jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Matthew Cox

Matthew Cox (født 9. juni 1998) er en snøbrettkjører fra Australia. Han deltok i slopestyle under Vinter-OL 2022 i Beijing, der han kom på 26.-plass.


== Idrettskarriere ==
Cox ble australsk juniormester i halfpipe i 2015, og han fikk bronse i slopestyle. Under VM i snøbrett 2019 kom han på 24.-plass i slopestyle, og under VM i freestyle og snøbrett 2021 kom han på 32.-plass i slopestyle og tiendeplass i big air.Han kom på 36.-plass sammenlagt i verdenscupen i 2019/20, og på 85.-plass i sesongen 2020/21. I Australia og New Zealand Cup i snøbrett kom han på ellevteplass i halfpipe i 2016, han vant slopestylecupen i 2017. I Australia og New Zealand cup 2019 kom han på femteplass i slopestylecupen og sjetteplass i big air, og i Australia og New Zealand cup 2020 kom han på 27.-plass i big air og 55.-plass i slopestyle, og endte på 85.-plass totalt i Park & Pipe.Under Vinter-OL 2022 kom han på 26.-plass i slopestyle.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matthew Cox – Olympedia
Xenobythus

Xenobythus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, rødbrun køllebille. Antennene er ganske lange, det tredje leddet er stort og ovalt, det ytterste leddet også forstørret, spisst spoleformet. Palpene er forholdsvis lange med et stort, økseformet ytterste ledd. Hodet er litt lengre enn bredt, fasettøynene ganske små. Pronotum er rundet, litt lengre enn bredt og litt bredere enn hodet. Dekkvingene er rundede, en god del bredere enn forkroppen. De dekker bakkroppen bortsett fra det to bakerste leddene. Beina er ganske lange.


== Levevis ==
Arten lever i huler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Frankrike (Provence) og Italia (Piemonte).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Bythinini Raffray, 1890
Understammen Xenobythina Jeannel, 1950
Slekten Xenobythus Peyerimhoff, 1901
Xenobythus serullazi (Peyerimhoff, 1901)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Xenobythus i Global Biodiversity Information Facility 
Xenobythus – detaljert informasjon på Wikispecies
Kilowog

Kilowog er en superhelt som opptrer i amerikanske tegneserier publisert av DC Comics. Han er et medlem av Green Lantern Corps. Kilowog gjorde sin første opptreden i Green Lantern Corps #201 i juni 1986. Karakteren er skapt av Steve Englehart og Joe Staton.


== Biografi ==


=== Opprinnelse ===
Kilowog er et svært romvesen med et bull-dog-lignende utseende, som har i oppgave å trene Green Lantern Corps sine nyeste rekrutter. The Guardians of the Universe rekrutterte Kilowog fra planeten Bolovax Vik, lokalisert i Space Sector 674. I tillegg til å tjene som denne sektorens Green Lantern, startet Kilowog også å tilbringe lange perioder på Green Lantern Corps' hjemplanet, Oa, der han trener opp nye rekrutter i hvordan de skal håndtere og best utnytte deres power-rings. Kilowog var den første treneren til en ung Hal Jordan.


=== Crisis ===
Under hendelsene i Crisis on Infinite Earths, ble Bolovax Vik ødelagt. Dette var et kraftig slag mot Kilowog, siden rasen hans levde en svært sammenkoblet livsstil, og det å være alene var en av de verste tingene som var tenkelig blant hans folk. Men Kilowog klarte å redde hele befolkningen på hjemplaneten sin (milliarder av vesener) ved å lagre deres kollektive livsessenser inne i power-ringen hans før verdenen ble utslettet.


== Krefter og evner ==
Som en Green Lantern har Kilowog den samme power-ringen og power-batteriet som brukes av alle andre Green Lanterns. Ved å bruke viljestyrke og konsentrasjon, er ringen i stand til å oppnå hva som helst som dens bærer måtte ville, og den er derfor så begrenset eller ubegrenset i antall evner som ringens innehaver selv er. I Kilowogs tilfelle har han vist en stor evne til å skape forbløffende kompliserte maskinerier ved hjelp av ringen.
I tillegg til kreftene fra ringen, har Kilowog den naturlige superstyrken og holdbarheten til sin art av romvesener, samt et kraftig intellekt.


== Referanser ==
Bredoella

Bredoella er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (gjerne 1,5-2 millimeter), brunlige køllebiller med svært kraftige, klubbeformede antenner.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika (Den demokratiske republikken Kongo).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Goniacerini Reitter, 1882
Slekten Bredoella Jeannel, 1950Bredoella gracilis Jeannel, 1950


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bredoella i Global Biodiversity Information Facility 
Bredoella – detaljert informasjon på Wikispecies
Dalmophysis

Dalmophysis er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, ganske brede køllebiller. Oversiden er ofte grovt punktert, eller med påfallende groper eller furer. Hodet er forholdsvis stort og bredt med velutviklede fasettøyne. Antennene er forholdsvis korte, de to ytterste leddene danner en kraftig klubbe. Palpene er små og lite påfallende. Pronotum er mer eller mindre rundet, omtrent så bredt som hodet, dekkvingene bredt rundede, forholdsvis korte.


== Levevis ==
I alle fall noen av artene i Iniocyphini lever i huler.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Mellom-Amerika (Mexico).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Iniocyphini Park, 1951Understammen Iniocyphina Park, 1951
Slekten Dalmophysis Raffray, 1897 Dalmophysis cylindrica Raffray, 1897


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dalmophysis i Global Biodiversity Information Facility 
Dalmophysis – detaljert informasjon på Wikispecies
Proterus

Proterus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), fint hårete, brune køllebiller. Antennene er kraftige med et stort, tilspisset ytterste ledd. Fasettøynene er nokså store. Pronotum er rundet, bredere enn langt, tett punktert. Dekkvingene er rundede, bakkroppen er kort avrundet.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Sumatra og Java.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Proterini Jeannel, 1949
Slekten Proterus Raffray, 1897Proterus alexandrae Cuccodoro & Kurbatov, 2006
Proterus elenae Cuccodoro & Kurbatov, 2006
Proterus laureatus Cuccodoro & Kurbatov, 2006
Proterus lucilae Cuccodoro & Kurbatov, 2006
Proterus noai Cuccodoro & Kurbatov, 2006
Proterus observator Cuccodoro & Kurbatov, 2006
Proterus pumilio Cuccodoro & Kurbatov, 2006
Proterus punctatus Raffray, 1897


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Proterus i Global Biodiversity Information Facility 
Proterus – detaljert informasjon på Wikispecies
Guy Gardner

Guy Gardner er en superhelt som opptrer i tegneserier utgitt av DC Comics, vanligvis i historier om Green Lantern Corps, og han var også et betydelig medlem av Justice League i en liten periode (sent 1980-tallet til midten av 1990-tallet). Gardners opprinnelige design var basert på skuespilleren Martin Milner.Finn Wittrock spiller Gardner i den kommende live-action serien Green Lantern på HBO Max.


== Biografi ==


=== Tidlig liv ===
Guy ble oppdratt i Baltimore av Foreldrene Roland Og Peggy Gardner. Faren hans, Roland, var en alkoholiker som slo Guy hver dag. Noen av Guy sine skader var synlige, som blåmerker, kutt og lignende, mens andre var usynlige og ble mer følelsesmessig påført. Guy jobbet hardt på skolen for å vinne farens godkjennelse, men Roland ga heller oppmerksomhet og komplimenter til Guys eldre bror, Mace.Etter å ha tatt utdanningen sin, jobbet Guy som en sosialhjelp-saksbehandler. Han jobbet hovedsakelig med innsatte og deres rehabilitering. Etter at han forlot denne linjen med arbeid, jobbet han som en lærer for funksjonshemmede barn. Denne jobben brakte ut den mer kjærlige og omsorgsfulle siden av Guy.


=== Green Lantern Corps ===
Den utnevnte Green Lantern av Space Sector 2814, et romvesen med navnet Abin Sur fra planeten Ungara, krasjlandet på Jorden etter å ha blitt dødelig såret. Når Sur døde, søkte hans power-ring etter en erstatning og fant to potensielle etterfølgere: Guy Gardner og Hal Jordan. Jordan var nærmere ulykken, så han ble valgt i stedet for Gardner. I den senere Booster Gold-serien det ble vist at den tidsreisende Booster overbeviste Gardner om å besøke sin døende far, og dermed sikret han at Jordan ble den kandidaten som var nærmest ringen til Abin Sur. Gardner ble dermed en back-up Green Lanter, dersom noe skulle skje med Hal Jordan.Når Jordan ble klar over Gardner sin status som hans egen back-up Green Lantern, gjorde han alt han kunne for å sette opp et tilfeldig møte, og de to ble etterhvert venner. Gardner har senere samarbeidet med Jordan etter å ha fullført opplæringen sin under Kilowog.Under et jordskjelv ble Gardner påkjørt av en buss mens han forsøkte å redde en av elevene hans. I den perioden hvor Gardner var i rehabilitering, Ble John Stewart rekruttert for å være Jordans nye "backup".


== Referanser ==
Jan Van Cauwalaert

Jan Van Cauwelaert, C.I.C.M. (født 12. april 1914 i Antwerpen i Belgia; død 18. august 2016 i Jette i Belgia) var en belgisk katolsk misjonær og biskop av Inongo i Belgisk Kongo/ Zaire.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn, misjonsprest ===
Jan Van Cauwelaert, sønn av psykologieprofessor, borgermester av Antwerpen og Belgias statsminister Frans Van Cauwelaert, trådte inn i misjonskongerasjonen Scheutmisjonærene (Congregatio Immaculati Cordis Mariae- C.I.C.M.), og ble etter presteutdanneldse presteviet den 6. august 1939. Deretter sendte hans orden ham til deres misjoner i Belgisk Kongo.


=== Biskop ===
Den 6. januar 1954 utnevnte pave Pius XII han til titulærbiskop av Metropolis in Asia og til apostolisk vikar for det samtidig grunnlagte apostoliske vikariat Inongo i Belgisk Kongo. Bispevielsen ble foretatt den 25. mars samme år av kardinal Jozef-Ernest Van Roey, erkebiskop av Mechelen; medkonsekratorer var Louis Morel C.I.C.M., erkebiskop av Suiyüan i Kina og Paul Constant Schoenmaekers, hjelpebiskop i Mechelen.
Da det apostoliske vikariat ble elevert til bispedømme den 10. november 1959 ble biskop Van Cauwalawert dets første ordinarie biskop. Han deltok ved alle fire sesjoner av Andre Vatikankonsil, og ble oggså medlem av kKongregasjonen for sakramentsdisiplinen.
Han trådte tilbake fra sitt embede i Afrika den 12. juni 1967. Derpå ble han rektor ved Congregatio Immaculati Cordis Mariaes ordenshøyskole i Roma. Han ble også blant annet visepresident for Pax Christi. 
Etter at den slovakiske biskop Ján Chryzostom Korec døde den 24. oktober 2015, var biskop Van Cauwelaert etter ordinasjonsdato regnet den tjenesteteldste koatolske biskop i verden.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Clemente Micara (1879-1965) *1920
Kardinal Jozef-Ernest van Roey (1874-1961) *1926
Biskop Jan van Cauwelaert, C.I.C.M. (1914-2016) *1959


== Litteratur ==
Laurent Monsengwo Pasinya, Basile Mpoto: Mgr Jan Van Cauwelaert. Pasteur et visionnaire., Edité par CEPESS (Centre d'études politiques, économiques et sociales), Brüssel 1999


== Referanser ==
Ruki Tobita

Ruki Tobita (født 7. mai 1999 i Tokyo) er en snøbrettkjører fra Japan. Han deltok i slopestyle under Vinter-OL 2022 i Beijing, der han kom på 19.-plass.


== Idrettskarriere ==
Tobita ble japansk mester i slopestyle i 2018, og han fikk sølv i big air under det japanske mesterskapet i 2017. Under VM i snøbrett 2019 kom han på 36.-plass i slopestyle, og under VM i freestyle og snøbrett 2021 kom han på fjerdeplass i big air.Han kom på femteplass sammenlagt i verdenscupen i 2018/19 (Park&Pipe), og han kom på på sjuendeplass i sesongen 2019/20, der han vant verdenscupen i slopestyle. I verdenscupen 2020/21 kom han på 38.-plass totalt i Park&Pipe.Under Vinter-OL 2022 kom han på 19.-plass i slopestyle.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ruki Tobita – Olympedia
Tainochus

Tainochus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, rødaktige eller gulaktige biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. Hodet er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er ofte mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Russland, Japan, Korea).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Tychini Raffray, 1904
Slekten Tainochus Kurbatov, 1992 Tainochus bastardus Kurbatov, 2011
Tainochus exiguus Kurbatov, 1992
Tainochus imperator Kurbatov, 1992
Tainochus insulicola (Nomura & Chang Eon Lee, 1992)
Tainochus iwaoi Nomura, 1996
Tainochus minutus Nomura, 1996
Tainochus nitidus Nomura, 1996
Tainochus puncticeps Nomura, 1996


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tainochus i Global Biodiversity Information Facility 
Tainochus – detaljert informasjon på Wikispecies
Madabaxyris

Madabaxyris er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, brunlige køllebiller. Antennene er lange og kraftige, gjerne lenger enn kroppen, uten en definert klubbe. Hodet er rundet med litt utstående fasettøyne og utvidete tinninger bak øyet, pronotum klokkeformet, mye bredere enn langt, med opphøyd midtparti. Dekkvingene er jevnt utvidet bakover, med skarpe lengderibber. Beina er ganske kraftige, lårene på midt- og bakbeina med to kraftige, pigglignende børster på undersiden. Kroppen er delvis kledt med gylne, hårlignende skjell.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Gruppen Arhytodini Raffray, 1890
Slekten Madabaxyris Dajoz, 1982
Madabaxyris difformis Dajoz, 1982


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Madabaxyris i Global Biodiversity Information Facility 
Madabaxyris – detaljert informasjon på Wikispecies
Niek van der Velden

Niek van der Velden (født 28. mai 2000 i Nispen) er en snøbrettkjører fra Nederland. Han deltok i slopestyle under Vinter-OL 2022 i Beijing, der han kom på 22.-plass.


== Idrettskarriere ==
Van der Velden deltok i Junior-VM i snøbrett 2016, og kom der på sjuendeplass i big air og åttendeplass i slopestyle. Under VM i snøbrett 2017 kom han på 44.-plass i slopestyle og 53.-plass i big air, og han deltok i Junior-VM i snøbrett 2018, der han kom på andreplass i slopestyle og tiendeplass i big air. Under VM i snøbrett 2019 kom han på sjetteplass i slopestyle.Han kom på sjuendeplass sammenlagt i verdenscupen i 2018/19 (Park&Pipe), og han kom på på 27.-plass i sesongen 2019/20. I verdenscupen 2020/21 kom han på 66.-plass totalt i Park&Pipe.Under Vinter-OL 2022 kom han på 22.-plass i slopestyle.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Niek van der Velden – Olympedia 
(en) Niek van der Velden – FIS (snøbrett)
Poroderus

Poroderus er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller som blit plassert i familien kortvinger.


== Utseende ==
Små, rødaktige eller gulaktige biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Stammen Ctenistini Blanchard, 1845
Slekten Poroderus Sharp, 1883
Poroderus angusticeps (L.W. Schaufuss, 1888)
Poroderus armatus (Sharp, 1874)
Poroderus biarmatus Raffray, 1893
Poroderus butleri (Jeannel, 1960)
Poroderus cameroni Jeannel, 1960
Poroderus ceylanicus (Jeannel, 1961)
Poroderus championi (Jeannel, 1960)
Poroderus indus Raffray, 1909
Poroderus javanus (L.W. Schaufuss, 1882)
Poroderus longicornis Raffray, 1918
Poroderus maindroni (Raffray, 1909)
Poroderus medius (Sharp, 1874)
Poroderus mimeticus (Sharp, 1883)
Poroderus siamensis (L.W. Schaufuss, 1880)
Poroderus similis (Sharp, 1874)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Poroderus i Global Biodiversity Information Facility 
Poroderus – detaljert informasjon på Wikispecies
Filigerinus

Filigerinus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Slketen e rutbredt i Sentral-Afrika (Kongo).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Gruppen Hybocephalini Raffray, 1890
Slekten Filigerinus Jeannel, 1949
Filigerinus argenteus Jeannel, 1953
Filigerinus basilewskyi Jeannel, 1954
Filigerinus crassicornis Jeannel, 1950
Filigerinus glabripennis Jeannel, 1950
Filigerinus longifrons Jeannel, 1953
Filigerinus vestitus (Raffray, 1883)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Filigerinus i Global Biodiversity Information Facility 
Filigerinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Karel Justinus Marie Ernest Calewaert

Karel Justinus Marie Ernest Calewaert (født 17. oktober 1893 i Deinze i Øst-Flandern i Belgia, død 27. desember 1963) var en belgisk katolsk prelat, som var biskop av Gent.


== Biografi ==
Karel Justinus Marie Ernest Calewaert ble presteviet 23. april 1922. Han ble utnevnt av pave Pius XII til biskop av Gent den 28. januar 1948. Bispevielsen ble foretatt av kardinal Jozef-Ernest Van Roey, erkebiskop av Mechelen den 8. mars 1948; medkonsekrerende var biskop Louis-Joseph Kerkhofs av Liège og biskop Henricus Lamiroy av Brugge. 
Han deltok på de første to sesjoner av Andre Vatikankonsil, og døde den 27. desember 1963.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Clemente Micara (1879-1965) *1920
Kardinal Jozef-Ernest van Roey (1874-1961) *1926
Biskop Karel Justinus Marie Ernest Calewaert  (1893-1963) *1948 


== Referanser ==