jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nordnorsk mesterskap i fotball i 1930

Nordnorsk mesterskap i fotball i 1930 var det 2. nordnorske mesterskapet i fotball. Bodø/Glimt ble nordnorsk mester etter å ha slått Harstad 3-0 i finalen.


== 1. runde ==


== Kvartfinaler ==


== Semifinaler ==


== Finale ==
Nordnorske mestere for Bodø/Glimt: Karl Pedersen, Karl Karlsen, Fr. Johnsen, Evald Erlandsen, Johan Pedersen, Birger Andersen, Odd Solø Olsen, Sverre Høyer, Harry Pedersen, Jacob Paulsen og Schjelderup Zakariassen


== Generelle referanser ==
Anton Hjelbak, Sigurd Mathisen og Hjalmar Petterson, red. (1946). Glimt av GLIMT gjennom 30 år (norsk). s. 134 og 143. Jonny Hansen, red. (1994). I "futtbollens" tjeneste : 75 år med Troms fotballkrets (norsk). s. 281. Svein Lundestad (2016). Glimt i 100: Stolthet, glede og lidenskap. Bodø/Glimt 1916-2016 (norsk). Bodø: FK Bodø/Glimt. 


== Referanser ==
Avisåret 1960

Avisåret 1960 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1960.


== Etableringer ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Avisåret 1987

Avisåret 1987 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1987.


== Etableringer ==
Os og Fusaposten er en lokalavis som blir utgitt i Bjørnafjorden kommune i Vestland siden 1987.


== Priser ==
Pulitzerprisen for avislederskriving: Jonathan Freedman hos San Diego Union-Tribune


== Fødsler ==
NACAC-mesterskapet i terrengløp

NACAC-mesterskapet i terrengløp ble arrangert første gang i 2005 i Clermont, og blir arrangert hvert år. NACAC-mesterskapet er for deltakere fra Nord-Amerika og Karibia.
Mesterskapet blir arrangert av NACAC.


== Mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NACAC Arkivert 27. mars 2012 hos Wayback Machine.
USATF Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.
Avisåret 1956

Avisåret 1956 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1956.


== Hendelser ==
Narvesenprisen tildeles til Asbjørn Barlaup, VG.


== Etableringer ==


== Fødsler ==


== Referanser ==
NACAC-mesterskapet i friidrett (U18, U20 og U23) 2021

NACAC-mesterskapet i friidrett for U18, U20 og U23 2021 ble arrangert på Estadio Nacional i San José i Costa Rica fra 9. til 11. juli 2021. Dette var første gang U20-klassen deltok sammen med og U18- og U23-klassen.


== Medaljevinnere ==


=== U23 menn ===


=== U23 kvinner ===


=== U23 mix ===


=== U20 menn ===


=== U20 kvinner ===


=== U18 gutter ===


=== U18 girls ===


=== U18 mix ===


== Medaljetabell ==
Samlet medaljetabell:
      Vertsnasjon (Costa Rica)


== Referanser ==
Byfjellene (vei)

«Byfjellene…» har flere betydninger.Byfjellene er et nettverk av turveier i Bergen, fra Munkebotsvatnet i nord, over Sandviksfjellet og Fløyfjellet, via Fløyen opp til Midtfjellet og videre opp mot Blåmanen. Veiene er stort sett gruslagt, men også asfaltert og kun for prioritert trafikk da de er beregnet for turfolket.


== Friluftsområde ==
Byfjellene, både som turvei og som de mer omfattende fjellområdene Byfjellene er friluftsområder med stor popularitet og svært mye benyttet. Om vinteren også med tilliggende lysløyper. Utgangspunktet er for mange  Fløibanens øvre stasjon dersom man tar Fløibanen opp, og er et populært turområde i seg selv eller på vei til og fra områdene på og rundt Fløyen. Både via Søre Kamvei (Knattenveien) og Skansemyren kommer man hit. Fortsettelsen går videre på veier eller stier til Søre Midtfjellet med Brushytten, og til Blåmanen eller Rundemanen.


== Bygninger ==


== Referanser ==
Grantgaselle

Grantgaselle (Gazella granti eller Nanger granti) er med sin mankehøyde på 82 cm og en gjennomsnittlig vekt på 80 kg en av de større artene i slekten Gazelle. Den er oppkalt etter den skotske naturforskeren James Augustus Grant (1827-1892).
Gaselle er helt rødbrun på toppen og hvit på magen. Det er to hvite streker i ansiktet som går fra hvert øye til nesen. Hornene ligner en langstrakt S og snur seg rundt aksen, men det er forskjeller mellom de forskjellige underartene. Individene når en kroppslengde (hode og torso) på 140–166 cm og en halelengde på 20–28 cm. Hunnene med sine 38–67 kg er betydelig lettere enn hanner, som når 60-81,5 kg. I tillegg er hunnens horn smalere. Det er en kjertel nær øynene, men kjertelvæsken brukes ikke til å markere territorium. Den dominerende hannen markerer i stedet med urin og avføring.
Arten lever i Øst-Afrika. Området strekker seg fra Tanzania, Kenya og Uganda nord til Etiopia og Somalia. Habitatet består av halvørkener og savanner med sprette trær. I fjellområder er denne gasellen 2500 meter over havet.
Grantgasellen unngår områder med langt gress. Den lever av løv og gress. Hun gaseller bor i flokker med rundt 30 personer ledet av en han. I tillegg er det ungkarsflokker. Grantgaseller danner ofte blandede flokker med andre planteetere. Hunnen er gravid i ca 6 måneder, og da blir det vanligvis født en unge. Den veier 5–7 kg ved fødselen. Væskebehovet dekkes av mat, og arten finnes derfor også i regioner som ikke har vassdrag eller dammer.


== Referanser ==
Avisåret 1992

Avisåret 1992 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1992.


== Etableringer ==
1. oktober – Første utgave av Finansavisen.


== Nedleggelser ==


== Priser ==
SKUP-prisen
Arne O. Holm, Dagbladet, for avsløringen av at leder i Norsk Arbeidsgiverforening (NAF; nå NHO) Pål Kraby hadde fått en såkalt gyllen fallskjerm


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Avisåret 1995

Avisåret 1995 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1995.


== Hendelser ==
6. mars – Brønnøysunds Avis blir publisert på internett to dager før Dagbladet, og blir dermed Norges første nettavis.


== Etableringer ==


== Nedleggelser ==


== Priser ==
SKUP-prisen
Helje Solberg, VG, for avdekking av medlemsjuks i politiske ungdomsorganisasjoner «AUF-skandalen». Fire personer ble dømt til fengselsstraff på opptil syv måneder for å ha jukset med medlemslistene for å få større partistøtte


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Rolf Nøddelund

Rolf Nøddelund (født 19. mars 1926, død 18. august 1998) var en norsk militærmusiker, jazzmusiker, dirigent og arrangør.Rolf jobbet som yrkesmusiker fra 1944. I 1947 ble han ansatt som klarinettist i Forsvarets Stabsmusikkorps i Oslo. Han tok militær dirigenteksamen i 1973. Fra 1977 til 1986 var Nøddelund dirigent for Hans Majestet Kongens Gardes Musikkorps, hvor han i 1982 oppnådde majors grad. Han spilte inn flere plater med korpset. Nøddelund mottok Kongens fortjenstmedalje, Forsvarsmedaljen og en lang rekke norske og utenlandske militære og sivile ordenstegn, blant annet NMFs Hederstegn for dirigenter og NMF-Oslos fortjenestemedalje i gull. Han var far til jazzmusikeren Fred Nøddelund (1947–2016).


== Referanser ==
Kuantilope

Kuantilope eller hartebest (Alcelaphus buselaphus) tilhører de større, kraftige antilopene.
Kuantilopen utmerker seg ved at kroppen har en kraftig høye bue over skuldrene og at hodet er sterkt langstrakt, og at hornene er vridd i en lyra form. Hornene finnes hos begge kjønn. Antilopen er omtrent 2 meter lang, 130 centimeter høy og vekten kan nå 200 kilo. Kroppsfargen er lys rødbrun, pannen er mørk brun og to svarte bånd løper på for- og bakben.
Kuantilopen var tidligere utbredt på savanner i hele Afrika og opp til Midtøsten, men i dag er det bare noen få områder igjen hvor de lever. Arten kan nå fjellområder og høye platåer opp til 4000 meter over havet. Den har aldri levd i de sentrale delene av Sahara, og heller ikke i de tette skogene i Kongo.
Kuantilopen kan løpe i opptil 80 km/t. Som flere andre antiloper deles flokkene etter kjønn. Hunnene og deres unger lever i flokk med gjennomsnittlig 300 individer. Noen ganger er flokkene mye større, spesielt i Serengeti nasjonalpark hvor det er 18 000 kuantiloper. Andre flokker på rundt 100 individer er dannet av unge hanner. Når hannene blir fire år lever de alene og etablerer et territorium der de tar kontroll over alle hunnene. Ca. åtte år gamle hanner mister territoriet på grunn av svakhet og unngår deretter kontakt med andre kuantiloper. Forventet levealder er noen ganger 20 år, men de fleste dør før de er ti år gamle. Maten består hovedsakelig av gress, men de spiser også urter og blader fra busker. Hvis det er mulig, drikker de regelmessig, men de kan overleve i lengre perioder uten vann.


== Referanser ==
Afrikamesterskapet i basketball for menn

Afrikamesterskapet i basketball for menn ble arrangert første gang i 1962 i Egypt, og blir arrangert annenhvert år.
Mesterskapet blir arrangert av FIBA Afrika.


== Mesterskap ==


== Eksterne lenker ==
FIBA-arkiv
Afrikamesterskapet i basketball for menn (todor66.com)
Afrikamesterskapet i basketball for menn (the-sports.org)
Secretary of state i Georgia (USA)

Secretary of State i Georgia, USA er et embete med et bredt spekter av ansvarsområder, herunder tilsyn av valg og vedlikehold av offentlige arkiver. Embetet har hatt en fire års varighet siden 1946. Før 1880 ble innehaveren valgt av delstatsparlamentet, og ikke gjennom direkte valg. Siden 2019 har dette embetet vært besatt av Brad Raffensperger fra det republikanske partiet.


== Referanser ==
Brad Raffensperger

Bradford Jay Raffensperger (født 18. mai 1955) er en amerikansk republikansk politiker, forretningsmann og bygningsingeniør fra delstaten Georgia. Han tjenestegjør siden 2019 som Secretary of state i Georgia, og var medlem av Georgias representanthus fra 2015 til 2019 hvor han representerte distrikt 50.
I kjølvannet av presidentvalget i USA 2020 fant det sted en telefonkonferanse mellom Raffensperger og president Donald Trump den 2. januar 2021. Under denne konferansen prøvde Trump å presse valgmyndighetene til å «finne stemmer» som skulle omgjøre valgresultatet og gjøre han til valgvinner  Etter samtalen skrev Trump på Twitter at Raffensperger hadde «manglende vilje eller evne til å besvare spørsmål» omkring et påstått valgfusk. Som respons sa Raffensperger at «sannheten vil komme frem». Kontoret til Secretary of state holdt deretter pressekonferanse, hvor faktafeil i presidentens påstander ble påvist.


== Referanser ==
Eirik Riis Mossefinn

Eirik Riis Mossefinn (født 1992 i Stavanger) er en norsk forfatter, journalist og skribent. Han er (per 2022) journalist og frontsjef i Dagsavisen. Fra september 2022 er han redaktør av BLA (Bokvennen Litterær Avis).Mossefinn er utdannet tekstforfatter ved Westerdals School of Art, Communication and Technology (2013-2016).I 2019 utga Mossefinn, sammen med Annika Sander, Privatskoleparadokset  på Manifest Forlag. Boka har som bakgrunn saken der Westerdals ble dømt til å betale tilbake 30 millioner kroner til nærmere 500 tidligere elever, og den drøfter politikken som gjorde dette mulig. Jonas Bals betegnet i sin anmeldelse i Klassekampen boken som «obligatorisk lesning (...) for den som er opptatt av norsk skolepolitikk». Boka er også omtalt i En annerledes skole er mulig av Espen Schaanning.Mossefinn er ellers bidragsyter til boka De norske vennskapslover : 121 paragrafer om vennskap redigert av Ole Petter Ribe.


== Bibliografi ==
Sander, Annika og Eirik Riis Mossefinn (2019): Privatskoleparadokset. Kunsten å tjene penger i et marked som forbyr profitt., Forlaget Manifest. 159 sider.


== Referanser ==
Avisåret 1864

Avisåret 1864 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1864.


== Opprettelser ==


== Nedleggelser ==


== Fødsler ==


== Referanser ==
Afrikamesterskapet i basketball for kvinner

Afrikamesterskapet i basketball for kvinner ble arrangert første gang i 1966 i Guinea, og blir arrangert annenhvert år.
Mesterskapet blir arrangert av FIBA Afrika.


== Mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Afrikamesterskapet i basketball for kvinner (todor66.com)
Afrikamesterskapet i basketball for kvinner (the-sports.org)
Sverre Rønningen

Sverre Rønningen (født 20. juni 2001 i Lillehammer) er en norsk profesjonell ishockeyspiller som spiller i Fjordkraft-ligaen for Lillehammer Ishockeyklubb.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sverre Rønningen – Eliteprospects.com 
Sverre Rønningen på Instagram
Avisåret 1903

Avisåret 1903 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1903.


== Hendelser ==


== Nedleggelser ==


== Fødsler ==


== Referanser ==
Lisa Bjärbo

Lisa Bjärbo (født 1980) er en svensk journalist og barne- og ungdomsbokforfatter.Hennes første bok var Stora syndboken (2006) som hun skrev sammen med Elin Lindell. Hennes første skjønnlitterære bok var ungdomsromanen Det är så logiskt, alla fattar utom du (2010). Hun har et variert forfatterskap, med bildebøker, vegetar-kokebøker og ungdomsbøker. Hun har fått mest oppmerksomhet for ungdomsbøkene.


== Priser ==
Carl von Linné-plaketten 2007 for Stora syndboken
Nils Holgersson-plaketten 2013 for Allt jag säger är sant
Astrid Lindgren-prisen 2018 for samlet forfatterskap


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lisa Bjärbo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Neda Alaei

Neda Alaei (født 1991) er en norsk barnevernspedagog og ungdomsbokforfatter fra Moss, bosatt i Oslo. Ved siden av å skrive, arbeider Neda til daglig som miljøterapeut, og jobber med ungdommer. Hun har erfaring som miljøterapeut ved barnevernsinstitusjoner, samt i Osloskolen. Alaei er utdannet barnevernspedagog fra daværende Høgskolen i Oslo og Akershus.  
Hun debuterte som forfatter med Dette er ikke oss (2019), som ble tildelt Bokbloggerprisen, Uprisen for årets ungdomsbok og Kulturdepartementets debutantpris. Boken er hittil solgt og oversatt til Danmark, Tyskland, Færøyene og Slovenia.Høsten 2021 kom Å fange luft. Den er beskrevet som en historie om et klaustrofobisk, klamt og kvelende mor-datter-forhold, og om hvor vanskelig det er å bryte ut og bli en egen person.   
Dette er ikke oss var Alaeis hovedprosjekt ved Norsk Barnebokinstitutt, der hun studerte forfatterutdanning i barne- og ungdomslitteratur (2015-17). Boken handler blant annet om omsorgssvikt ved parentifisering; en historie hvor hovedpersonen på 14, snart 15 år fungerer som forelder til sin egen far. Boken handler også om sorg, vennskap, musikk og fotografi - og er beskrevet av Uprisen-juryen som "(...) en følelsesbombe av kjærlighet, sorg og redsel – egentlig alle følelser." 


== Referanser ==
Coppa Titano

Coppa Titano er det sanmarinske cupmesterskapet i fotball. Det ble første gang arrangert i 1937.


== Turneringsformat ==
Turneringen spilles med utslagskamper over totalt 4 runder.


== Vinnere ==

1937 – Libertas
1938 – Ingen turnering
1939 – Ingen turnering
1940 – Ingen turnering
1941 – Ingen turnering
1942 – Ingen turnering
1943 – Ingen turnering
1944 – Ingen turnering
1945 – Ingen turnering
1946 – Ingen turnering
1947 – Ingen turnering
1948 – Ingen turnering
1949 – Ingen turnering
1950 – Libertas
1951 – Ingen turnering
1952 – Ingen turnering
1953 – Ingen turnering
1954 – Libertas
1955 – Ingen turnering
1956 – Ingen turnering
1957 – Ingen turnering
1958 – Libertas
1959 – Libertas
1960 – Ingen turnering
1961 – Libertas
1962 – Ingen turnering
1963 – Ingen turnering
1964 – Ingen turnering
1965 – Juvenes
1966 – Tre Fiori
1967 – Tre Penne
1968 – Juvenes
1969 – Ingen turnering
1970 – Tre Penne
1971 – Tre Fiori
1972 – Domagnano
1973 – Ingen turnering
1974 – Tre Fiori
1975 – Tre Fiori
1976 – Juvenes
1977 – Dogana
1978 – Juvenes
1979 – Dogana
1980 – Cosmos
1981 – Cosmos
1982 – Tre Penne
1983 – Tre Penne
1984 – Juvenes
1985 – Tre Fiori
1986 – La Fiorita
1987 – Libertas
1988 – Domagnano
1989 – Libertas
1990 – Domagnano
1990–91 – Libertas
1991–92 – Domagnano
1992–93 – Faetano
1993–94 – Faetano
1994–95 – Cosmos
1995–96 – Domagnano
1996–97 – Murata
1997–98 – Faetano
1998–99 – Cosmos
1999–00 – Tre Penne
2000–01 – Domagnano
2001–02 – Domagnano
2002–03 – Domagnano
2003–04 – Pennarossa
2004–05 – Pennarossa
2005–06 – Libertas
2006–07 – Murata
2007–08 – Murata
2008–09 – Juvenes/Dogana
2009–10 – Tre Fiori
2010–11 – Juvenes/Dogana
2011–12 – La Fiorita
2012–13 – La Fiorita
2013–14 – Libertas
2014–15 – Folgore/Falciano
2015–16 – La Fiorita
2016–17 – Tre Penne
2017–18 – La Fiorita
2018–19 – Tre Fiori
2019–20 – Avlyst
2020–21 – La Fiorita
2021–22 – Tre Fiori


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Distriktsenergi

Distriktsenergi er en landsdekkende interesseorganisasjon for norske kraftselskaper, der nettselskapenes rammebetingelser er organisasjonens primære arbeidsområde. Distriktsenergi skal styrke medlemsbedriftenes posisjon i eget distrikt og bidra til lokal verdiskapning. I tillegg jobber organisasjonen for å sikre en samfunnstjenlig riktig infrastruktur og kraftdistribusjon, der hensynet til effektiv ressursbruk, rimelig nettleie og forsyningssikkerhet på kort og lang sikt tillegges vekt.
Også interessefeltene bredbånd, kraftomsetning, og kraftproduksjon er arbeidsoppgaver for Distriktsenergi.


== Historie ==
Den 12. desember 2001 møttes 23 nettselskap i hovedsak fra Nord-Norge og Møre på Sandtorgholmen Hotell i Harstad kommune og stiftet FSN, forløperen til Distriktsenergi. FSN (Forum for strategisk nettutvikling) ble stiftet da det var åpenbare interessemotsetninger mellom de største nettselskapene i Norge og i all hovedsak distriktsenergiverk lokalisert litt utenfor landet største byer. FSN's første sak var spørsmålet om sentralnettets utstrekning, der organisasjonen kjempet imot en endring som ville medføre at en større andel av felleskostnadene ble lagt igjen i distriktene enn det som var tilfellet før. FSN lyktes i sin streben etter at sentralnettet ikke ble redusert som foreslått.
Etter å ha vært en kamporganisasjon innledningsvis, ble FSN etter hvert til Distriktsenergi med et bredt sett av oppgaver på vegne av medlemmene. Selv om bransjen interessepolitisk er på samme linje i en rekke saker, er det likevel tidvis større motsetninger i spørsmålet som gjelder de største nettselskapene lokalisert sentralt i og omkring de største byene og landets øvrige nettselskaper.  Dette gjelder for eksempel fordeling av kostnadene til nettleie i Norge og spørsmålet om kompensasjon for å drive et nett i grisgrendte strøk med særlige utfordringer geografisk og topografisk.  
FSN ble Distriktsenergi på årsmøte i Narvik i 2017.


== Organisasjon ==
Organisasjonens første styreleder var Eilif Amundsen, den gang ansatt i Hålogaland Kraft. Styrets leder dag er Halvard Fjeldvær fra Svorka. Daglig leder er Knut Lockert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Goedetrechus

Goedetrechus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Middelsstore, spinkle, brunrøde, blinde løpebiller med reduserte flygevinger. Artene mangler fasettøyne, hodet er avrundet med fremstrakte kjever som er omtrent så lange som resten av hodet. Antennene er omtrent to tredjedeler av kroppslengden. Pronotum er hjerteformet med en skarp midtfure. Dekkvingene er rundede uten påfallende punktrader. Kroppen har spredte lange, oppstående børstehår.


== Levevis ==
Artene lever hovedsakelig i huler, men kan også forekomme på bakken utenfor hulene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Tasmania, Australia.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Goedetrechus Moore, 1972
Goedetrechus damperi Eberhard & Giachino, 2011
Goedetrechus florentinus Eberhard & Giachino, 2011
Goedetrechus mendumae Moore, 1972
Goedetrechus minutus Eberhard & Giachino, 2011
Goedetrechus parallelus Moore, 1972
Goedetrechus rolani Eberhard & Giachino, 2011
Goedetrechus talpinus Moore, 1972


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Goedetrechus i Global Biodiversity Information Facility 
Goedetrechus – detaljert informasjon på Wikispecies
Rock Cup

Rock Cup er det gibraltarske cupmesterskapet i fotball. Det ble første gang arrangert i 1895.


== Turneringsformat ==
Turneringen spilles med 16 lag i utslagsrunder over totalt 4 runder.


== Vinnere ==

1895–96 – Gibraltar
1896–97 – Jubilee
1897–98 – Jubilee
1898–99 – Albion
1899–00 – Exiles
1900–01 – Prince of Wales
1901–02 – Exiles
1902–03 – Prince of Wales
1903–04 – Prince of Wales
1904–05 – Athletic
1905–06 – Prince of Wales
1906–07 – Ukjent
1907–08 – Ukjent
1908–09 – Ukjent
1909–10 – Ukjent
1910–11 – Ukjent
1911–12 – Ukjent
1912–13 – Ukjent
1913–14 – Ukjent
1914–15 – Ukjent
1915–16 – Ukjent
1916–17 – Ukjent
1917–18 – Ukjent
1918–19 – Ukjent
1919–20 – Ukjent
1920–21 – Ukjent
1921–22 – Ukjent
1922–23 – Ukjent
1923–24 – Ukjent
1924–25 – Ukjent
1925–26 – Ukjent
1926–27 – Ukjent
1927–28 – Ukjent
1928–29 – Ukjent
1929–30 – Ukjent
1930–31 – Ukjent
1931–32 – Ukjent
1932–33 – Ukjent
1933–34 – Ukjent
1934–35 – Ukjent
1935–36 – HMS Hood
1936–37 – Britannia XI
1937–38 – Europa
1938–39 – Kongens andrebataljon
1939–40 – Britannia XI
1940–41 – Ingen turnering
1941–42 – AARA
1942–43 – Royal Air Force New Camp
1943–44 – 4th Btallion Royal Scott
1944–45 – Ukjent
1945–46 – Europa
1946–47 – Gibraltar United
1947–48 – Britannia XI
1948–49 – Prince of Wales
1949–50 – Europa
1950–51 – Europa
1951–52 – Europa
1952–53 – Ukjent
1953–54 – Ukjent
1954–55 – Ukjent
1955–56 – Ukjent
1956–57 – Ukjent
1957–58 – Ukjent
1958–59 – Ukjent
1959–60 – Ukjent
1960–61 – Ukjent
1961–62 – Ukjent
1962–63 – Ukjent
1963–64 – Ukjent
1964–65 – Ukjent
1965–66 – Ukjent
1966–67 – Ukjent
1967–68 – Ukjent
1968–69 – Ukjent
1969–70 – Ukjent
1970–71 – Ukjent
1971–72 – Ukjent
1972–73 – Ukjent
1973–74 – Manchester United 2
1974–75 – Glacis United
1975–76 – 2nd Battalion Royal Green Jackets
1976–77 – Manchester United
1977–78 – Ukjent
1978–79 – St Joseph's
1979–80 – Manchester United
1980–81 – Glacis United
1981–82 – Glacis United
1982–83 – St Joseph's
1983–84 – St Joseph's
1984–85 – St Joseph's
1985–86 – Lincoln
1986–87 – St Joseph's
1987–88 – Royal Air Force Gibraltar
1988–89 – Lincoln
1989–90 – Lincoln
1990–91 – Ukjent
1991–92 – St Joseph's
1992–93 – Lincoln
1993–94 – Lincoln
1994–95 – St Theresa's
1995–96 – St Joseph's
1996–97 – Manchester United
1997–98 – Glacis United
1998–99 – Gibraltar United
1999–00 – Gibraltar United
2000–01 – Gibraltar United
2001–02 – Lincoln
2002–03 – Manchester United
2003–04 – Newcastle
2004–05 – Newcastle
2005–06 – Newcastle
2006–07 – Newcastle
2007–08 – Lincoln
2008–09 – Lincoln
2009–10 – Lincoln
2010–11 – Lincoln
2011–12 – St Joseph's
2013 – St Joseph's
2014 – Lincoln
2015 – Lincoln
2016 – Lincoln
2017 – Europa
2017–18 – Europa
2019 – Europa
2020 – Avlyst
2021 – Lincoln
2021–22 – Lincoln


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata