jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Halvard Havdal

Halvard Halvorsen Havdal (født 3. juni 1884 i Lånke i Nord-Trøndelag, død 28. september 1956 samme sted) var en norsk gårdbruker og politiker for Bondepartiet. Han var ordfører i Lånke fra 1938 til han ble avsatt av okkupasjonsstyret i 1941, og på nytt ordfører fra frigjøringen i mai 1945 og ut året.
Han var enebarn av gårdbruker Halvor Halvorsen Havdal og hustru Sara Olsdatter Bjørgum på Øvre Havdal i Lånke. Olav Torsteinsen Bjørgum, lærer og ordfører i Hegra, var hans grandonkel (morfars bror). Han var også i fjernere slekt med Ole Jullum, lærer, kjøpmann og stortingsmann i Kristiansund. En annen grandonkel (mormors bror) var Peder P. Leren, gårdbruker på Bortistu-Leira i Lånke, som satt i herredsstyret og sparebankdireksjonen.Som enebarn måtte han bidra i gårdsdriften, og fikk ikke anledning til noen videre skolegang. Han giftet seg i 1904 med Anna Marta Antonsdatter Leirmarken. De fikk tre sønner. I 1915 overtok de Øvre Havdal, som hadde vært i slektens eie siden 1600-tallet. Han var svært opptatt av gårdsdriften, men tok seg likevel tid til å skjøtte en rekke offentlige verv. Halvard og Anna Marta overdrog gården til sønnen Olaf i 1946. En annen sønn, Halfdan, kjøpte gården Solem, hvor Halvards mor hadde vokst opp.Halvard Havdal var medlem av Lånke herredsstyre 1920–1928 og 1935–1941, fra 1938 som ordfører. I 1941 ble Havdal avsatt som ordfører av okkupasjonsmyndighetene, og oppnevnt som varaordfører for Iver O. Jullum. Hverken Jullum eller Havdal sympatiserte med NS. Noen tid etter Jullum ble også Havdal fritatt. Havdal ble gjeninnsatt i ordførervervet av fylkesmannen etter frigjøringen i mai 1945, og satt ut året, men stilte ikke på nytt til herredsstyret. Han påtok seg imidlertid andre offentlige verv, og ble valgt av innskyterne til medlem av forstanderskapet i Stjørdalens Sparebank.


== Referanser ==
Agrypnella

Agrypnella er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Små, nokså brede, brunlige smellere. Kroppen er i stor grad kledt med lyse skjell, delvis oppstående. Antennene er trådformede og ikke svært lange. Pronotum er rundet, litt bredere enn langt, uten uttrukne bakhjørner. Dekkvingene har fine punktrader.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Ingenting er kjent om ungdomsstadiene til denne slekten. De voksne billenes kroppsbygning tyder på at de er aktive flygere som lever over bakken, ikke under steiner eller lignende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen, fra Mexico til Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Småsmellere, Negastriinae Nakane, 1953
Slekten Agrypnella Champion, 1895
Agrypnella eburnea Champion, 1895
Agrypnella pictus (Schwarz, 1896)
Agrypnella squamifer (Candèze, 1865)


== Eksterne lenker ==
Bilde av Agrypnella squamifer
(en) Agrypnella i Encyclopedia of Life 
(en) Agrypnella i Global Biodiversity Information Facility
Heterocrepidius

Heterocrepidius er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, blanke, gjerne rødbrunlige smellere. Pronotum er trapesformet, bakhjørnene trukket ut bakover. Dekkvingene har tydelige punktstriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Brasil, Argentina).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Ampedini Gistel, 1856
Understammen Dicrepidiina Candéze, 1859
Slekten Heterocrepidius Guérin-Méneville, 1838
Heterocrepidius aenescens Candèze, 1859
Heterocrepidius afer Candèze, 1889
Heterocrepidius ater Candèze
Heterocrepidius castanopterus Candèze
Heterocrepidius columbicus Steinheil, 1875
Heterocrepidius corvinus Candèze, 1897
Heterocrepidius crocipes Germar, 1824
Heterocrepidius depressus Candèze, 1859
Heterocrepidius ferrugineus Lucas, 1857
Heterocrepidius gilvellus Candèze, 1859
Heterocrepidius granulatus Candèze, 1859
Heterocrepidius majusculus Candèze, 1897
Heterocrepidius marginatus Candèze, 1897
Heterocrepidius megalops Champion, 1895
Heterocrepidius minor Schwarz, 1906
Heterocrepidius modestus Schwarz, 1906
Heterocrepidius morio Candèze, 1897
Heterocrepidius picipes Germar, 1839
Heterocrepidius pictipes (Chevrolat, 1843)
Heterocrepidius puberulus Boheman, 1859
Heterocrepidius rufus Steinheil, 1874
Heterocrepidius ventralis Guerin-Meneville, 1838


== Eksterne lenker ==
Bilde av Heterocrepidius rufus- besøkt 9.10. 2019
(en) Heterocrepidius i Global Biodiversity Information Facility
Aphricus

Aphricus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Nokså små (ca. 6 millimeter) og smale, rødbrunlige til brunsvarte smellere. Oversiden er fint hårete. Pronotum er firkantet med tilbaketrukne bakhjørner. Et særtrekk er at scutellum er hjerteformet. Dekkvingene har fine punktrader.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørvestlige Nord-Amerika, dessuten skal det forekomme en art i Chile og én i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien hjertesmellere (Cardiophorinae) Candéze, 1860
Slekten Aphricus LeConte, 1853
Aphricus australicus (van Zwaluwenburg, 1947)
Aphricus californicus LeConte, 1853
Aphricus chilensis Fleutiaux, 1940
Aphricus knowltoni Knull, 1957
Aphricus lanei Knull, 1956
Aphricus luteipennis Fall, 1907
Aphricus neomexicanus Knull, 1957
Aphricus tenuis Fall, 1928
Aphricus texanus Knull, 1957


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Aphricus i Encyclopedia of Life 
(en) Aphricus i Global Biodiversity Information Facility
FightAIDS@Home

FightAIDS@Home er et distribuert databehandlingsprosjekt som mobiliserer frivillige for å finne en måte å utrydde HIV. Prosjektet gjør bruk av deltagernes PC-er, nettbrett og smarttelefoner for å kjøre en biomedisinsk programvare for å identifisere virkestoffer hvis molekylære struktur kan blokkere virus som forårsaker hepatitt C og HIV. Det drives av den amerikanske forskningsinstitusjonen Scripps Research.
FightAIDS@Home har kjørt siden 2002 og ble medlem av World Community Grid 21. November 2005.
Prosjektet kjører på World Community Grids plattform, som drives av IBM, og forbinder rundt 765 000 frivillige med forskningsprosjekter av forskjellig art.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) FightAIDS@Home – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Diplophoenicus

Diplophoenicus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (11-15 millimeter), slanke, mørke smellere. Hannene har kamformede antenner. Pronotum har spisst, skrått uttrukne bakhjørner.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Aplastinae Stibick, 1979
Stammen Aplastini Stibick, 1979
Slekten Diplophoenicus Candéze, 1895
Diplophoenicus alluaudi Candéze, 1895
Diplophoenicus antennale (Fleutiaux, 1903)
Diplophoenicus arcanus Dolin & Girard, 2003
Diplophoenicus candezei Fleutiaux, 1932
Diplophoenicus dubium (Fleutiaux, 1929)
Diplophoenicus fleutiauxi Dolin & Girard, 2003
Diplophoenicus jenischi Dolin & Girard, 2003
Diplophoenicus lesnei (Fleutiaux, 1929)
Diplophoenicus nitidus (Fleutiaux, 1929)


== Eksterne lenker ==
(en) Diplophoenicus i Encyclopedia of Life 
(en) Diplophoenicus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Diplophoenicus hos NCBI
Fylkesvei 1483

Fylkesvei 1483 går mellom Åneby og Staven i Nittedal.
Strekningen ble fastlagt 2019, og er en arm av den tidligere fylkesvei 402.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Nittedal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1483
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 1485

Fylkesvei 1485 går mellom Fossen og Glitre i Nittedal.
Strekningen ble fastlagt 2019, og er en arm av den tidligere fylkesvei 402.


== Kommuner og knutepunkter ==

 NittedalGamle Glittrevei 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1485
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Selenodon

Selenodon er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (10 - 20 millimeter), lange og smale, blanke, rødbrunlige smellere med lange, sagtakkede antenner som består av 11 eller 12 ledd. Disse artene har forholdsvis tynt hudpanser (kutikula) og er myke til biller å være. Fasettøynene er store og utstående. Pronotum er klokkeformet med spisst uttrukne bakhjørner.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda og eter trolig på røtter. De voksne billene svermer etter kraftig regn, ellers lever de under bakken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørøstlige  Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Cebrioninae Latreille, 1802
Stammen Cebrionini
Slekten Selenodon Latreille, 1834
Selenodon abnormis (Werner, 1943)
Selenodon appalachiensis Galley, 1999
Selenodon archboldi Galley, 1999
Selenodon bicolor (Fabricius, 1801)
Selenodon compositus (Fall, 1907)
Selenodon convexifrons (Knull, 1935)
Selenodon depressifrons Galley, 1999
Selenodon estriatus (Horn, 1881)
Selenodon ferrugineus Galley, 1999
Selenodon floridensis Galley, 1999
Selenodon fulvus Galley, 1999
Selenodon gracilis Galley, 1999
Selenodon mandibularis (LeConte, 1863)
Selenodon medialis Galley, 1999
Selenodon mississippiensis Galley, 1999
Selenodon obscurus Galley, 1999
Selenodon orestes Galley, 1999
Selenodon papillatus Galley, 1999
Selenodon parvus Galley, 1999
Selenodon perplexus Galley, 1999
Selenodon picea (Leach, 1824)
Selenodon sagittiformis Galley, 1999
Selenodon santarosae Galley, 1999
Selenodon similis Galley, 1999
Selenodon simplex (LeConte, 1853)
Selenodon speratus (Fall, 1928)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Nettside om slekten
bugguide.net - Bildegalleri over nordamerikanske arter. Besøkt 9.10. 2019
Fylkesvei 1543

Fylkesvei 1543 går mellom Nes og Sagstua i Nittedal.
Strekningen ble fastlagt 2019, og er en arm av den tidligere fylkesvei 402.


== Kommuner og knutepunkter ==

 NittedalSagstuveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1543
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 1545

Fylkesvei 1545 går mellom Haug og Nesberget i Nittedal.
Strekningen ble fastlagt 2019, og er en arm av den tidligere fylkesvei 402.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Nittedal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1545
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 1547

Fylkesvei 1547 går mellom Nittedal stasjon og Rotnes i Nittedal.
Strekningen ble fastlagt 2019, og er en arm av den tidligere fylkesvei 402.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Nittedal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1547
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 1528

Fylkesvei 1528 går mellom Strømmen rådhus og Stalsberghagen og mellom Strømmen stasjon og Bassengåsen i Lillestrøm.
Traséen ble fastlagt 2019, og er en delstrekning av den tidligere fylkesvei 378.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Lillestrøm


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1528
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Hemiopinus

Hemiopinus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Ganske store (ca. 25 milimeter), avlange, brunrøde smellere. Hode og pronotum er kledt med gule hår. Antennene er ganske tynne. Pronotum er klokkeformet med spisst tilbaketrukne bakhjørner, noe smalere enn dekkvingene, som har kraftige punktrader.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==
Gruppen blir noen ganger plassert i underfamilien tannsmellere.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Hemiopinae Fleutiaux, 1941
Slekten Hemiopinus Fairmaire, 1883
Hemiopinus hildebrandti Fairmaire, 1883
Hemiopinus metallicus Candèze, 1889


== Kilder ==
Tree of life - Hemiopinae
delta-intkey.com - Hemiopinae


== Eksterne lenker ==
Bilde av Hemiopinus hildebrandti
Bilde av typeeksemplar av Hemiopinus hildebrandti
(en) Hemiopinus i Encyclopedia of Life 
(en) Hemiopinus i Global Biodiversity Information Facility
Paradrapetes

Paradrapetes er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Små (2,8 - 3,3 millimeter), avlange, blanke, mørke smellere. Kroppsformen er sylindrisk, oversiden fint hårete. Antennene er forholdsvis korte, i alle fall delvis sagtakkede. Pronotum er nesten kvadratisk, nokså kraftig punktert. Dekkvingene er jevnbrede uten markerte punktrader.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den Neotropiske økosonen (Brasil, Bolivia).


== Systematisk inndeling ==
Gruppen blir noen ganger plassert i familien halvsmellere (Throscidae). Underfamilien Oestodinae ble inntil nylig regnet med her, men er nå skilt ut som en egen underfamilie .

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Lissominae Laporte de Castelnau, 1835
Stammen Lissomini Laporte de Castelnau, 1835
Slekten Paradrapetes Fleutiaux, 1895
Paradrapetes angustus (Fleutiaux, 1895)
Paradrapetes serratus Aranda, 1999
Paradrapetes villosus Fleutiaux, 1895


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Paradrapetes i Global Biodiversity Information Facility
Dodecactenus

Dodecactenus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Hannene har kraftige, kamformede antenner.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Oxynopterinae Candéze, 1857
Slekten Dodecactenus Candéze, 1889
Dodecactenus guatemalensis (Champion, 1896)
Dodecactenus staudingeri Candéze, 1889


== Kilder ==
Tree of life - Oxynopterinae
Bildegalleri


== Eksterne lenker ==
(en) Dodecactenus i Global Biodiversity Information Facility
Fylkesvei 1519

Fylkesvei 1519 går mellom Visperud i Lørenskog og Sagdalen skole i Lillestrøm.
Traséen ble fastlagt 2019, og består av delstrekninger av de tidligere fylkesvei 353 og fylkesvei 385.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Lørenskog

 Lillestrøm


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1519
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Wynarka

Wynarka er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 13 millimeter), slank, brunlig smeller, hver dekkvinge med en gul lengdestripe. Oversiden er fint hårete. Oversiden er fint hårete. Antennene er middels lange og tynne. Pronotum er lengre enn bredt, bakhjørnene spisst tilbaketrukne. Dekkvingene har fine punktrader.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørøstlige Australia (Victoria, New South Wales).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Parablacinae Kundrata et al., 2015
Slekten Wynarka Calder, 1986
Wynarka sylvestre Calder, 1986


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Wynarka. Besøkt 8. oktober 2019
(en) Wynarka i Encyclopedia of Life 
(en) Wynarka i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Wynarka hos NCBI
Teslasena

Teslasena er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (7,5 - 12 millimeter), avlange, hvelvede, blankt brune til svarte smellere. Antennene er nokså korte og mer eller mindre perlekjedeformede. Pronotum er rundet, noe bredere enn langt, dekkvingene med tydelige punktrader.


== Utbredelse ==
Slekten lever i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Physodactylinae Lacordaire, 1857
Slekten Teslasena Fleutiaux, 1892
Teslasena femoralis Lucas, 1857
Teslasena foucarti Chassain, 2005


== Kilder ==
S.P. Rosa (2014) Phylogenetic analysis and taxonomic revision of Physodactylinae (Coleoptera, Elateridae). Papéis Avulsos de Zoologia 54: . [1]
Tree of life - Physodactylinae


== Eksterne lenker ==
(en) Teslasena i Encyclopedia of Life 
(en) Teslasena i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Teslasena hos NCBI
Fylkesvei 1506

Fylkesvei 1506 går mellom Strømmen kirke i Lillestrøm og Lillestrømbrua i Rælingen.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av delstrekninger av de tidligere fylkesvei 385 og fylkesvei 304.


== Kommuner og knutepunkter ==

 LillestrømRælingsveien 

 Rælingen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1506
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Kirsi Paltto

Kirsi Paltto er en norsk forfatter som skriver på samisk. Har skrevet Gos don leat, Elle, en barnebok utgitt i 2019 av ABC-Company E-skuvla AS.


== Referanser ==
Vitenskapsåret 1567

Vitenskapsåret 1567 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1567.


== Astronomi ==
Jacques Besson  fikk publisert avhandlingen «Cosmolabe», et påtenkt instrument for navigasjon, kartografi og astronomi. Paris.


== Geografi ==
Lodovico Guicciardini fikk publisert verket «Descrittione di Lodovico Guicciardini patritio fiorentino di tutti i Paesi Bassi altrimenti detti Germania inferiore» (Beskrivelse av hele Nederland, også kalt nedre Tyskland). Antwerpen.


== Matematikk ==
Pedro Nunes fikk publisert løreboken «Libro de algebra en arithmetica y geometria» (Bok om algebra for aritmetikk og geometri). Antwerpen.
Fabrizio Mordente fikk publisert en avhandling på ett ark med en tegning av «det proporsjonale åttekantede kompasset». Kompasset er et to-armet instrument med pekere for å kunne måle sirkelens omkrets, areal og indre vinkler. Venezia.


== Alkymi ==
Denis Zachaire fikk publisert avhandlingen «Opuscule très excellent de la vraye philosophie naturelle des métaux» (Ypperlig pamflett om metallenes sanne naturfilosofi) posthumt, der han hevder å ha oppnådd transmutasjon. Pau.


== Medisin ==
To verk av Paracelsus ble publisert posthumt:
«Von den Krankheiten so die Vernunft Berauben» (Om sykdommene som berøver fornuften). Basel.
«Philosophia magna, tractus aliquot» (Stor filosofi, noen utløp), med filosofiske betraktninger om sammenhenger mellom det synlige og det usynlige. Köln.
Jean Fernels hovedverk «Universa medicina» i sytten bøker ble publisert posthumt. Verket er det første som benytter termen fysiologi og ble senere trykket i 30 opplag. Paris.


== Fødsler ==
15. januar − Franciscus Aguilonius (død 1617), spanskættet belgisk matematiker, arkitekt og fysiker.
Ukjent dato − John Parkinson (død 1650), engelsk botaniker.


== Dødsfall ==
19. april - Michael Stifel (født om lag 1487), tysk matematiker.


== Referanser ==
Lumumbaia

Lumumbaia er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). Denne gruppen omfatter de største smellerne.


== Utseende ==
Små til nokså store (7 - 28 millimeter), avlange, jevnbrede, mørke smellere. Hårkledningen er ganske variabel. De har korte, kamformede antenner. Pronotum er sylindrisk, tett og kraftig punktert med en fin midtfure ved roten, på sidene med en lengdekjøl. Beina er ganske korte, leggene (tibiae) utvidete, føttene ganske tynne.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Artene ble tidligere plassert i slekten Cussolenis. Slekten er oppkalt etter den kongolesiske politikeren Patrice Lumumba.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Thylacosterninae Fleutiaux, 1920
Slekten Lumumbaia Muona & Vahtera, 2009 Lumumbaia africanus (Fleutiaux, 1897)
Lumumbaia attenuatus (Fleutiaux, 1925)
Lumumbaia nigripes (Fleutiaux, 1926)
Lumumbaia notabilis (Fleutiaux, 1926)
Lumumbaia praeustus (Fleutiaux, 1926)
Lumumbaia robustus (Fleutiaux, 1925)


== Referanser ==


== Kilder ==
Tree of life - Thylacosterninae


== Eksterne lenker ==
Bilde av tre arter
Atlas of living Australia - Cussolenis
(en) Lumumbaia i Encyclopedia of Life 
(en) Lumumbaia i Global Biodiversity Information Facility
Hertug Mu av Qin

Hertug Mu av Qin (død 621 f.Kr.), født Renhao, var en hertug i staten Qin (659–621 f.Kr.) i de vestlige rekkene av Zhoudynastiet under vår- og høstannalenes tid i Kinas historie. Noen ganger betraktet som en av Kinas fem hegemoner, utvidet han territoriet til Qin stort i regjeringstiden til kong Xiang. Han var også kjent for sine mange talentfulle rådgivere, slik som Baili Xi, Jian Shu (蹇叔), Pi Bao (丕豹) og Gong Sun (公孫).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sima Qian (1993), Watson, Burton, red., Records of the Grand Historian, New York: Columbia University Press,  .
NM i judo 2013

NM i judo 2013 ble arrangert i Larvik 6. april.
Kongepokalene ble vunnet av Madelene Rubinstein og Alert Holtman for seirene i åpen klasse.


== Medaljevinnere kvinner ==


== Medaljevinnere menn ==


== Kilder ==
Egil Svendsby (red.) Sportsboken 2013, s. 266. Schibsted. ISBN 978-82-516-8008-0.
NM i judo 2014

NM i judo 2014 ble arrangert i Sande 4.-5. oktober.
Kongepokalene ble vunnet av Madelene Rubinstein og Noorullah Malang.


== Medaljevinnere kvinner ==


== Medaljevinnere menn ==


== Kilder ==
Norges Judoforbund: NM 2014 Arkivert 8. oktober 2019 hos Wayback Machine.
NM i judo 2015

NM i judo 2015 ble arrangert i Sandnes 21.-22. mars.
Kongepokalene ble vunnet av Madelene Rubinstein og Alert Holtman.


== Medaljevinnere kvinner ==


== Medaljevinnere menn ==


== Kilder ==
Egil Svendsby (red.) Sportsboken 2015, s. 266. Vigmostad & Bjørke. ISBN 978-82-516-8574-0.
Norges Judoforbund: NM 2015 Arkivert 8. oktober 2019 hos Wayback Machine.