jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Puchar Polski

Puchar Polski er det polske cupmesterskapet i fotball. Det ble første gang arrangert i 1925.


== Turneringsformat ==
Turneringen spilles med utslagskamper over totalt 6 runder.


== Vinnere ==

1925–26 – Wisła Kraków
1926–27 – Ingen turnering
1927–28 – Ingen turnering
1928–29 – Ingen turnering
1929–30 – Ingen turnering
1930–31 – Ingen turnering
1931–32 – Ingen turnering
1932–33 – Ingen turnering
1933–34 – Ingen turnering
1934–35 – Ingen turnering
1935–36 – Ingen turnering
1936–37 – Ingen turnering
1937–38 – Ingen turnering
1938–39 – Ingen turnering
1939–40 – Ingen turnering
1940–41 – Ingen turnering
1941–42 – Ingen turnering
1942–43 – Ingen turnering
1943–44 – Ingen turnering
1944–45 – Ingen turnering
1945–46 – Ingen turnering
1946–47 – Ingen turnering
1947–48 – Ingen turnering
1948–49 – Ingen turnering
1949–50 – Ingen turnering
1950–51 – Unia Chorzów
1952 – Kolejarz Warszawa
1953–54 – Gwardia Warszawa
1954–55 – CWKS Warszawa
1955–56 – CWKS Warszawa
1956–57 – ŁKS Łódź
1957–58 – Ingen turnering
1958–59 – Ingen turnering
1959–60 – Ingen turnering
1960–61 – Ingen turnering
1961–62 – Zagłębie Sosnowiec
1962–63 – Zagłębie Sosnowiec
1963–64 – Legia Warszawa
1964–65 – Górnik Zabrze
1965–66 – Legia Warszawa
1966–67 – Wisła Kraków
1967–68 – Górnik Zabrze
1968–69 – Górnik Zabrze
1969–70 – Górnik Zabrze
1970–71 – Górnik Zabrze
1971–72 – Górnik Zabrze
1972–73 – Legia Warszawa
1973–74 – Ruch Chorzów
1974–75 – Stal Rzeszów
1975–76 – Śląsk Wrocław
1976–77 – Zagłębie Sosnowiec
1977–78 – Zagłębie Sosnowiec
1978–79 – Arka Gdynia
1979–80 – Legia Warszawa
1980–81 – Legia Warszawa
1981–82 – Lech Poznań
1982–83 – Lechia Gdańsk
1983–84 – Lech Poznań
1984–85 – Widzew Łódź
1985–86 – GKS Katowice
1986–87 – Śląsk Wrocław
1987–88 – Lech Poznań
1988–89 – Legia Warszawa
1989–90 – Legia Warszawa
1990–91 – GKS Katowice
1991–92 – Miedź Legnica
1992–93 – GKS Katowice
1993–94 – Legia Warszawa
1994–95 – Legia Warszawa
1995–96 – Ruch Chorzów
1996–97 – Legia Warszawa
1997–98 – Amica Wronki
1998–99 – Amica Wronki
1999–00 – Amica Wronki
2000–01 – Polonia Warszawa
2001–02 – Wisła Kraków
2002–03 – Wisła Kraków
2003–04 – Lech Poznań
2004–05 – Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski
2005–06 – Wisła Płock
2006–07 – Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski
2007–08 – Legia Warszawa
2008–09 – Lech Poznań
2009–10 – Jagiellonia Białystok
2010–11 – Legia Warszawa
2011–12 – Legia Warszawa
2012–13 – Legia Warszawa
2013–14 – Zawisza Bydgoszcz
2014–15 – Legia Warszawa
2015–16 – Legia Warszawa
2016–17 – Arka Gdynia
2017–18 – Legia Warszawa
2018–19 – Lechia Gdańsk
2019–20 – Cracovia Kraków
2020–21 – Raków Częstochowa
2021–22 – Raków Częstochowa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Topi

Topi (Damaliscus lunatus jimela) er en mellomstor afrikansk antilope. Det er en veldig sosial og rask type antiloper som finnes i savannene, halvørkenene og flomslettene i Afrika sør for Sahara.


== Beskrivelse ==
Antilopens kropp har en rødbrun farge, lemmene og hodet er mørkere. Kroppslengden er 120 centimeter og vekten på 130 kilo. Horn finnes på begge kjønn, har en felles base og minner om en halvmåne på baksiden eller en lyre, som ga hele familien navnet.
Som planteeter foretrekker Topien den åpne savannen. De går vanligvis sakte, men er det fare når de hastigheter opp til 70 km / t. Under løpingen nikker de påfallende med hodet. Topi lever i mindre flokker som vanligvis består av en dominerende hann, omtrent åtte hunner og deres unge dyr. Unge hanner blir jaget bort når de er omtrent ett år gamle, hunner holder seg vanligvis i gruppen. Før de unge hannene er kjønnsmodne, danner de sine egne grupper. Disse oppløses etter omtrent fire år, og hannene prøver å etablere sine egne flokker. Alfahannene prøver å forsvare flokken sin mot inntrengere, det er vanligvis nok å oppføre seg truende. I noen tilfeller oppstår alvorlige kamper der hannene bruker hornene sine. Gamle hanner som blir jaget bort fra gruppen deres går da alene.
Svenn-Åge Dahl

Svenn-Åge Dahl (født 18. august 1957 i Sykkylven, Møre og Romsdal) er en norsk samfunnsviter. Siden 2014 har han vært administrerende direktør for Samfunns- og næringslivsforskning (SNF). SNF er organisert som et aksjeselskap, og er skilt ut fra Norges Handelshøyskole for å drive eksternfinansiert forskning.


== Utdanning ==
Dahl er utdannet cand.polit. med hovedfag i sosiologi fra Universitetet i Bergen (1984). Hovedoppgavens tittel var Arbeidsklassens stemmegivning. En studie av stortingsvalget 1981. Han fikk FAFO-prisen 1985 for beste samfunnsvitenskapelige hovedoppgave/magistergradsavhandling for hovedoppgaven.  


== Yrkesliv ==
Dahl har arbeidet som forsker, seniorforsker og forskningssjef ved Industriøkonomisk institutt, Senter for anvendt forskning og Samfunns- og næringslivsforskning. I 1988–1989 var han visiting scholar ved University of California, Berkeley. Hans forskningsfelt er arbeidsmarkeds-, helse- og velferdsforskning, og han har publisert i internasjonale tidsskrifter som bl.a. European Sociological Review, Social Science & Medicine, Acta Sociologica og Journal of Marriage and Family. I årene 2008–2013 var han ansatt ved Forskningsadministrativ avdeling ved Universitetet i Bergen som assisterende forskningsdirektør (2008–2009) og som forskningsdirektør (2009–2013). Dahl har hatt styreverv ved blant annet Høgskolen i Bergen (2015–2016), Senter for økonomisk forskning ved NTNU (2015–2020), Det samfunnsvitenskapelige fakultetet ved Universitetet i Bergen (2017–2025) og Senter for velferds- og arbeidslivsforskning ved OsloMet (2019–2023), og var medlem av regjeringens utvalg om økonomiske overføringer og sysselsetting (Kleppe II utvalget, NOU 1993: 11 Mindre til overføringer – mer til sysselsetting).


== Referanser ==
Marte Sunde Härter

Marte Sunde Härter (født 1988) er en norsk manusforfatter, kjent for å ha skrevet dramaseriene 16, 17, og 18 som ble vist på NRK TV fra 2018. Hun er utdannet tekstforfatter fra Westerdals Oslo ACT.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marte Sunde Härter på Internet Movie Database
Pseudoclivina

Pseudoclivina er en slekt av billene i underfamilien graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små til middelsstore, smale, brunsvarte løpebiller. Hodet er kort og bredt med store, utstående fasettøyne som sitter nær bakkanten. Antennene er perlekjede-formede, litt tykkere mot spissen, knapt så lange som hode + pronotum. Pronotum er avrundet firkantet med en skarp midtfure. Det er en markert "stilk" mellom pronotum og dekkvingene. Disse er jevnbrede med fine punktstriper.


== Levevis ==
Disse billene graver i bakken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika og Asia.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie graveløpere Scaritinae Bonelli, 1810
stamme Clivinini
slekten Pseudoclivina Kult, 1947
Pseudoclivina assamensis (Putzeys, 1846)
Pseudoclivina bohemani (Putzeys, 1861)
Pseudoclivina calida (Putzeys, 1866)
Pseudoclivina costata (Andrewes, 1929)
Pseudoclivina grandis (Dejean, 1826)
Pseudoclivina mandibularis (Dejean, 1831)
Pseudoclivina memnonia (Dejean, 1831)
Pseudoclivina muelleriana (Kult, 1959)
Pseudoclivina senegalensis (Dejean, 1831)
Pseudoclivina testacea (Putzeys, 1846)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudoclivina i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudoclivina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Pseudoclivina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pseudoclivina – detaljert informasjon på Wikispecies
Jomtien

Jomtien (จอม เทียน), eller Jomtien Beach (หาด จอม เทียน), også ofte skrevet Chom Tian på veiskilt og veikart, er en by i Bang Lamung-distriktet i Chonburi-provinsen i det østlige Thailand.
Jomtien ligger ved Thailandbukta, omtrent 150 km sørøst for Bangkok, og grenser til feriestedet Pattaya. Innlandet er ganske flatt og grønt med noen skrånende landområder. Jomtien ligger sør for Pattaya og er mest kjent for sin lange strand, som er lengre enn Pattayas.
Jomtien har et roligere tempo enn Pattaya, men nattelivet utvikler seg her også. Jomtien ligger langs Sukhumvit-ruten. Jomtien tiltrekker seg mange thailandske turister, spesielt i helgene. Stedet er strukket flere kilometer langs kysten med hovedsakelig høye hoteller og bygårder. Senteret er lite og har noen titalls restauranter og butikker. Bang Sarai ligger sør for Jomtien.


== Eksterne lenker ==
(en) Jomtien Beach – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Talant Mamytov

Talant Turdumamatovich Mamytov ((født 14. mars 1976) er en kirgisisk politiker som er parlamentsmedlem (medlem av Det høyeste råd) i Kirgisistan. Fra 4. november 2020 til 28. januar 2021 var han som parlamentspresident også fungerende president i landet etter at den tidligere presidenten Sadyr Japarov trakk seg.Mamytov er født i Mailuu-Suu i Jalal-Abadregionen og representerer partiet Ata-Zhurt («Fedreland»)., et parti som er betegnet som konservativt og nasjonalistisk.


== Referanser ==
Semiclivina

Semiclivina er en slekt av billene i underfamilien graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små til middelsstore (4-7,5 millimeter), smale, svarte løpebiller. Hodet er kort og bredt med store, utstående fasettøyne som sitter nær bakkanten. Antennene er perlekjede-formede, litt tykkere mot spissen, knapt så lange som hode + pronotum. Pronotum er avrundet firkantet med en skarp midtfure. Det er en markert "stilk" mellom pronotum og dekkvingene. Disse er jevnbrede med fine punktstriper. Slekten kan kjennes på at det på sidene av undersiden av pronotum er et felt med såkalte stridulasjonsriller, fine tverrstriper i overflaten.


== Levevis ==
Disse billene graver i bakken og lever mest på fuktige steder, gjerne ved elver og vann.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, og med én art i Australia.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie graveløpere Scaritinae Bonelli, 1810
stamme Clivinini
slekten Semiclivina Kult, 1947
underslekten Semiclivina (i snever forstand)
Semiclivina dentipes (Dejean, 1825)
Semiclivina doolani (Baehr, 2008) - Australia
Semiclivina vespertina (Putzeys, 1866)
underslekten Uroclivina Dostal, 2011Semiclivina bergeri Dostal, 2011
Semiclivina oxyomma (Putzeys, 1868)
Semiclivina schmidi Dostal, 2011
Semiclivina urophthalma (Putzeys, 1861)
Semiclivina urophthalmoides Kult, 1947


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Semiclivina i Global Biodiversity Information Facility 
Semiclivina – detaljert informasjon på Wikispecies
Tasmanotrechus

Tasmanotrechus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små til middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange, brunlige løpebiller. Hodet er firkantet med fremstrakte kjever og bittesmå fasettøyne. Pronotum er rundet, bredere enn langt, med en skarp midtfure og avsatte sidekanter. Dekkvingene er ovale med fine punktstriper.


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Tasmania.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Perileptina Sloane, 1903
Slekten Tasmanotrechus Moore, 1972
Tasmanotrechus alticola Eberhard & Giachino, 2011
Tasmanotrechus cockerilli Moore, 1972
Tasmanotrechus compactus Moore, 1983
Tasmanotrechus concolor Moore, 1972
Tasmanotrechus elongatus Moore, 1994
Tasmanotrechus gordoni Eberhard & Giachino, 2011
Tasmanotrechus leai (Sloane, 1920)
Tasmanotrechus montisfieldi Eberhard & Giachino, 2011
Tasmanotrechus moorei Eberhard & Giachino, 2011
Tasmanotrechus osbornianus Eberhard & Giachino, 2011
Tasmanotrechus rolani Eberhard & Giachino, 2011


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tasmanotrechus i Global Biodiversity Information Facility 
Tasmanotrechus – detaljert informasjon på Wikispecies
Austrotrechus

Austrotrechus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Middelsstore, spinkle, brunrøde løpebiller med reduserte flygevinger. Pronotum er avrundet med en skarp midtfure


== Levevis ==
Artene lever på bakken i høytliggende skoger, oftest med eukalyptus-arten "snow gum" (Eucalyptus pauciflora).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Victoria og New South Wales, Australia.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Austrotrechus Moore, 1972
Austrotrechus contortus Moore, 1972
Austrotrechus kosciuskoanus (Sloane, 1923)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Austrotrechus i Encyclopedia of Life 
(en) Austrotrechus i Global Biodiversity Information Facility 
Austrotrechus – detaljert informasjon på Wikispecies
U20-Oseaniamesterskapet i friidrett

U20-Oseaniamesterskapet i friidrett ble arrangert første gang i 1995 i Auckland, og blir arrangert annenhvert år.
Mesterskapet blir arrangert av Oceania Athletics Association.


== Mesterskap ==


== Eksterne lenker ==
OAA
U18-Oseaniamesterskapet i friidrett

Oseaniamesterskapet i friidrett for ungdom ble arrangert første gang i 1993 i Canberra, og blir arrangert annenhvert år.
Mesterskapet blir arrangert av Oceania Athletics Association.


== Mesterskap ==


== Eksterne lenker ==
Bothynotrechus

Bothynotrechus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Middelsstore, spinkle, brunrøde løpebiller med reduserte flygevinger. Fasettøynene er middelsstore. Pronotum er avrundet med en skarp midtfure


== Levevis ==
Artene lever på bakken i middels høytliggende skoger.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Victoria og New South Wales, Australia.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Bothynotrechus Moore, 1972
Bothynotrechus castelnaui (Sloane, 1920)
Bothynotrechus lynx Moore, 1972


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bothynotrechus i Encyclopedia of Life 
(en) Bothynotrechus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bothynotrechus hos NCBI 
Bothynotrechus – detaljert informasjon på Wikispecies
Eutrechus

Eutrechus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små til middelsstore (ca. 4 millimeter), noe brede, brunrødlige løpebiller med reduserte flygevinger. Fasettøynene er middelsstore. Pronotum er avrundet med en skarp midtfure. Dekkvingene er rundede, en del bredere enn pronotum, gjerne mørke med lysere tverrbånd.


== Levevis ==
Artene lever på bakken i middels høytliggende skoger.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Victoria og New South Wales, Australia.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Eutrechus Moore, 1972
Eutrechus barringtonensis Moore, 1972
Eutrechus coxi (Sloane, 1911)
Eutrechus gippslandicus (Sloane, 1923)
Eutrechus otwayensis (Moore, 1960)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Eutrechus [1]
(en) Eutrechus i Global Biodiversity Information Facility 
Eutrechus – detaljert informasjon på Wikispecies
Thomsongaselle

Thomsongaselle (Eudorcas thomsonii eller Gazella thomsoni) er veldig lik grantgasellen og har en høyde på 60-90 centimeter og kan veie opptil 16 kilo. Den har en lys brun pels og en hvit underside. Sidene deres har det som vanligvis kalles gasellebånd, det er en svart markert linje. Hornene er lange, spisse og svakt buede. Hannens horn kan være opptil 30-40 centimeter lange, mens hunnene er betydelig mindre med en lengde på opptil 10-15 centimeter. Det spiser for det meste gress og lav vegetasjon som finnes på savannen, og de får det meste av væsken fra denne maten. Thomsongasellen lever i flokk, hunnene samles i store grupper og de kan bytte gruppe. Hannene er i motsetning til hunnene bundet av et territorium. De prøver å holde territorier på steder der grupper av hunnene ofte er lokalisert. Hannene som ikke har noe territorium samles i ungkarsgrupper, de kan også samles i grupper med andre arter som sebraer og gnu.
Den største trussel, bortsett fra mennesker, er geparden som har thomsongasellen som hovedføde, ellers er det leoparden, villhunder, hyener og løver som har gaseller på menyen. Når en thomsongasell blir jaktet eller ser et rovdyr, starter det med den såkalte "Strotting" (engelsk). Dette betyr at det tar høydehopp med rette ben rett opp i luften. Det antas at det enten er å vise rovdyret at det er blitt oppdaget eller å vise at du er ekstremt sterk og sunn. En Thomsongasell kan løpe med en hastigheter på opptil 83 kilometer i timen. I naturen kan en Thomsongasell leve i opptil 10-15 år. Halvparten av ungene overlever imidlertid ikke det første året.


== Referanser ==
Eutrechopsis

Eutrechopsis  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små, noe brede, brunrødlige løpebiller med reduserte flygevinger. Fasettøynene er middelsstore. Pronotum er avrundet med en skarp midtfure. Dekkvingene er rundede, en del bredere enn pronotum, gjerne mørke med lysere tverrbånd.


== Levevis ==
Artene lever på bakken i middels høytliggende skoger i løvstrø fra trebregner.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i New South Wales, Australia.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Eutrechopsis Moore, 1972
Eutrechopsis ovalis Moore, 1972


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Eutrechopsis [1]
(en) Eutrechopsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eutrechopsis hos NCBI 
Eutrechopsis – detaljert informasjon på Wikispecies
Yupadee Kobkulboonsiri

Yupadee Kobkulboonsiri (født i 1968 i Bangkok i Thailand, død 27. april 2020 i New York City) var en prisvinnende thailandsk-amerikansk kunstner og smykkedesigner.


== Liv og virke ==
Yupadee Kobkulboonsiri ble født og vokste opp i Bangkok. Hun tok en B.F.A. i dekorativ og visuell kommunikasjonsdesign fra Silpakornuniversitetet ( มหาวิทยาลัยศิลปากร) i Bangkok i 1986.
Deretter arbeidet hun som kunstnerisk direktør for Grey/Thailand, ved dets hovedkvarter i Bangkok. I 1999 fikk Kobkulboonsiri en grad i smykkedesign fra Fashion Institute of Technology (FIT) på Manhattan i  New York City. I nesten ti år bodde hun i et hjem for kvinner drevet av Sisters of Divine Providence of Kentucky, for å spere penker og sende hjem til familien.Hun begynte på sin selvstendige designerkarriere etter at hun etter å ha blitt anbefalt av FITs professorer til eieren av Grunberger Jewelry som en av skolens mest lovende studenter. Hun arbeidet for selskapet i tyve år, og mens hun var der ble hun den første USAs første vinner av World Gold Council's Gold Virtuosi Award. Kobkulboonsiri var finalist eller vinner av alle konkurranser hun deltok i.Senere produserte hun møbler sammen med sin ektemann.Kobkulboonsiri var praktiserende buddhist, og var gift med kunstneren Steven Fishman.


=== Død ===
Hun døde av covid-19 den 27. april 2020 på Brooklyns Woodhull Medical Center i en alder av 51 år.


== Priser ==
Hun vant blant annet disse prisene knyttet til smittedesign:
Bridal Design Category, JCK Jewelers Choice Awards, USA
Rising Star Awards, The Fashion Group International, USA  (2012)
The International Pearl Design Contest, Japan
Gold Virtuosi Award 2, World Gold Council Design Competition, Italia
The North American Tahitian Pearl Trophy Awards, USA
Evocative Gold: A Renaissance, World Gold Council, Storbritannia
The First Jewelers Choice Awards, USA
NICHE Awards, USA
The International South Sea Pearl Design Competition, Hongkong
Gold Virtuosi Award 1, World Gold Council Design Competition, Italia
The International Tahitian Pearl Trophy Awards, Franksikee
The North American Tahitian Pearl Trophy Awards, USA


== Referanser ==
Nordnorsk mesterskap i fotball i 1929

Nordnorsk mesterskap i fotball i 1929 var det 1. nordnorske mesterskapet i fotball. Narvik/Nor ble nordnorsk mester etter å ha slått Harstad 4-1 i finalen.


== 1. runde ==


== Kvartfinaler ==


== Semifinaler ==


== Finale ==
Nordnorske mestere for Narvik/Nor: Behlmar Mølleskog, Ernst Horrigmo, Frithjof Høiem, Ernst Englund, Rolf Ødegaard, Sigfred Pedersen, J. Kristensen, Thorvald Pettersen, Olaf Gustavsen, Oscar Skaanes og Ole Kuvaas.


== Generelle referanser ==
Anton Hjelbak, Sigurd Mathisen og Hjalmar Petterson, red. (1946). Glimt av GLIMT gjennom 30 år (norsk). Oslo: Norges fotballforbund. s. 133 og 143. Jonny Hansen, red. (1994). I "futtbollens" tjeneste : 75 år med Troms fotballkrets (norsk). s. 281. 


== Referanser ==
Nils Edvard Marthinussens vei

Nils Edvard Marthinussens vei er en vei på  Fløyen i Bergen som går nordøstover fra turveien Byfjellene til nær varden på  Fløyfjellet der den igjen møter Byfjellene i nord. 


== Friluftsområde ==
Veien ligger kun en 10 minutters spasertur på 600 meter fra  Fløibanens øvre stasjon dersom man tar Fløibanen opp, og er et populært turområde i seg selv eller på vei til og fra områdene på og rundt Fløyen. Både fra Søre Kamvei (Knattenveien) og Kamveien (Byfjellene) kommer man hit. Fortsettelsen går videre på veier eller stier til Søre Midtfjellet med Brushytten, og til Blåmanen eller Rundemanen.


== Bygninger ==

Øst for veien ligger Skomakerdiket med varmestuen Skomakerstuen med kafedrift på dagtid i helgene. Den ble ferdigbygget i 2020 etter en arkitektkonkurranse vunnet av arkitektfirmaet SAAHA. Det var svært omdiskutert og kritisert å bygge enda mer i urørt natur på Fløyen, men diskusjonen stilnet noe ved et bygg som faller inn og 'følger' terrenget. Takutstikket gir også en mulighet for beskyttelse mot dårlig vær.
Like ved Skomakerstuen er det grillplasser og toaletter og en sti som fører til gapahuken Skomakerhiet og en annen sti som fører til utsiktstårnet Granbakken med flott utsyn over Bergensdalen.
Det er til enkelte tider gratis utleie av kanoer fra et par bygg og kai i sørenden av vannet. 


== Referanser ==
Dinesh Chandra Yadav

Dinesh Chandra Yadav (nepali: दिनेशचन्द्र यादव, død 14. januar 2021 i Katmandu i Nepal) var en nepalsk politiker, og ved sin død medlem av 2nd Nepalese Constituent Assembly. 
Han innehadde valgkretsen Banke–2s sete i Constituent Assembly i 2013 for Nepals kommunistiske parti (forente marxist-leninister) (UML). Han satt i Nepals Landless Squatters’ Problems Resolution Commission.
Han testet positiv for covid-19 den 27. desember 2020 og døde under behandling for sykdommen på Grande International Hospital i Katmandu den 14. januar 2021.


== Referanser ==