra Puerto Rico. Hun er eneste kvinnelige bokser som har vunnet VM-titler i fem og seks divisjoner og eneste puertoricanske bokser til å bli VM i seks ulike vektklasser (bantamvekt, super bantamvekt, fjærvekt, super fjærvekt, lettvekt og lett weltervekt).Per februar 2018 er Serrano ranket som verdens femte beste kvinnelige bokser av BoxRec; hun er også ranket som verdens beste i super bantamvekt av BoxRec.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amanda Serrano på Internet Movie Database 
(en) Amanda Serrano – BoxRec 
(en) Amanda Serrano – Sherdog 
(en) Amanda Serrano på Twitter 
(en) Amanda Serrano på Instagram
Liste over statsledere i 601 f.Kr.

Liste over statsledere inneholder statsoverhoder, regjeringsledere og andre ledere som styrer over selvstendige stater og territorier i 601 f. Kr.


== Europa ==
Korint
Monark – Periander, tyrann av Korint (627 f.Kr.–585 f.Kr.)
 Makedonia
Monark – Aeropos I, basileus av Makedonia (602 f.Kr.–576 f.Kr.)
Milet
Monark – Thrasyboulos, tyrann av Milet (605 f.Kr.–561 f.Kr.)
 Roma
Monark – Tarquinius Priscus, konge av Roma (616 f.Kr.–579 f.Kr.)
Sikyon
Monark – Isodemos, tyrann av Sikyon (602 f.Kr.–601 f.Kr.)
 Sparta
Monark –
Eurykratides, basileus av Sparta (615 f.Kr.–590 f.Kr.)
Anaxidamos, basileus av Sparta (624 f.Kr.–600 f.Kr.)


== Midtøsten og Nord-Afrika ==

 Anshan
Monark – Kyros I, storkonge, konge av Anshan (639 f.Kr.–580 f.Kr.)
 Babylon
Monark – Nebukadnesar II, konge av Babylon (605 f.Kr.–562 f.Kr.)
Ammon
Monark – Amminadab II, konge av Ammon (620 f.Kr.–591 f.Kr.)

 Egypt
Monark – Necho II, farao (610 f.Kr.–595 f.Kr.)
Himjar
Monark – Karib'il Watar II, malik av Saba' (620 f.Kr.–600 f.Kr.)
Judea
Monark – Jojakim, konge av Juda (609 f.Kr.–598 f.Kr.) Kilikia
Monark – Sennesis I, konge av Kilikia (612 f.Kr.–570 f.Kr.)
Kongedømmet Kusj
Monark – Anlamani, konge av Kusj (622 f.Kr.–594 f.Kr.)
Kyrene
Monark – Battos I, basileus av Kyrene (630 f.Kr.–600 f.Kr.)
Lydia
Monark – Alyattes, konge av Lydia (635 f.Kr.–585 f.Kr.)
Medere
Monark – Kyaxares, sjah av Medes (625 f.Kr.–585 f.Kr.)
Urartu
Monark – Sarduri IV, konge av Urartu (615 f.Kr.–595 f.Kr.)


== Asia ==

 Arakan
Monark – Sandima, konge av Arakan (mytisk) (614 f.Kr.–578 f.Kr.)
Gojoseon
Monark –
Mamul, konge av Gojoseon (mytisk) (646 f.Kr.–590 f.Kr.)
Gi I, konge av Gojoseon (mytisk) (615 f.Kr.–594 f.Kr.)
 Japan
Monark – Jimmu, keiser av Japan (mytisk) (660 f.Kr.–585 f.Kr.)
 Kina
Monark – Ding, wáng av Zhou (606 f.Kr.–586 f.Kr.)
Cai (stat)
Monark – Wen, marki (hóu) av Cai (611 f.Kr.–592 f.Kr.)
Cao (stat)
Monark – Wén, hertug (gōng) av Cao (617 f.Kr.–595 f.Kr.)
Chen (stat)
Monark – Ling, hertug (gōng) av Chen (613 f.Kr.–599 f.Kr.)
Chu
Monark – Mǐ Xióng Lü, wáng av Chu (613 f.Kr.–591 f.Kr.)
Jin (stat)
Monark – Chéng, hertug (gōng) av Jìn (606 f.Kr.–600 f.Kr.)
Statsminister – Xi Que, zhongjunjiang (601 f.Kr.-598 f.Kr.)
Zhao (stat)
Monark – Zhuang, zi av Zhào (601 f.Kr.-597 f.Kr.)
Lu (stat)
Monark – Xuān, hertug (gōng) av Lu (608 f.Kr.–591 f.Kr.)
Qi (Shandong)
Monark – Hui, hertug (gōng) av Qi (608 f.Kr.–599 f.Kr.)
Qin (stat)
Monark – Huan, hertug av Qin (603 f.Kr.–577 f.Kr.)
Song (stat)
Monark – Wen, hertug (gong) av Song (610 f.Kr.–589 f.Kr.)
Wey
Monark – Cheng, hertug (gōng) av Wèi (630 f.Kr.–600 f.Kr.)
Zheng (stat)
Monark – Jī Jiān, hertug (gōng) av Zhèng (604 f.Kr.–587 f.Kr.)
Magadha
Monark – Visakhayupa, magadhādipati (635 f.Kr.–585 f.Kr.)


== Eksterne lenker ==
A.M.H.J. Stokvis (Leiden,1889): (fr) «Manuel d'Histoire, de Généalogie et de Chronologie de tous les états du globe»
http://my.raex.com/~obsidian/regindex.html Arkivert 26. mai 2010 hos Wayback Machine.
East Asia: A Cultural, Social, and Political History, Volume I: To 1800: A Cultural, Social, and Political History
Liste over statsledere i 602 f.Kr.

Liste over statsledere inneholder statsoverhoder, regjeringsledere og andre ledere som styrer over selvstendige stater og territorier i 602 f. Kr.


== Europa ==
Korint
Monark – Periander, tyrann av Korint (627 f.Kr.–585 f.Kr.)
 Makedonia
Monark –
Filip I, basileus av Makedonia (640 f.Kr.–602 f.Kr.)
Aeropos I, basileus av Makedonia (602 f.Kr.-576 f.Kr.)
Milet
Monark – Thrasyboulos, tyrann av Milet (605 f.Kr.–561 f.Kr.)
 Roma
Monark – Tarquinius Priscus, konge av Roma (616 f.Kr.–579 f.Kr.)
Sikyon
Monark – Isodemos, tyrann av Sikyon (602 f.Kr.-601 f.Kr.)
 Sparta
Monark –
Eurykratides, basileus av Sparta (615 f.Kr.–590 f.Kr.)
Anaxidamos, basileus av Sparta (624 f.Kr.–600 f.Kr.)


== Midtøsten og Nord-Afrika ==

 Anshan
Monark – Kyros I, storkonge, konge av Anshan (639 f.Kr.–580 f.Kr.)
 Babylon
Monark – Nebukadnesar II, konge av Babylon (605 f.Kr.–562 f.Kr.)
Ammon
Monark – Amminadab II, konge av Ammon (620 f.Kr.–591 f.Kr.)

 Egypt
Monark – Necho II, farao (610 f.Kr.–595 f.Kr.)
Himjar
Monark – Karib'il Watar II, malik av Saba' (620 f.Kr.–600 f.Kr.)
Judea
Monark – Jojakim, konge av Juda (609 f.Kr.–598 f.Kr.) Kilikia
Monark – Sennesis I, konge av Kilikia (612 f.Kr.–570 f.Kr.)
Kongedømmet Kusj
Monark – Anlamani, konge av Kusj (622 f.Kr.–594 f.Kr.)
Kyrene
Monark – Battos I, basileus av Kyrene (630 f.Kr.–600 f.Kr.)
Lydia
Monark – Alyattes, konge av Lydia (635 f.Kr.–585 f.Kr.)
Medere
Monark – Kyaxares, sjah av Medes (625 f.Kr.–585 f.Kr.)
Urartu
Monark – Sarduri IV, konge av Urartu (615 f.Kr.–595 f.Kr.)


== Asia ==

 Arakan
Monark – Sandima, konge av Arakan (mytisk) (614 f.Kr.–578 f.Kr.)
Gojoseon
Monark –
Mamul, konge av Gojoseon (mytisk) (646 f.Kr.–590 f.Kr.)
Gi I, konge av Gojoseon (mytisk) (615 f.Kr.–594 f.Kr.)
 Japan
Monark – Jimmu, keiser av Japan (mytisk) (660 f.Kr.–585 f.Kr.)
 Kina
Monark – Ding, wáng av Zhou (606 f.Kr.–586 f.Kr.)
Cai (stat)
Monark – Wen, marki (hóu) av Cai (611 f.Kr.–592 f.Kr.)
Cao (stat)
Monark – Wén, hertug (gōng) av Cao (617 f.Kr.–595 f.Kr.)
Chen (stat)
Monark – Ling, hertug (gōng) av Chen (613 f.Kr.–599 f.Kr.)
Chu
Monark – Mǐ Xióng Lü, wáng av Chu (613 f.Kr.–591 f.Kr.)
Jin (stat)
Monark – Chéng, hertug (gōng) av Jìn (606 f.Kr.–600 f.Kr.)
Statsminister – Zhao Dun, zhongjunjiang og zi av Zhao (621 f.Kr.–602 f.Kr.)
Lu (stat)
Monark – Xuān, hertug (gōng) av Lu (608 f.Kr.–591 f.Kr.)
Qi (Shandong)
Monark – Hui, hertug (gōng) av Qi (608 f.Kr.–599 f.Kr.)
Qin (stat)
Monark – Huan, hertug av Qin (603 f.Kr.–577 f.Kr.)
Song (stat)
Monark – Wen, hertug (gong) av Song (610 f.Kr.–589 f.Kr.)
Wey
Monark – Cheng, hertug (gōng) av Wèi (630 f.Kr.–600 f.Kr.)
Zheng (stat)
Monark – Jī Jiān, hertug (gōng) av Zhèng (604 f.Kr.–587 f.Kr.)
Magadha
Monark – Visakhayupa, magadhādipati (635 f.Kr.–585 f.Kr.)


== Eksterne lenker ==
A.M.H.J. Stokvis (Leiden,1889): (fr) «Manuel d'Histoire, de Généalogie et de Chronologie de tous les états du globe»
http://my.raex.com/~obsidian/regindex.html Arkivert 26. mai 2010 hos Wayback Machine.
East Asia: A Cultural, Social, and Political History, Volume I: To 1800: A Cultural, Social, and Political History
Lokakṣema

Lokakṣema (tradisjonell kinesisk: 支婁迦讖, pinyin: Zhī Lóujiāchèn; født 147 e.Kr., død  189 e. Kr.) var en kinesisk buddhistisk legmann av Yuezhi-herkomst som oversatte en lang rekke indiske buddhistiske tekster til kinesisk. Som sådan er han en viktige skikkelse i kinesisk buddhisme.
Vatikanstatens guvernorat

Vatikanstatens governorat (italiensk: Governatorato dello Stato della Città del Vaticano) er Vatikanstatens statsforvaltning. Den består av en kommisjon av syv kardinaler, ledet av en president. Denne er dermed å betrakte som Vatikanstatens regjeringssjef (Vatikanby-staten mer nøyaktig, for ikke å forveksle med dagligtalens «Vatikanet», hvorved det vanligvis siktes til den verdensvide katolske kirkes sentralledelse).Governatoratet med deres embeder og avdelinger er fagtjenstlig understilt Den pavelige kommisjon for Vatikanbystaten.


== Oppbygning av Vatikanstaten og governoratets arbeidsmåte ==
Kommisjonen trer sammen flere ganger i året for å fastlegge Vatikanstatens finans- og husholdspolitikk. Selve governatoratet organiserer seg i to strenger, hver med sin egen fullmektige i ledelsen. Den ene streng utgjøres av direktorater; den andre sentralembedene og tjenestene, og Vatikanets stjerneobservatorium, Castel Gandolfo og byrået for arkeologisk forskning.


== Presidenter ==
Presidiet består av en president, en generalsekretær og en stedforedende generalsekretær. Presidenter siden 1939:

Nicola Canali (20. mars 1939–3. august 1961)
Alberto di Jorio (14. august 1961–4. november 1968; pro-governatore)
Paul Casimir Marcinkus (26. september 1981–30. oktober 1990; pro-governatore)
Sebastiano Baggio (8. april 1984–31. oktober 1990)
Rosalio Lara (31. oktober 1990–14. oktober 1997)
Edmund Casimir Szoka (15. oktober 1997–15. september 2006)
Giovanni Lajolo (15. september 2006–1. oktober 2011)
Giuseppe Bertello (1. oktober 2011–1. oktober 2021)
Fernando Vérgez Alzaga (1. oktober 2021– )


== Generalsekretærer ==
Renato Boccardo (22. februar 2005–16. juli 2009)
Carlo Maria Viganò (16. juli 2009–19. oktober 2011)
Giuseppe Sciacca (19. oktober 2011–24. august 2013)
Fernando Vérgez Alzaga (30. august 2013–30. september 2021)


== Eksaterne lenker ==
Governatoratets oppbygning
Ansprache des Heiligen Vaters Benedikt XVI. während seines Besuchs beim Governatorat des Staates der Vatikanstadt
Service Prosecuting Authority

Service Prosecuting Authority (SPA) er den militære påtalemyndigheten i Storbritannia. SPA har ansvar for å påtaleavgjøre saker forelagt av militærpolitiet og den militære kommandokjeden, og å iretteføre disse sakene i krigsrett og den militære domstolen for sivile. Videre representerer SPA de militære myndigheter i ankedomstolen for refselser og representerer Kronen i appelldomstolen for krigsrettssaker.
SPA er helt uavhengig av den militære kommandokjeden og opererer under tilsyn av Attorney General for England and Wales. SPA ble opprettet 1. januar 2009 gjennom en sammenslåing av de selvstendige påtalemyndighetene i British Army, Royal Navy og Royal Air Force.SPA samhandler med den militære domstoladministrasjonen, generaladvokaten, Attorney General for England and Wales, andre påtalemyndigheter i England og Wales, Skottland og Nord-Irland, sivile advokater, og militært og sivilt politi.
SPA er bemannet med offiserer fra alle tre av Storbritannias forsvarsgrener, støttet av en rekke sivile tjenestemenn som arbeider for Forsvarsministeriet. Hovedkontoret ligger på RAF Northolt i London, og har også et kontor i Bielefeld i Tyskland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Grethe Bøe-Waal

Grethe Bøe-Waal (født 1971), også kjent som Grethe Bøe, er en norsk skuespiller, regissør og krimforfatter.Etter oppvekst i Kristiansund studerte hun litt i New York City. Deretter studerte hun skuespill og senere regi ved Ithaca College, som ligger i New York State.Mens hun bodde i USA var hun kameraassistent og intervjuer på den amerikanske filmskaperen Steven Spielbergs dokumentarfilm Survivors of the Shoah ("Shoah" betyr Holocaust). Så returnerte hun til Norge som skuespiller og etterhvert regissør. Hun var med på å starte regifirmaet Vulkan Story A/S i 2005.I 2007 skrev hun et innlegg i bransjemagasinet Rushprint der hun gikk ut mot kvinnesynet i de blant annet to norske filmene Den brysomme mannen (2006) og Tatt av kvinnen (2007). Innlegget hadde form av et kjærlighetsbrev til filmskaperne Jens Lien, Per Schreiner, Erlend Loe og hovedrolleinnehaver i begge de nevnte filmene, Trond Fausa Aurvåg. Dette førte til en meningsutveksling i spaltene til Rushprint mellom Elsa Kvamme og Bøe. I et intervju med Dagbladet utdypet Grethe Bøe hvorfor hun reagerte.I 2015 ble filmen Operasjon Arktis med regi av Grethe Bøe-Waal tildelt Amandaprisen i kategorien «Beste barnefilm». Filmen ble også vist på Sundance-festivalen i USA.I 2021 debuterte hun som krimforfatter med boken Mayday. For den boken ble hun nominert til den nyetablerte debutantprisen «Bronsekniven» i 2023.


== Skuespiller ==
1996–1998 Bot og bedring (humorserie på TV 2)
1999 Zona (amerikansk actionfilm)
2000 Da jeg traff Jesus… med sprettert
2000 Når mørket er forbi
2001–2003 Fox Grønland (TV-serie)


== Regissør ==
2000 Makronstang, kortfilm med Bror Hagemann, med manus fra 2000 der Wenche Foss og Linn Skåber var på rollen. En jente skal kjøpe en makronstang til morens bursdag. Støtte fra Norsk kassettavgiftsfond.
2007 Titanics ti liv, (barnefilm basert på Axel Hellstenius' barnebok; kåret til Beste film på Cinekid barnefilmfestival i Amsterdam og Chicago International Children's Film Festival)
2013 Hjerterått (TV-serie for barn; delt regiansvar med Nils Gaup)
2014 Operasjon Arktis (spillefilm etter Leif Hamres bok fra 1971; vist på en filmfestival i Sudan; vant Amandaprisen 2015 i kategorien «Beste barnefilm»)
2018 Operasjon Mørkemann (barnefilm basert på ei bok av Jørn Lier Horst fra 2013; regi og manus ved Grethe Bøe)
2018 Hand i hand
2019 Operasjon Mumie (barnefilm basert på ei bok av Jørn Lier Horst; regi og manus ved Grethe Bøe


== Forfatter ==
2021 Mayday (kriminalroman), CappelenDamm forlag ISBN 9788202748890


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grethe Bøe-Waal på Internet Movie Database 
(fr) Grethe Bøe-Waal på Allociné 
(en) Grethe Bøe-Waal hos The Movie Database
Herbarius Moguntinus

Herbarius Moguntinus («Mainz-urteboken»), eller, ifølge bokens forord, Aggregator practicus de simplicibus er en illustrert urtebok, utgitt på latin i 1484 hos boktrykkeren Peter Schöffer i Mainz (latin: Moguntia). 
Sammen med den tyskspråklige urteboken Gart der Gesundheit – utgitt av den samme Schöffer året etter, og Jacobus Meydenbachs utgivelse i 1491 i Mainz av den latinske Hortus sanitatis, regnes Herbarius Moguntinus til den såkalte «Gruppe der Mainzer Kräuterbuch-Inkunabeln». Etter det romerske trykk fra 1481/83 av Pseudo-Apuleius er det den eldste illustrerte urtebok-inkunabel.


== Forfatter ==
Bokens forfatter eller redaktør er ikke kjent. Feiltolkninger av tittelbladet på et senere opptrykk (Vicenca 1491) har ført til at verket uriktig ble tilskrevet Arnaldus de Villanova. En mulig, men ikke sikker autor (kompilator) nevnes bylege Johann Wonnecke von Kaub i Frankfurt am Main.

Kildene til teksten er ikke fastlagt.


== Innhold ==
Første del omfatter 150 kapitler, der tyske viltvoksende eller kultiverbare legemiddelplanter blir behandlet i bilde og tekst. I 23 kapitler behandles to, og i tre videre kapitler sogar tre forskjellige arter, slik at det sammenlagt ender opp med 184 plantearter. Disse er senere blitt artsbestemt av B. og H. Baumann (2010, s. 104–109).  
I annen del følger det noe knappere beskrivelser av 96 legemidler av utenlandsk herkomst. I denne del er det ingen avbildninger. 


== Utgaver og oversettelser ==
Mainz. Peter Schöffer 1484.
Speier. Anonym 1484.
Löwen. Johann Veldener. Den Herbarius in Dyetsche. 1484.
Löwen. Johann Veldener 1485–86.
Leipzig. Markus Brand 1484.
Passau. Anonym 1485.
Passau. Anonym 1486.
Passau. Anonym 1486 (nytt opplag).
Paris. Anonym 1486.
Vicenca. Achates et Gul. Papia 1491.
Venezia. Bevilaqua (Simon Papia) 1499.
Venezia. Francesco Bindoni og Maffeo Pasini. Herbolario volgare. 1536 


== Litteratur ==
Brigitte Baumann und Helmut Baumann. Die Mainzer Kräuterbuch-Inkunabeln - „Herbarius Moguntinus“ (1484) – „Gart der Gesundheit“ (1485) -  „Hortus Sanitatis“ (1491). Wissenschaftshistorische Untersuchung der drei Prototypen botanisch-medizinischer Literatur des Spätmittelalters. Hiersemann, Stuttgart 2010 ISBN 978-3-7772-1020-9
Hermann Fischer. Mittelalterliche Pflanzenkunde. Verlag der Münchner Drucke. München 1929, s. 74–79.
Gundolf Keil: ‘Herbarius Moguntinus’ (‘Aggregator practicus de simplicibus’; ‘Herbarius latinus’). I: Burghart Wachinger o.a. (utg.): Die deutsche Literatur des Mittelalters. Verfasserlexikon. 2., völlig neu bearbeitete Auflage, ISBN 3-11-022248-5, Biand 3: Gert van der Schüren - Hildegard von Bingen. Berlin/ New York 1981, sp. 1017–1025.
Arnold C. Klebs.
Herbal facts and thoughts. L’art ancien S. A., Lugano 1925
Incunabula scientifica et medica. Brugge 1938 (Nachdruck Olms, Hildesheim 2004), s. 169–170.
Ulrich Stoll: ‚Herbarius Moguntinus‘. I: Werner E. Gerabek, Bernhard D. Haage, Gundolf Keil, Wolfgang Wegner (utg.): Enzyklopädie Medizingeschichte. De Gruyter, Berlin/New York 2005, ISBN 3-11-015714-4, s. 571 f.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Herbarius Moguntinus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kommune- og landstingsvalget i Sverige 2018

Kommune- og landstingsvalget i Sverige 2018 arrangeres 9. september 2018 for å fordele setene i Sveriges 290 kommunestyrer (kommunfullmäktige) og 21 landstingsstyrer (landstingsfullmäktige) for mandatperioden 2018–2022.
Valgkortene ble delt ut med posten 14.–22. august og forhåndsstemmingen innenfor Sverige startet 22. august.
Foran valget ble nye partier registrert, blant annet Medborgerlig samling, Bästa alternativet, Medborgarpartiet, Trygghetspartiet og Kommundemokraterna. Mange allerede etablerte små-/lokalpartier stiller også opp i dette valget, slik som SPI Välfärden, Feministisk initiativ, Framtid Öland, Ölandspartiet, Laholmspartiet, Åhuspartiet med flere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Val till kommunfullmäktige - Röster
Kalender for valåret 2018
Johan Mathisen

Johan Mathisen (født 21. november 1843 på gården Westberg østre som ligger i Ullerø sogn i Skjeberg herred) var grunnlegger av Christiania Dørvriderfabrik, senere TrioVing, i 2019 Assa Abloy.
Hans foreldre var Mathis Olsen Westgaard (født 20. mars 1812 på Skrellane i Varteig) og Fridericha Mariana Andersdatter (født 1799 på Gården Westberg i Ullerød). Fridericha Mariana var datter av Anders Frisach.
Johan Mathisen døde på Ullevaal sykehus den 28. mai 1918 og ble begravet på Østre gravlund den 3. juni samme år.


=== Mathisen var innehaver av følgende nasjonale og internasjonale patenter (Personnavn ikke normalisert og dokumentnavn ikke oversatt) ===


== Referanser ==
NevroNEL

NevroNEL er et prosjekt i regi av Norsk Nevrologisk forening (NNF), et elektronisk oppslagsverk av den papirbaserte akuttveilederen i nevrologi, beregnet på nevrologer som er i vakt. NevroNEL utgis av Norsk Helseinformatikk (NHI). Målet med nettstedet er, å bygge opp lett tilgjengelige prosedyrer, metoder osv. over et bredere spekter. Rammen skal være det man på en nevrologisk avdeling/poliklinikk har behov for i sitt daglige virke. Hensikten er å etablere et lett tilgjengelig nasjonalt prosedyreverk som kan forenkle metodearbeid og være en støtte for nevrologer i klinisk arbeid. Prosjektet har mottatt etableringsstøtte fra Legeforeningens kvalitetssikringsfond.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NevroNEL
Laurids Engelstoft

Laurids Engelstoft (født 2. desember 1774 i Gislum prestegård, død 14. mars 1851) var en dansk historiker som også deltok i administrasjonen av det danske universitets- og skolevesenet.


== Liv ==
Han var sønn av presten Christian Engelstoft, som underviste ham til han var 15 år. I 1796 fikk han teologisk embetseksamen ved Københavns Universitet. Men i stedet for å bli prest fortsatte han studiene og fikk den filosofiske doktorgraden i 1797. Sammen med Thorlacius fikk han et stipend til en studiereise i utlandet. Han bodde ett og et halvt år i Frankrike.
I 1802 ble han utnevnt til adjunkt i historie og geografi ved Københavns Universitet, og året etter til ekstraordinær professor. I 1805 ble han sekretær for «Direktionen for Universitetet og de lærde Skoler», hvor han kom til å utføre et omfattende arbeid helt til 1848, fra 1812 som assessor. Han bidro til reformene i Danmarks universitets- og skolevesen i disse årene.
I 1811 ble han valgt til sekretær i kommisjonen som skulle gjennomføre den vedtatte opprettelsen av et nytt universitet i Christiania. Senere fulgte han det norske universitetets utvikling med interesse fra Danmark. Han arbeidet også for gjenopprettelsen av Sorø Akademi.


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Engelstoft, Laurids», i Dansk biografisk Lexikon
Albert Autenrieth

Albert Autenrieth (født 8. februar 1813 i Stuttgart, død 20. mars 1873 i Cannstatt i Württemberg) var en tysk lærer som virket i Christiania i mange år.


== Liv ==
Han var sønn av en tysk embetsmann. Fra 1830 til 1833 studerte han teologi ved Universitetet i Tübingen, før han av politiske grunner (han var medlem av et Burschenschaft) måtte forlate universitetet og slå seg ned i Zürich. Fra 1834 var han ansatt ved en skole i Liverpool, og i 1839 kom han til Norge.
I 1840 ble han immatrikulert ved Universitetet i Christiania, og 1843 ansatt som lærer i tysk ved Krigsskolen. Fra 1845 underviste han også i levende språk ved Den militære høyskolen. I mange år var han også bibliotekar ved Krigsskolen.
I 1864 gikk han av som lærer ved Den militære høyskolen, da språkundervisningen der ble nedlagt. I 1868 fikk han avskjed med pensjon fra Krigsskolen.
Han var gift med Wilhelmine Grell (1827–1880), en kjøpmannsdatter fra Hamburg. Sammen med henne opprettet og drev han Fru Autenrieths Pikeskole. I 1868 overlot de skolen til andre, og kort etter flyttet de tilbake til Tyskland.
Autenrieth utga flere norske lærebøker i tysk, engelsk og fransk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Autenrieth, Albert», i Halvorsen, J.B. (1885). Norsk Forfatter-Lexikon 1814-1880. Kristiania: Den Norske Forlagsforening.
Julius Begtrup

Julius Begtrup (født 19. november 1795 i København, død 8. februar 1854) var en dansk-norsk lærer og prest.


== Liv ==
Han var sønn av krigsråd Jens Worm Begstrup og Ane Elisabet von Schwartz. I 1819 ble han cand. theol. ved Københavns Universitet. I 1825 ble han ansatt som lærer ved Trondhjems borgerlige realskole. I 1840 tok han teologisk eksamen ved Universitetet i Christiania og ble i 1845 utnevnt til sogneprest på Røros. Han var også ordfører på Røros 1848–1850.
Begstrup utga flere prekener og teologiske skrifter, blant annet en oversettelse av den augsburgske konfesjon.


== Litteratur ==
«Begtrup, Julius», i Halvorsen, J.B. (1885). Norsk Forfatter-Lexikon 1814-1880. Kristiania: Den Norske Forlagsforening.