jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thlaspidosoma

Thlaspidosoma er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, bredt ovale, blanke, gulaktige skjoldbiller, midtpartiet mer eller mindre mørkt. Sett fra siden er de kjegleformede, ovenfra nesten sirkelrunde. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen rund. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" spisst framskytende. Oversiden er knapt synlig punktert.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt fra Assam i vest til Sulawesi i øst.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Thlaspidosoma Spaeth, 1901
Thlaspidosoma assamensis Spaeth, 1926
Thlaspidosoma brevis Chen & Zia, 1964
Thlaspidosoma celebensis Spaeth, 1933
Thlaspidosoma dohrni Spaeth, 1901
Thlaspidosoma fallaciosa Spaeth, 1901
Thlaspidosoma gracilicornis Spaeth, 1915
Thlaspidosoma horsfieldi (Boheman, 1855)
Thlaspidosoma philippina (Spaeth, 1916)
Thlaspidosoma rizalensis Spaeth, 1933


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Thlaspidosoma på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Thlaspidosoma i Encyclopedia of Life 
(en) Thlaspidosoma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Thlaspidosoma hos ITIS 
(en) Kategori:Cassida – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nordenskiöldsloppet 2017

Nordenskiöldsloppet 2017 var et langløp i langrenn som ble arrangert 15. april 2017. Nordenskiöldsloppet går tur/retur Purkijaur - Kvikkjokk, og er 220 km langt.


== Resultater menn ==
Noen øvrige norske plasseringer (med plassering i herreklassen): Kristoffer Nilsen (14), Tommy Hågensen (17), Bent Tommy Larsen (22), Gunnar Rasmussen (48), Mathis Oliver Pentha (52). 


== Resultater kvinner ==


== Kilder ==
Resultater


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Gus Bofa

Gustave Henri Émile Blanchot, kalt Gus Bofa, (født 23. mai 1883 i Brive-la-Gaillarde, død 1. september 1968) i Aubagne) var en fransk illustratør. Bofa lagde en mengde tegninger, oftest  humoristiske, til plakater, tidskrifter og bøker i første halvdel av 1900-tallet. Han var også forfatter og litteraturkritiker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettpresentasjon med bildeeksempler og mer
Parorectis

Parorectis er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, ovale, blanke, gulaktige skjoldbiller. Oversiden er ujevn, enten grovt punktert eller knudrete. Sett fra siden er de kjegleformede. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen rund. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" litt rundet framskytende.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Artene i denne slekten lever på planter i søtvierfamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika og Mexico.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Parorectis Spaeth, 1901
Parorectis callosa (Boheman, 1854)
Parorectis rugosa (Boheman, 1854)
Parorectis sublaevis (Barber, 1946)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Parorectis på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Parorectis i Encyclopedia of Life 
(en) Parorectis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Parorectis hos ITIS 
(en) Parorectis hos NCBI 
Parorectis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Frisvold kraftverk

Frisvold kraftverk er et vannkraftverk ved Rødvenfjorden i Rauma kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 50 meter fra Oravatnet.
Installert effekt er 25 kW. Årsproduksjon er 0,05 GWh.
Kraftverket eies av lokal grunneier.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vankraftdatabase
Energiutredning Rauma 2009
Kilsti kraftverk

Kilsti kraftverk er et vannkraftverk ved Eidsdal i Fjord kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 55 meter fra Kilstivannet.
Installert effekt er 10 kW. Årsproduksjon er 0,1 GWh.
Kraftverket eies av lokal grunneier. Det er også en vindmølle på gården.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Telefonsamtale med fruen på Fremste Kilsti i 2019.
Sveamål

Sveamål er en dialekt i språket svensk. Sveamål regnes som ett av de seks dialektområdene i svensk. Uppland i Svealand er sentrum for dette språkområdet, og Gästrikland, sødre Hälsingland, sydøstre Dalarna, Västmanland øst for en grense mellom Hedströmmen og Kolbäcksån samt nordre og østre Södermanland regnes også til dette dialektområdet. Dialektene i dette området kan kalles uppsvenska mål.Resten av Södermanland, Närke, Östergötland (utenom den sørvestre delen), nordøstre Småland (Kalmar län nord for Kalmar) og Öland utgjør et overgangsområde mot götamålet. Dialektene i dette området kalles mellansvenska mål.De egentliga dalmålen i øvre Dalarna regnes også til sveamålsområdet. Den nordlige delen av Hälsingland utgjør et overgangsområde til Norrlandske mål.


== Referanser ==
Kaiser Maximilian Lauf 2019

Kaiser Maximilian Lauf 2019 var den 4. utgaven av Kaiser Maximilian Lauf. Rennet ble arrangert 13. januar 2019.
Hovedrennet, 40 km klassisk stil, var det andre rennet i Ski Classics 2018/19. Etter mye snøfall ble løpet forkortet til 40 km på grunn av fare for snøras.


== Resultater 40 km klassisk / Ski Classics ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater


== Eksterne lenker ==
Kaiser Maximilian Lauf
Jazzkongen

Jazzkongen (originaltittel: King of Jazz) er en amerikansk filmmusikal fra 1930 regissert av John Murray Anderson. Filmen har ikke en gjennomgående handling, men består av et show med en rekke separate musikk-, dans- og komedienummer med orkesterlederen Paul Whiteman som kapellmester.


== Om filmen ==
På det tidspunk da filmen ble laget, betød "jazz" for den brede befolkning den jazz-inspirerte synkoperete dansemusikken, som ble hørt overalt på grammofonplater og radiosendinger. På 1920-tallet leide Whiteman inn hvite jazzmusikere, som Joe Venuti og Eddie Lang (begge er med i filmen) Bix Beiderbecke (som forlot orkestret før innspillingen begynte), Frank Trumbauer og andre.
Hele Jazzkongen ble filmet i Technicolor og ble produsert av Carl Laemmle jr. for Universal Pictures.
Filmen inneholder fler filmede sangnummer av Rythm Boys (Bing Crosby, Al Rinker og Harry Barris).
I 2013 ble filmen utvalgt til bevaring av US National Film Registry av Library of Congress da den anses for å være "kulturelt, historisk eller æstetisk viktig".Herman Rosse mottok Oscar for beste scenografi for sitt arbeid på filmen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jazzkongen på Internet Movie Database 
(sv) Jazzkongen i Svensk Filmdatabas 
(da) Jazzkongen i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Jazzkongen på MovieMeter 
(en) Jazzkongen på AllMovie 
(en) Jazzkongen på Turner Classic Movies 
(en) Jazzkongen på Rotten Tomatoes
Meroscalsis

Meroscalsis er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, bredt ovale, halvblanke, lyst gulbrune skjoldbiller, midtpartiet gjerne noe mørkere, kan ha mørke tegninger. Sett fra siden er de kjegleformede. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe spisst framskytende. Det opphøyde midtpartiet av dekkvingene har ujevn, grov punktering.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia og Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Meroscalsis Spaeth, 1903
Meroscalsis blackburni (Spaeth, 1913)
Meroscalsis dohertyi Spaeth, 1913
Meroscalsis pulcherrima Spaeth, 1903
Meroscalsis radiata (Boheman, 1855)
Meroscalsis selecta Spaeth, 1903
Meroscalsis weisei (Spaeth, 1903)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Meroscalsis på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Meroscalsis i Encyclopedia of Life 
(en) Meroscalsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Meroscalsis hos ITIS 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rhacocassis

Rhacocassis er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, bredt ovale, halvblanke, lyst gulbrune skjoldbiller, vanligvis med svarte flekker eller streker. Sett fra siden er de kjegleformede. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" varierende framskytende. Det opphøyde midtpartiet av dekkvingene har ujevn, fin punktering.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Sri Lanka, Vest-Malaysia, Sumatra og Borneo.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Rhacocassis Spaeth, 1904
Rhacocassis balyi (Boheman, 1855)
Rhacocassis flavoplagiata (Balý, 1863)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Rhacocassis på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Rhacocassis i Encyclopedia of Life 
(en) Rhacocassis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rhacocassis hos ITIS 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Exestastica

Exestastica er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
En middelsstor, oval, halvblank, gulbrun skjoldbille. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval, men hos denne arten er utvidelsen forholdsvis smal. Pronotum er rundet, dekkvingenes «skuldre» ikke framskytende. Det opphøyde midtpartiet av dekkvingene har ujevn, grov punktering.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Exestastica Spaeth, 1909
Exestastica ignobilis (Boheman, 1854)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Exestastica på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Exestastica i Encyclopedia of Life 
(en) Exestastica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Exestastica hos ITIS 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Harry Graf Kessler

Harry Clemens Ulrich Graf von Kessler (født 23. mai 1868 i Paris som Harry Clemens Ulrich Kessler; 1879–1881 von Kessler; død 30. november 1937 i Lyon; alment kjent som Harry Graf Kessler) var en tysk kunstsamler, mesén, skribent, publisist, pasifist og diplomat som levde i Frankrike og England. Hans dagbøker gjennom 57 år (fra 1880 til 1937) under det tyske keiserrike og det tredje rike er en betydelig samtidsdokumentasjon.


== Referanser ==
Petrine Sonne

Johanne Petrine Sonne (født Møller; 25. november 1870, død 26. mai 1946) var en dansk skuespillerinne.
Hun var datter av skuespillerinnen Julie Amalie Bondesen (1843–1907) og overrettssakfører Hans Karsten Werchmeister Møller (1831–1891), og storesøster til skuespilleren Valdemar Møller (1885–1947).


== Teater ==
Petrine Sonne debuterte på Folketeatret i København i 1892. Deretter virket hun ved Casino, Frederiksberg Teater, Det Ny Teater og igjen på Folketeatret fra 1927 til sin død.


== Film ==
I 1907 debuterte hun på film som heks i Fyrtøjet. Hun var med i flere Fy og Bi-filmer, og rakk i alt å medvirke i flere enn 50 stumfilmer. Heretter spilte hun i nesten 40 lydfilmer, ofte i mindre roller med komisk islett. Hun var kjent for små lune og elskelige roller som morlille eller gammeljomfru med hang til sladder.Petrine Sonne var gift med kunstmaler Carl Harry William Sonne (1875–1963) og ble mor til kunstmaler Per Sonne (1906–1996).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Petrine Sonne på Internet Movie Database 
(sv) Petrine Sonne i Svensk Filmdatabas 
(da) Petrine Sonne på Filmdatabasen 
(da) Petrine Sonne på danskefilm.dk 
(da) Petrine Sonne på danskfilmogtv.dk 
(da) Petrine Sonne på Scope 
(en) Petrine Sonne på AllMovie 
(en) Petrine Sonne hos The Movie Database
NM i skihopping 2019

Norgesmesterskapet i skihopping 2019 er en del av Norgesmesterskapet på ski 2019.
Liten bakke ble arrangert 5. januar 2019 av Østre Aker Skiklubb, med individuell- og lagkonkurranse for kvinner i Linderudkollen i Oslo. Thea Minyan Bjørseth vant individuelt NM-gull foran Pernille Kvernmo og Hanna Midtsundstad, mens lagkonkurransen dagen etter ble vunnet av Hedmark Skikrets foran Telemark og Vestfold og Buskerud.Junior-NM skulle bli arrangert i Granåsen skisenter 14. januar 2019, men ble arrangert dagen etter med Thomas Aasen Markeng som juniornorgesmester.Kongepokalen ble utdelt til Andreas Stjernen som vinner av storbakkerennet for menn i Granåsen skisenter 15. januar 2019.Normalbakke ble arrangert 26. og 27. oktober 2019 av Kollenhopp, med individuell konkurranse for kvinner og menn, samt lagkonkurranse for menn i Midtstubakken i Oslo.


== Medaljevinnere ==


=== Liten bakke ===


=== Normalbakke ===


=== Stor bakke ===


= Resultater =


== Kvinner ==


=== Liten bakke, individuelt ===


=== Liten bakke, lag ===


=== Normalbakke, individuelt ===


== Menn ==


=== Normalbakke, individuelt ===


=== Stor bakke, individuelt ===


== Referanser ==
Tōkaidōlinjen

Tōkaidōlinjen er en av de viktigste hovedtoglinjene i Japan, selv om dens betydning har kraftig minket siden 1960-tallet da den raskere, Shinkansenlinjen (Tōkaidō Shinkansen) som for det meste går parallelt, stod ferdig. Linjen er allikevel fortsatt en viktig godsrute, da Shinkansenlinjene ikke transporterer gods. Tōkaidōlinjen forbinder Tokyo med blant annet Nagoya, Kyoto, Osaka og Kobe. Den fullstendige lengde er 589,5 km og hele linjen er dobbeltspor, unntatt rundt Tokyo, der linjen har fire spor.


== Trafikk ==
Siden trafikken på Tōkaidō Shinkansen startet til OL i Tokyo 1964, har antallet direkte ekspresstog på Tokaidolinjen gradvis minsket. I dag utgjør det eneste direktetoget av ett eneste nattog i hver retning. Linjen er allikevel viktig for godstrafikken, og den er en veldig viktig del av lokaltrafikken rundt Tokyo. Dessuten trafikkeres linjen av mange ekspresstog som tar av til andre linjer, både dag- og nattog.


== Tekniske data ==
Sporvidde: 1067 mm smalspor
Maksimum hastighet: 130 km/t
Antall stasjoner: 166


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tōkaidō Main Line – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stasjoner på Tōkaidō-hovedlinje
Barsbüttel

Barsbüttel er en kommune i det administrative distriktet Stormarn. Kommunen ligger i delstaten Schleswig-Holstein og grenser mot bystaten Hamburg mot vest. I 2018 var det 13 749 innbyggere i kommunen.
Veiene Bundesautobahn 1 og Bundesautobahn 24 krysser hverandre i Barsbüttel.


== Kjente personer fra Barsbüttel ==
Wilhelm Mohnke (1911–2001), en av Adolf Hitlers nærmeste offiserer
Inge Viett (1944–), venstre-ekstrem terrorist
Kirsten Boie (1950–), barnebokforfatter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Barsbüttel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kurt Sontheimer

Kurt Sontheimer (født 31. juli 1928 i Gernsbach i Baden, Tyskland, død 16. mai 2005 i Murnau am Staffelsee i Landkreis Garmisch-Partenkirchen i Bayern) var en tysk statsviter og professor ved Ludwig-Maximilians-Universität München i München.


== Referanser ==
1872 i Japan

Begivenheter i året 1872 i Japan.


== Statsledere ==
Keiser: Mutsuhito
Keiserinne: Shōken


== Hendelser ==
Tokyos nasjonalmuseum blir grunnlagt.
Det keiserlige biblioteket blir grunnlagt.
Tomioka silkemølle, Japans første moderne silkespinnefabrikk, blir etablert av regjeringen.
Ryukyu-riket blir opprettet når keiseren skifter tittel til Shō Tai, Kongedømmet Ryukyu monark (Ryūkyū-koku-ō), til rikets overhode (Ryūkyū-han-ō). The former Ryukyu Kingdom og dermed blir en han.


== Fødsler ==
22. januar – Katai Tayama, romanforfatter (død 1930)
25. mars – Tōson Shimazaki, forfatter (død 1943)
2. mai – Ichiyō Higuchi, forfatter (død 1896)


== Dødsfall ==
10. februar - Prince Kitashirakawa Satonari, grunnlegger av en sidestilt grein av Japans  keiserlige famlie (født 1850)
28. mars - Nambu Nobuyuki,  9. og siste daimyō av Hachinohe-riket (født 1814)


== Referanser ==
Oberhessische Presse

Oberhessische Presse er en regional tysk avis som kommer ut mandag til lørdag i landkretsen Marburg-Biedenkopf i Hessen.
Avisen ble startet opp i 1951 som følge av en sammenslåing av Oberhessische Zeitung og Marburger Presse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted
Frankfurtforfatningen

Frankfurtforfatningen (tysk: Frankfurter Reichsverfassung, FRV) eller St. Paul's kirke konstitusjonen (Paulskirchenverfassung), offisielt navn Konstitusjon i det tyske imperium (Verfassung des Deutschen Reiches) av 28. mars 1849, var et forsøk på å skape en forent  tysk nasjonalstat i kjølvannet av det tysk-romerske rike organisert i det tyske forbund. Adoptert og proklamert av Frankfurtparlamentet etter [[revolusjonen i Tyskland i 1848], inneholdt konstitusjonen et charter om fundamentale rettigheter og en demokratisk regjering i form av et konstitusjonelt monarki. Kong Fredrik Vilhelm IV av Preussen ble utpekt til statsjef eller "Keiser over tyskerne]]" (Kaiser der Deutschen), en rolle han fraskrev seg.