jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kashima Antlers

Kashima Antlers er en fotballklubb fra Kashima i Japan som spiller i toppserien J-League.
Den ble stiftet i 1947 og spiller hjemmekampene sine på Kashima Stadium.Laget vant AFC Champions League 2018.


== Meritter ==
AFC Champions League (1)2018

J1 League (8)1996, 1998, 2000, 2001, 2007, 2008, 2009, 2016

Den japanske keisers cup i fotball (5)1997, 2000, 2007, 2010, 2016

J.League Cup (6)1997, 2000, 2002, 2011, 2012, 2015


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Kashima Antlers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kawasaki Frontale

Kawasaki Frontale er en fotballklubb fra Kawasaki i Japan som spiller i toppserien J-League.Den ble stiftet i 1955 og spiller hjemmekampene sine på Todoroki Athletics Stadium.
De vant J-League-tittelen i 2017 og 2018.


== Meritter ==
J1 League (4)2017, 2018, 2020, 2021

Den japanske keisers cup i fotball (1)2020

J.League Cup (1)2019


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Kawasaki Frontale – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Det chilenske kjøkken

Det chilenske kjøkken er basert på en blanding av urbefolkningens tradisjoner og europeiske kolonibidrag.
Nord i Chile, rundt Tarapacá og Antofagasta, er kjøkkenet preget av sjømat, der kjente retter er marinert sverdfisk og tunfisk. Man serverer også rå sjøpiggsvin.Det sentrale Chile med hovedstadsregionen er blant annet kjent for empanada, som er et nasjonalsymbol man ofte lager til feiringen av uavhengighetsdagen. Matretter i dette området er ofte basert på belgfrukter. Fra San Felipe er kalkunstuingen kjent. Av sjømat er det sentrale Chile kjent for blant annet kingklip og havål, som gjerne servers sammen med en «chilensk salat» basert på tomat og løk.Sør i Chile har man forskjellige stuinger, gjerne med potet og maisgryn. En lokal spesialitet er tomaticán (en charquicán basert på tomater). Forretten salpicón er også kjent, og dessuten er frikasséer basert på lam, kylling eller skalldyr vanlig.Chile har siden 1970-tallet også vært en betydelig vinprodusent.


== Referanser ==
Omloop Het Volk 1993

Omloop Het Volk 1993 var den 47. utgaven av Omloop Het Volk, og ble arrangert 27. februar 1993. Rittet begynte og ble avsluttet i Gent. Vinneren ble Wilfried Nelissen. 


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Omloop Het Volk 1994

Omloop Het Volk 1994 var den 48. utgaven av Omloop Het Volk, og ble arrangert 26. februar 1994. Rittet startet og ble avsluttet i Gent. Vinneren ble Wilfried Nelissen. 


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Omloop Het Volk 1995

Omloop Het Volk 1995 var den 49. utgaven av sykkelrittet Omloop Het Volk, og ble arrangert 25. februar 1995. Rittet begynte og ble avsluttet i Gent. Vinneren ble Franco Ballerini. 


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Omloop Het Volk 1996

Omloop Het Volk 1996 var den 50. utgaven av sykkelrittet Omloop Het Volk, og ble arrangert 2. mars 1996. Rittet begynte og ble avsluttet i Gent og ble vunnet av Tom Steels. 


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Jårviktunnelen

Jårviktunnelen er en 68 meter lang tunnel på Jelsvegen fylkesvei 517 i Suldal kommune i Rogaland,  mellom Ytre Jårvik og Neset.


== Eksterne lenker ==
Veikart Statens vegvesen
Nærheimskleivtunnelen

Nærheimskleivtunnelen er en 25 meter lang tunnel på Gullingvegen Fylkesvei 4702 i Suldal kommune mellom Suldal og Ulladalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Veikart Statens vegvesen
Vikabergtunnelen

Vikabergtunnelen er en 47 meter lang tunnel på Eidslandsveien fylkesvei 569 Vaksdal kommune i Vestland, mellom Vikaneset og Sanden.


== Eksterne lenker ==
Veikart Statens vegvesen
Milano–Sanremo 1991

Milano–Sanremo 1991 var den 82. utgaven av sykkelrittet Milano–Sanremo, og ble arrangert 23. mars 1991. Rittet startet i Milano og ble avsluttet i San Remo. Vinneren av rittet var Claudio Chiappucci.


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
I morgon är en annan dag

«I morgon är en annan dag» er en svensk slagerballade fra 1992, skrevet av Niklas Strömstedt og fremført av Christer Björkman. Sangen vant svenske Melodifestivalen i 1992 og representerte Sverige på hjemmebane i Eurovision Song Contest 1992 i Malmö. I den internasjonale finalen kom sangen nest sist av 23 deltakere, en av Sveriges dårligste plasseringer i konkurransen. I etterkant spilte komponisten Niklas Strömstedt inn en egen versjon av sangen, kalt «Näst sist» – en humoristisk referanse til resultatet i Eurovision Song Contest.


== Bakgrunn ==
«I morgon är en annan dag» var en av ti deltakerlåter i den svenske Melodifestivalen lørdag 14. mars 1992, og var skrevet av den kjente popsangeren og låtskriveren Niklas Strömstedt. Han fremførte ikke låten selv, men hentet i stedet inn den relativt ukjente Christer Björkman, en tidligere frisør hadde hatt flere sanger inne på Svensktoppen. Sangen vant den svenske finalen og ble dermed det svenske bidraget til Eurovision Song Contest 1992 som ble arrangert i Malmö lørdag 9. mai 1992.I Malmö var «I morgon är en annan dag» det syvende bidraget ut på scenen av rekordmange 23 deltakere, med Anders Berglund som dirigent. Tross at forventningene om en god plassering var høye, fikk sangen bare 9 poeng og endte nest sist. Danmark og Jugoslavia ga 4 poeng hver, mens Frankrike ga 1 poeng. Dette var Sveriges dårligste plassering siden sisteplassen i 1977. Selv skyldte Björkman på nervøsitet som førte til en dårlig juryprøve.Tross den svake plasseringen skulle Christer Björkman senere bli en markant personlighet innen Melodifestivalen og Eurovision Song Contest – blant annet som produsent for den svenske finalen, flere internasjonale finaler og som Sveriges delegasjonsleder fra 2002.


== Om sangen ==
Sangen er en kjærlighetsballade som handler om en mann som har et kjærlighetsforhold til en hemmelighetsfull kvinne. Hun maler bilder han aldri får se, og hun synger sanger når ingen hører. I øynene hennes er det en lengsel etter noe mer, men han klarer ikke å finne ut hva hun tenker.


== Listeplasseringer ==
Singelen nådde en femteplass på den svenske singellisten, og den lå på Svensktoppen i 17 uker fra 26. april til 11. oktober 1992. Den toppet listen seks av disse ukene.


=== Andre innspillinger ===
Björkman spilte også inn en fransk versjon av sangen, kalt «Demain il y a un autre jour» (i morgen er en annen dag), som ble gitt ut som b-side på singelen. Den franske teksten var skrevet av Björkmans venninne, Jenny Stenberg.Komponisten Niklas Strömstedt spilte samme året inn låten på albumet sitt Halvvägs till framtiden. Der var sangen omdøpt til «Näst sist», som en hentydning til plasseringen i Eurovision Song Contest samme år, men også fordi den var nest siste spor på albumet.I sjette sesong av Så mycket bättre høsten 2015, den svenske versjonen av Hver gang vi møtes,  gjorde Andreas Kleerup en tolkning av låten.


== Referanser ==
Egretta

Egretta (egretter) er ei slekt i hegrefamilien (Ardeidae) og består av 12 arter (hvorav fem er monotypiske) med mellomstore til store pelikanfugler (Pelecaniformes).


== Inndeling ==
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Martínez-Vilalta & Motis (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser.

Pelecaniformes, pelikanfugler
Threskiornithidae, ibisfamilien
Ardeidae, hegrefamilien (19 slekter, 69 arter)
Zonerodius (monotypisk)
Tigriornis (monotypisk)
Tigrisoma (3 arter)
Agamia (monotypisk)
Cochlearius (monotypisk)
Zebrilus (monotypisk)
Botaurus (4 arter)
Ixobrychus (10 arter)
Gorsachius (3 arter)
Calherodius (monotypisk)
Nycticorax (5 arter)
Nyctanassa (2 arter)
Butorides (monotypisk)
Ardeola (6 arter)
Bubulcus (monotypisk)
Ardea (14 arter)
Syrigma (monotypisk)
Pilherodius (monotypisk)
Egretta, (egretter), (12 arter)
E. picata, hvithalshegre (monotypisk)
E. novaehollandiae, hvitmaskehegre
E. rufescens, dansehegre
E. ardesiaca, skyggehegre (monotypisk)
E. vinaceigula, ruststrupehegre (monotypisk)
E. tricolor, prakthegre
E. caerulea, blåhegre (monotypisk)
E. thula, snøhegre
E. garzetta, silkehegre
E. gularis, strandhegre
E. sacra, sothegre
E. eulophotes, kritthegre (monotypisk)
Scopidae, skyggefuglfamilien
Balaenicipitidae, treskonebbfamilien
Pelecanidae, pelikanfamilienNoterA. brachyrhyncha og A. plumifera ble tidligere regnet som underarter av A. intermedia (duskhegre), men disse er nå skilt ut som selvstendige arter. De er imidlertid ikke navngitt på norsk enda.
Kritthegre og hvithalshegre ble tidligere av og til regnet til Ardea, men disse er nå plassert i Egretta


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Egretta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Egretta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Egretta hos Artsdatabanken 
(sv) Egretta hos Dyntaxa 
(en) Egretta hos Fauna Europaea 
(en) Egretta hos Fossilworks 
(en) Egretta hos ITIS 
(en) Egretta hos NCBI 
(en) Kategori:Egretta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Egretta – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Egretta – detaljert informasjon på Wikispecies
Ardeola

Ardeola (damhegrer) er ei slekt i hegrefamilien (Ardeidae) og består av seks arter (hvorav fire er monotypiske) med små til mellomstore pelikanfugler (Pelecaniformes). Artene opptrer i den gamle verden.


== Inndeling ==
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Martínez-Vilalta & Motis (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser.

Pelecaniformes, pelikanfugler
Threskiornithidae, ibisfamilien
Ardeidae, hegrefamilien (19 slekter, 69 arter)
Zonerodius (monotypisk)
Tigriornis (monotypisk)
Tigrisoma (3 arter)
Agamia (monotypisk)
Cochlearius (monotypisk)
Zebrilus (monotypisk)
Botaurus (4 arter)
Ixobrychus (10 arter)
Gorsachius (3 arter)
Calherodius (monotypisk)
Nycticorax (5 arter)
Nyctanassa (2 arter)
Butorides (monotypisk)
Ardeola, (damhegrer), (6 arter)
A. ralloides, topphegre
A. grayii, mangrovehegre (monotypisk)
A. bacchus, vinhegre (monotypisk)
A. speciosa, damhegre
A. idae, prydhegre (monotypisk)
A. rufiventris, rustbukhegre (monotypisk)
Bubulcus (monotypisk)
Ardea (14 arter)
Syrigma (monotypisk)
Pilherodius (monotypisk)
Egretta (12 arter)
Scopidae, skyggefuglfamilien
Balaenicipitidae, treskonebbfamilien
Pelecanidae, pelikanfamilienNoterA. brachyrhyncha og A. plumifera ble tidligere regnet som underarter av A. intermedia (duskhegre), men disse er nå skilt ut som selvstendige arter. De er imidlertid ikke navngitt på norsk enda.
Kritthegre og hvithalshegre ble tidligere av og til regnet til Ardea, men disse er nå plassert i Egretta


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ardeola – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Ardeola i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Ardeola hos Artsdatabanken 
(sv) Ardeola hos Dyntaxa 
(en) Ardeola hos Fauna Europaea 
(en) Ardeola hos Fossilworks 
(en) Ardeola hos ITIS 
(en) Ardeola hos NCBI 
(en) Kategori:Ardeola – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Ardeola – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ardeola – detaljert informasjon på Wikispecies
Nyctanassa

Nyctanassa (amerikanske natthegrer) er ei slekt i hegrefamilien (Ardeidae) og består av to arter (hvorav én er utdødd) med mellomstore pelikanfugler (Pelecaniformes). Artene opptrer i varmere strøk i Amerika.


== Inndeling ==
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Martínez-Vilalta & Motis (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser.

Pelecaniformes, pelikanfugler
Threskiornithidae, ibisfamilien
Ardeidae, hegrefamilien (19 slekter, 69 arter)
Zonerodius (monotypisk)
Tigriornis (monotypisk)
Tigrisoma (3 arter)
Agamia (monotypisk)
Cochlearius (monotypisk)
Zebrilus (monotypisk)
Botaurus (4 arter)
Ixobrychus (10 arter)
Gorsachius (3 arter)
Calherodius (monotypisk)
Nycticorax (5 arter)
Nyctanassa, (amerikanske natthegrer), (2 arter)
N. violacea, gulkronehegre
N. carcinocatactes, (bermudanatthegre) (utdødd)
Butorides (monotypisk)
Ardeola, (damhegrer), (6 arter)
Bubulcus (monotypisk)
Ardea (14 arter)
Syrigma (monotypisk)
Pilherodius (monotypisk)
Egretta (12 arter)
Scopidae, skyggefuglfamilien
Balaenicipitidae, treskonebbfamilien
Pelecanidae, pelikanfamilienNoterA. brachyrhyncha og A. plumifera ble tidligere regnet som underarter av A. intermedia (duskhegre), men disse er nå skilt ut som selvstendige arter. De er imidlertid ikke navngitt på norsk enda.
Kritthegre og hvithalshegre ble tidligere av og til regnet til Ardea, men disse er nå plassert i Egretta


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nyctanassa – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Nyctanassa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Nyctanassa hos Artsdatabanken 
(en) Nyctanassa hos Fossilworks 
(en) Nyctanassa hos ITIS 
(en) Nyctanassa hos NCBI 
(en) Kategori:Nyctanassa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nyctanassa – detaljert informasjon på Wikispecies
Nycticorax

Nycticorax (typiske natthegrer) er ei slekt i hegrefamilien (Ardeidae) og består av fem arter (hvorav tre er utdødd) med mellomstore pelikanfugler (Pelecaniformes).


== Inndeling ==
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Martínez-Vilalta & Motis (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser.

Pelecaniformes, pelikanfugler
Threskiornithidae, ibisfamilien
Ardeidae, hegrefamilien (19 slekter, 69 arter)
Zonerodius (monotypisk)
Tigriornis (monotypisk)
Tigrisoma (3 arter)
Agamia (monotypisk)
Cochlearius (monotypisk)
Zebrilus (monotypisk)
Botaurus (4 arter)
Ixobrychus (10 arter)
Gorsachius (3 arter)
Calherodius (monotypisk)
Nycticorax, (typiske natthegrer), (5 arter)
N. duboisi, (réunionnatthegre) (utdødd)
N. mauritianus, (mauritiusnatthegre) (utdødd)
N. megacephalus, (rodriguesnatthegre) (utdødd)
N. nycticorax, natthegre
N. caledonicus, nankinghegre
Nyctanassa, (amerikanske natthegrer), (2 arter)
Butorides (monotypisk)
Ardeola, (damhegrer), (6 arter)
Bubulcus (monotypisk)
Ardea (14 arter)
Syrigma (monotypisk)
Pilherodius (monotypisk)
Egretta (12 arter)
Scopidae, skyggefuglfamilien
Balaenicipitidae, treskonebbfamilien
Pelecanidae, pelikanfamilienNoterA. brachyrhyncha og A. plumifera ble tidligere regnet som underarter av A. intermedia (duskhegre), men disse er nå skilt ut som selvstendige arter. De er imidlertid ikke navngitt på norsk enda.
Kritthegre og hvithalshegre ble tidligere av og til regnet til Ardea, men disse er nå plassert i Egretta


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nycticorax – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Nycticorax i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Nycticorax hos Artsdatabanken 
(sv) Nycticorax hos Dyntaxa 
(en) Nycticorax hos Fauna Europaea 
(en) Nycticorax hos Fossilworks 
(en) Nycticorax hos ITIS 
(en) Nycticorax hos NCBI 
(en) Kategori:Nycticorax – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nycticorax – detaljert informasjon på Wikispecies
Bergljot K. Nordal

Bergljot Kaslegard Nordal (født 15. oktober 1976 i Ål) er en norsk forfatter og litteraturformidler.
Nordal har mastergrad fra Universitetet i Oslo i litteraturformidling.
For sin debutroman Magda fikk hun målpris fra Buskerud Mållag.I 2014 mottok hun Tanums Kvinnestipend for forfatterskapet sitt.
Nå skriver hun kun under navnet Bergljot Kaslegard.


== Bibliografi ==
Magda, roman, Tiden (2009)
Ruths bok, roman, Tiden (2012)
Slik, lyrikk, Flamme (2014)
Det ingen har fortalt deg, roman, Tiden (2014)
Bare la meg være i fred, ungdomsbok, Aschehoug (2016)
Det som er nesten sant, roman, Tiden (2017)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Bergljot Nordal i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Presentasjon av Bergljot Nordal på Flamme forlags nettsider
Eloise (sang)

«Eloise» er en svensk slagerlåt fra 1993, skrevet av Gert Lengstrand og Lasse Holm, og fremført av dansebandet Arvingarna. Sangen vant svenske Melodifestivalen i 1993 og representerte Sverige i Eurovision Song Contest 1993 i Millstreet. I den internasjonale finalen endte «Eloise» som nummer 7 av 25 deltakere.


== Bakgrunn ==
«Eloise» var én av ti deltakerlåter i den svenske Melodifestivalen lørdag 5. mars 1993, og var skrevet av Gert Lengstrand og Lasse Holm. Sangen ble fremført av det svenske dansebandet Arvingarna, og sangen vant den svenske finalen som første gang brukte telefonavstemning for å kåre vinneren. Dette var Lasse Holms femte og hittil siste seier i Melodifestivalen. Han hadde tidligere vunnet som låtskriver for «Dag efter dag» (1982), «Främling» (1983) og «Bra vibrationer» (1985) og som låtskriver og artist i «E' de' det här du kallar kärlek» (1986).
Som vinner ble «Eloise» det svenske bidraget til Eurovision Song Contest 1993 som ble arrangert i Millstreet i Irland, lørdag 15. mai 1993. I den internasjonale finalen var Sverige det 13. bidraget ut på scenen av 25 deltakere. I avstemningen fikk sangen 89 poeng og endte på en syvendeplass. Den norske juryen ga ingen poeng til «Eloise».


== Listeplasseringer ==
Singelen nådde en tiendeplass på den svenske singellisten, og den lå på Svensktoppen i ti uker fra 18. april til 20. juni 1993, med andreplass som beste notering.


== Referanser ==
SuperPower 2

SuperPower 2 er et sanntidsstrategispill utviklet av Golemlabs og utgitt av Dreamcatcher Interactive i  2004. Spillet ble utgitt mellom 11. oktober og 19. november i 2004 i Nord-Amerika og Europa. 18. april 2014 ble spillet gitt ut på spillplattformen Steam.
Spillet var ikke egnet for skjermer på denne tiden så følgende oppdateringer for spillet har gjort det mulig å spille med fullskjerm og forbedret ytelsen.
Spillet tar plass på en 3D-modell av jorden der spillerne kan velge mellom 193 land å spille som. Med mindre spilleren spiller med en spillmodifikasjon starter spillet alltid i 2001. Spillerens perspektiv er sett fra verdensrommet men kan zoomes inn på ulike steder på jorden. Når spillet begynner kan man styre landet som spilleren valgte før spillet startet. Spilleren må jobbe hardt for å oppnå ulike mål slik som å oppnå verdensfred, ta over verden, øke BNP en med 50% eller utvikle en land. Spilleren sine valg påvirker andre nasjoner som blir spilt av kunstig intelligens. Spillerens valg har enten positive eller negative virkninger på andre nasjoner, men det kommer an på hvilket land det er. For eksempel, viss en spiller gjør ytringsfrihet ulovlig i sitt land blir forholdet med andre land der ytringsfrihet er lovlig verre, mens forholdet med land der ytringsfrihet er ulovlig blir bedre eller forblir det samme.
Von Troil

von Troil er en svensk adelsslekt.Det var nemlig en bonde som het Lars og bodde i Södermanland på 1500-tallet. Han fikk sønnen Truls som tok etternavnet Troilius og ble en stor stamfar.  Hans efterkommere for femte gang ble i 1756 adlet og kalte seg bare von Troil.
En av de første som fikk hete dette var Uno von Troil (1746–1803). Han ble i likhet med sin far Samuel Troilius (1706–64), en erkebiskop av yrke, og far til ti hele barn.  Anna von Troil ble derimot mor til utenriksminister Fredrik Ramel.
Dessverre døde de ut på den svenske sverdsiden i 1880 da Samuel von Troil (1804–80) døde. Han fikk kun en pike. Heldigvis finnes de fortsatt (2018) fra den finske friherrerestanden de innførte i 1809.Adelsslekten von Troil er ikke det samme som adelsslekten Trolle.

Lars, bonde
Truls Troilius (–1618) landbofogde på Tidö säteri i Rytterne socken, Västmanlands län
Uno Troilius (1586–1664), prest Leksand
Samuel Troilius (1619–66) skolemann
Olof Troilius (1661–1732) prest
Samuel Troilius (1706–64) erkebiskop
Fredrik Ulrik Troilius (1741–1810) g. men barnløs
Uno Troilius (1746–1803) erkebiskop
Knut von Troil (1760–1825) finsk friherre
Samuel Verner von Troil (1798–1865) fanejunker
Samuel Verner von Troil (1833–1900) finsk senator
Uno Verner von Troil (1861–1938) finsk friherre
Lars David von Troil (1764–1827) kansellist
Samuel von Troil (1804–80)
		
		
		
		


== Referanser ==
Bjørn Olav Nordahl

Bjørn Olav Nordahl (født 1. november 1963) er en norsk journalist og forfatter fra Drammen, bosatt i Mjøndalen i Buskerud.
Nordahl begynte i 2011 i NRK Buskerud. Før det hadde han arbeidet fem år i Vårt land og i 13 år som feature- og gravejournalist i Dagens Næringsliv. 
For sin jobb i pressen har han blitt tildelt Den store journalistprisen i 2005 og fem SKUP-diplomer.


== Bibliografi ==
Ran, dokumentarbok, sammen med Knut Gjernes, Gyldendal (2007)
Nesten til stede, roman, Gyldendal (2010)
Skyggeland, roman, Gyldendal (2012)
Nullpunkt, krim og spenning, Gyldendal (2014)
Dødvinkel, krim og spenning, Gyldendal (2016)
Kind of green. Bærekraftig mat som begeistrer, sakprosa, Norsk bokforlag (2016)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Bjørn Olav Nordahl i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Ingvar Nistad

Ingvar Nistad (født 3. oktober 1954 i Sunnfjord) er en norsk lærer, keramiker, forfatter og lyriker fra Fjaler, bosatt i Strandvik i Hordaland.
Nistad gikk ut fra lærerhøgskolen i Sogndal i 1977, og studerte ved Kunsthøgskolen i Bergen fra 1979 til 1983.


== Bibliografi ==
Eg les denne steinen, lyrikk, Samlaget (2000)
Dagane i Cholpon-Ata, lyrikk, Samlaget (2008)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Ingvar Nistad i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Presentasjon av Ingvar Nistad på Samlagets nettsider
Milano–Sanremo 1992

Milano–Sanremo 1992 var den 83. utgaven av sykkelrittet Milano–Sanremo, og ble arrangert 21. mars 1992. Rittet startet i Milano og ble avsluttet i San Remo. Vinneren av rittet var Seán Kelly.


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Birgitta Nilsson

Birgitta Susanne Nilsson (født 4. juni 1966) er en norsk barnebokforfatter, bosatt på Nesodden i Akershus.


== Bibliografi ==
Fikenvulkanen, barnebok, Mangschou forlag (2014)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Birgitta Nilsson i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider