jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mantellsmoa

Mantellsmoa (Pachyornis geranoides) var en stor, flygeudyktig moafugl (Dinornithiformes) i slekten Pachyornis, som er den mest tallrike slekten av moaer og inngår i familien Emeidae. Arten var endemisk til Nordøya på New Zealand. Mantellsmoaen ble utryddet kort tid etter at maoriene ankom øyene mot slutten av 1200-tallet, trolig i tidsrommet 1350–1450.


== Biologi ==
Mantellsmoa var den minste av de tre moa-artene i slekten Pachyornis. Den konkurrerer med den lille buskmoaen, som var slankere bygget, om å være minst av alle moa-artene. Det var en av to moa-arter som var begrenset til Nordøya og Aotea/Great Barrier Island. Voksne hunner var markant større enn voksne hanner, og gjennomsnittsstørrelsen økte mot sør og under istider. Arten ble oppkalt etter Walter Mantell, en banebrytende naturforsker på New Zealand, regjeringsadministrator og politiker på 1800-tallet.Mantellsmoa var en liten, men robust moa. Den ble cirka 54 cm høy og veide cirka 17–36 kg. Arten var mest vanlig i lavlandet, spesielt i våtmarksområder og sanddynelandskap.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Worth & Scofield (2012).

Palaeognathae, primitive nåtidsfugler
Notopalaeognathae
Rheiformes, nandufugler
Novaeratitae, kasuarfugler, elefantfugler og kivifugler
Tinamiformes, tinamufugler (pampashøns)
†Dinornithiformes, moafugler
†Megalapteryidae, fjellmoafamilien
†Dinornithidae, kjempemoafamilien
†Emeidae, (småmoafamilien)
†Anomalopteryginae
†Anomalopteryx (monotypisk)
†Pachyornis
†P. elephantopus, elefantfotmoa (Sørøya, New Zealand)
†P. geranoides, mantellsmoa (Nordøya, New Zealand)
†P. australis, toppmoa (Sørøya, New Zealand)
†Emeinae


== Slektskap ==
Kladogrammet under følger Bunce et al. (2009):


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mantellsmoa hos NCBI 
(en) Kategori:Pachyornis geranoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pachyornis geranoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Elefantfotmoa

Elefantfotmoa (Pachyornis elephantopus) var en stor, flygeudyktig moafugl (Dinornithiformes) i slekten Pachyornis, som er den mest tallrike slekten av moaer og inngår i familien Emeidae. Arten var endemisk til Sørøya på New Zealand. Elefantfotmoaen ble utryddet kort tid etter at maoriene ankom øyene mot slutten av 1200-tallet, trolig i tidsrommet 1350–1450.


== Biologi ==
Elefantfotmoaen var begrenset til Sørøya, hvor den var vanlig i lavlandsskog, buskkanter og våtmarker i Canterbury, Otago og Southland. Arten hadde raggete hårlignende fjær, en lang snabellignende hals og elefantlignende føtter. Det var den tyngste moa-arten i forhold til høyden, og hunnen la de nest største moa-eggene som er funnet. Den store klumpete kroppen kan ha hjulpet den til å «bulldose» seg gjennom vegetasjon, og den store størrelsen og de raggete fjæra ville ha hjulpet den med å takle kalde temperaturer. Et stort luktkammer antyder at den hadde en sterk luktesans, som kan ha vært en tilpasning for et delvis nattlig liv. Studier av fjær fra mumifiserte eksemplarer antyder at arten hadde et flekkete mønster som ligner fjellmoaens, eller de kan ha vært ensfargede eller litt stripete.Elefantfotmoaen var en klumpete, stor moa med relativt korte, men svært solide ben. Den hadde et avrundet hode og en langt, solid, buet nebb med en spiss tupp. Den kunne bli opp mot 120 cm høy og veide omkring 73–163 kg. Hunnen var betydelig større enn hannen.Arten konsumerte grener av trær og busker, urteaktige planter og lin. De fibrøse bladene til sistnevnte plante er funnet blant kråsesteiner. DNA-studier avslører også at arten konsumerte et bredt mangfold av urter og busker.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Worth & Scofield (2012).

Palaeognathae, primitive nåtidsfugler
Notopalaeognathae
Rheiformes, nandufugler
Novaeratitae, kasuarfugler, elefantfugler og kivifugler
Tinamiformes, tinamufugler (pampashøns)
†Dinornithiformes, moafugler
†Megalapteryidae, fjellmoafamilien
†Dinornithidae, kjempemoafamilien
†Emeidae, (småmoafamilien)
†Anomalopteryginae
†Anomalopteryx (monotypisk)
†Pachyornis
†P. elephantopus, elefantfotmoa (Sørøya, New Zealand)
†P. geranoides, mantellsmoa (Nordøya, New Zealand)
†P. australis, toppmoa (Sørøya, New Zealand)
†Emeinae


== Slektskap ==
Kladogrammet under følger Bunce et al. (2009):


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elefantfotmoa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Elefantfotmoa hos Fossilworks 
(en) Elefantfotmoa hos NCBI 
(en) Kategori:Pachyornis elephantopus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pachyornis elephantopus – detaljert informasjon på Wikispecies
Shunya Takayama

Shunya Takayama (高山 峻野, Takayama Shun'ya, født 3. september 1994) er en japansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter).I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han ble slått ut forsøksheatet med tiden 13,98.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shunya Takayama – Olympedia 
(en) Shunya Takayama – World Athletics
Liv Marit Idsø

Liv Marit Idsø (født 1950) er en norsk journalist, norsklektor, forfatter og kulturarbeider fra Overhalla i Trøndelag.
Hun har utgitt romaner, biografier, dokumentarbøker og en kort introduksjon til Olav Duuns forfatterskap. Hun har arbeidet som lektor i videregående skole og som journalist i Trønder-Avisa. Hun har også vært aktiv i Sanitetsforeningen, Mållaget, Fortidsminneforeningen og venneforeningen for Overhalla-kunstnerne Louis Kvalstad og Elliot Kvalstad.


== Bibliografi ==
Idsø, Liv Marit (1986). Marie Lovise Widnes. Oslo: Samlaget. ISBN 8252127010. 
Idsø, Liv Marit (1995). De Hvite skyene. Overhalla kommune. ISBN 8291134081. 
Idsø, Liv Marit og Anne Marie Seem (1997). Midt i elgjakta. Oslo: Samlaget. ISBN 8252149618. 
Idsø, Liv Marit (2000). Duun - eit omriss. Jøa: LEA. ISBN 8292191003. 
Liv Marit Idsø og Asbjørn Thomassen (red.) Faner i den frilynde ungdomsrørsla. Bokbyen forlag 2015.
Liv Marit Idsø. Utkantkvinne: tolv kvinnehistorier frå Nord-Trøndelag. Embla forlag, 2017. ISBN 978-82-8382-004-1
Liv Marit Idsø. Kunstnar utanfor sentrum: ni forteljingar. Embla forlag, 2020. ISBN 978-82-8382-015-7


== Referanser ==
Paul-Werner Scheele

Paul-Werner Scheele (født 6. april 1928 i Olpe i Tyskland, død 10. mai 2019 i Würzburg) var en tysk takolsk biskop og teolog.
Han ble presteviet i 1952. I 1975 ble han hjelpebiskop i Paderborn. I 1979 ble han biskop av Würzburg, og forble i embedet til han fratrådte av aldersgruner i 2003.Scheele døde den 10. mai 2019 i Würzburg, i en alder av 91 år.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Erkebiskop Cesare Orsenigo (1873-1946) *1922
Kardinal Lorenz Jaeger (1892-1975) *1941
Kardinal Johannes Joachim Degenhardt (1926-2002) *1968
Kardinal Paul-Werner Scheele (1892-1975) *1951 


== Referanser ==
Mathias Eriksen Ranmark

Mathias Eriksen Ranmark (født 16. oktober 1995) er en norsk fotballspiller som spiller for Moss.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mathias Eriksen Ranmark – Transfermarkt 
(en) Mathias Eriksen Ranmark – Soccerway 
(no) Mathias Eriksen Ranmark – Norges Fotballforbund 
(en) Mathias Eriksen Ranmark – FBref
Jérémie Lararaudeuse

Jérémie Lararaudeuse (født 3. september 1994) er en mauritisk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter).I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han ble slått ut forsøksheatet med tiden 14,03 som var personlig rekord.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jérémie Lararaudeuse – Olympedia 
(en) Jérémie Lararaudeuse – World Athletics
Kjell Terje Fevåg

Kjell Terje Fevåg (født 1953) er en norsk Ap-politiker og fagforeningsleder fra Kristiansund. Han var vararepresentant til Stortinget i tre perioder fra 1989 til 2001 og var fast møtende stortingsrepresentant høsten 1993 mens Ottar Kaldhol var statssekretær. 
Fevåg er utdannet industrimekaniker og arbeidet på Sterkoder fra 1971. Han har hatt flere verv i Fellesforbundet/Jern og metall og ble etterhvert ansatt i Fellesforbundet. Han er aktiv i kommunepolitikken og har vært medlem av formannskapet og kontrollutvalget i Kristiansund i flere perioder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kjell Terje Fevåg hos Stortinget 
(no) Kjell Terje Fevåg hos Norsk senter for forskningsdata
Eduardo de Deus

Eduardo Rodrigues dos Santos de Deus Junior (født 8. oktober 1995) er en brasiliansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter).I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han ble slått ut forsøksheatet med tiden 13,78.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eduardo de Deus – Olympedia 
(en) Eduardo de Deus – World Athletics
Chan Chung Wang

Chan Chung Wang (født 10. juni 1991) er en hongkongkinesisk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter).I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han ble slått ut forsøksheatet med tiden 14,23.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chan Chung Wang – Olympedia 
(en) Chan Chung Wang – World Athletics
Gabriel Constantino

Gabriel Oliveira Constantino (født 9. februar 1995) er en brasiliansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter).I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han ble slått ut semifinalen med tiden 13,89.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gabriel Constantino – Olympedia 
(en) Gabriel Constantino – World Athletics
Rafael Henrique Pereira

Rafael Henrique Campos Pereira (født 8. april 1997) er en brasiliansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter).I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han ble slått ut semifinalen med tiden 13,62.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rafael Henrique Pereira – Olympedia 
(en) Rafael Henrique Pereira – World Athletics
Taio Kanai

Taio Kanai (金井大旺, Kanai Taiō, født 28. september 1995) er en japansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter).I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han kvalifiserte seg til semifinalen med tiden 13,41. Han kom helt sists i semifinalene med tiden 26,11 og ble slått ut.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Taio Kanai – Olympedia 
(en) Taio Kanai – World Athletics
Shunsuke Izumiya

Shunsuke Izumiya (泉谷 駿介, Izumiya Shunsuke, født 26. januar 2000) er en japansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter).I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han ble slått ut i semifinalen med tiden 13,35.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shunsuke Izumiya – Olympedia 
(en) Shunsuke Izumiya – World Athletics
Valdó Szűcs

Valdó Szűcs (født 29. juni 1995) er en ungarsk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter).I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han ble slått ut i semifinalen med tiden 13,40.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valdó Szűcs – Olympedia 
(en) Valdó Szűcs – World Athletics
William Joseph Wright

William Joseph Wright (født 26. oktober 1952, død 13. november 2021) var den åttende biskopen i det katolske bispedømmet Maitland-Newcastle i Australia. Han ble bispeviet 5. juni 2011.Kardinal George Pell, to dusin prester, biskoper og hundrevis av kirkegjengere var tilstede ved Sacred Heart katedralen i Hamilton for å overvære innsettelsen.15. september 2021 ble det kjent at Wright hadde søkt paven om pensjon grunnet dårlig helse. Han døde av uhelbredelig lungekreft 13. november 2021.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Kardinal Pietro La Fontaine (1860-1935) *1906
Kardinal Celso Benigno Luigi Costantini (1876-1958) *1921
Kardinal James Robert Knox (1914-1983) *1953
Kardinal George Pell (1941-) *1987
Biskop William Joseph Wright (1952-2021) *2011


== Referanser ==
Leonce av Saidnaya

Biskop Leonce av Saidnaya (død 1686) var melkittisk gresk-katolsk biskop av Saidnaya i Damaskus sandsjak i Det osmanske rike fra 1671 og til sin død. En rekke melkittisk katolske biskoper kan tilbakeføre sin episkopalgenealogi til ham. De man vet at han bispeviet, er patriark Cyrille V (Constantin) Za’im (i 1672) og patriark Athanasius Dabbas (i 1685).


== Referanser ==
Damion Thomas

Damion Thomas (født 29. juni 1999) er en jamaicansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter utendørs og 60 meter innendørs).I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han ble slått ut i semifinalen med tiden 13,39.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Damion Thomas – Olympedia 
(en) Damion Thomas – World Athletics
Djurgårdens IF Fotboll i 2001

Dette er en oversikt over kampene som ble spilt av herrelaget til den svenske fotballklubben Djurgårdens IF i 2001.


== Tabell ==

Mal:Allsvenskan 2001 tabell


== Kamper ==


=== Allsvenskan ===


== Spillerstatistikk ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Mike Hammond (2002). The European Football Yearbook 2002/2003. Storbritannia: Sports Projects Ltd. s. 974–993. ISBN 0946866600.
Paolo Dal Molin

Paolo Dal Molin (født 31. juli 1987) er en italiensk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter utendørs).I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han ble slått ut i semifinalen med tiden 13,40.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paolo Dal Molin – Olympedia 
(en) Paolo Dal Molin – World Athletics 
(it) Paolo Dal Molin – FIDAL 
(en) Paolo Dal Molin – TheSports.org
Trippelfasegrense

En trippelfasegrense (TPB) er en geometrisk klasse av fasegrense og plasseringen av kontakt mellom tre forskjellige faser. Et enkelt eksempel på en TPB er en kystlinje der land, luft og hav møtes for å skape et energisk sted drevet av sol-, vind- og bølgeenergi som er i stand til å støtte et høyt nivå av biologisk mangfold. Dette konseptet er spesielt viktig i beskrivelsen av elektroder i brenselceller og batterier. For eksempel for brenselceller er de tre fasene en ioneleder (elektrolytt), en elektronleder og en virtuell "porøs" fase for transport av gassformige eller flytende brenselmolekyler. De elektrokjemiske reaksjonene som brenselceller bruker for å produsere elektrisitet skjer i nærvær av disse tre fasene. Trippelfasegrenser er dermed de elektrokjemisk aktive stedene i elektrodene.
Oksygenreduksjonsreaksjonen som skjer ved en fast oksid brenselcelle (SOFC) katode, kan skrives som følger:
O2(gass) + 4e−(elektrode) → 2O2−(elektrolytt)
Ulike mekanismer bringer disse reaktantene til en TPB for å utføre denne reaksjonen. Kinetikken til denne reaksjonen er en av de begrensende faktorene i celleytelsen, ved å øke TPB-tettheten vil reaksjonshastigheten øke, og dermed øke celleytelsen. Analogt vil TPB-tettheten også påvirke kinetikken til oksidasjonsreaksjonen som skjer mellom oksygenioner og brensel på anodesiden av cellen. Transport til og fra hver TPB vil også påvirke kinetikken, så optimalisering av veiene for å få reaktanter og produkter til det aktive området er også en viktig vurdering. Forskere som jobber med brenselceller bruker i økende grad 3D-avbildningsteknikker som FIB-SEM og røntgen-nanotomogrpafi for å måle TPB-tetthet som en måte å karakterisere celleaktivitet på. Nylig har prosesseringsteknikker som infiltrasjon vist seg å øke TPB-tettheten betydelig, noe som fører til høyere effektivitet og potensielt mer kommersielt levedyktige SOFC-er.


== Referanser ==
Ferdinanda Augusta Charisius

Ferdinanda Augusta Charisius (1780-1849) var en norsk kvinne, gift med adelsmannen Hans Ditlev Franciscus von Linstow.
Hun var datter av pakkhusforvalter, senere tollinspektør Ferdinand August Charisius (1738–1806) og Elisabeth Cooper. Faren arbeidet som fullmektig på St. Croix i Dansk Vestindien, hvor han møtte han den vestindiske kvinne Elisabeth, som han giftet seg med. Charisisus nye sjef kunne ikke akseptere ekteskapet, så Charisius fikk en frist på 5 år til at å forlate Vestindien. På overfarten fra St. Croix til Norge fødtes Ferdinanda Augusta, hun ble hjemmedøpt først i februar.


== Ekteskap ==
Ferdinanda Augusta giftet seg første gang med sjøkrigskommissær, overlos og innrulleringssjef i Christiania, Gabriel Hetting (1768-1826). De fikk flere barn sammen. Tilsynelatende har det i samtiden ikke vært ukjent, at hun samtidig med at hun var gift med Hetting, også levet i et temmelig åpenlyst forhold med slottsbygningsintendant Hans Ditlev Franciscus von Linstow. Året etter Hettings død, giftet hun seg i Christiania med ham.Ferdinanda Augusta døde den 16. januar 1849, to år før sin siste ektemann. 


== Referanser ==
Jason Joseph

Jason Joseph (født 11. oktober 1998) er en sveitsisk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter utendørs).I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han ble slått ut i semifinalen med tiden 13,46.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jason Joseph – Olympedia 
(en) Jason Joseph – World Athletics
Emma Ihrer

Emma Ihrer (1857–1911), opprinnelig Rother, var en tysk politiker (SPD), fagforeningsleder og avisutgiver. Sammen med Carl Legien hadde hun avgjørende innflytelse på organiseringen og profesjonaliseringen av den tyske arbeiderbevegelsen.


== Biografi ==
Ihrer ble 3. januar 1857 født inn i en arbeiderfamilie i Glatz, i daværende Schlesien i Preussen. Selv lærte hun seg yrket som hattemaker. Da hun i 1881 kom til Berlin sammen med sin mann, apotekeren Emmanuel Ihrer, ble hun medlem av Sozialdemokratische Partei Deutschlands (SPD). Hun arbeidet for fagforeninger, med særlig på sosial og politisk bevisstgjøring av kvinnelige arbeidere. Sammen med to andre kvinner startet hun en hjelpeforening for kvinnelige håndverkere, men den ble ingen suksess og gikk inn.Sammen med Marie Hoffmann stiftet hun i mars 1885 en organisasjon for kvinnelige arbeidere – Forening for representasjon av kvinnelige arbeideres interesser (Verein zur Vertretung der Interessen der Arbeiterinnen). Foreningen hadde et sterkere fagforeningspreg enn den foregående. Den arbeidet planmessig, arrangerte massedemonstrasjoner og ble godt kjent utenfor regionen. I 1886 ble den av myndighetene ansett som en politisk forening, som det var forbudt å drive. Ihrer og andre av lederne, ble ilagt bøter. Ihrer opplevde også å bli fengslet av politiet i Berlin. Politiets forbud virket imidlertid ikke etter hensikten, men førte til økt oppslutning om det sosialdemokratiske partiet. Sammen med Clara Zetkin deltok hun i 1889 under den andre internasjonale arbeiderkongressen i Paris.Først etter et møte med den prøyssiske innenriksminister i 1890 kunne hun realisere sitt engasjement fritt og uhindret. Ihrer engasjerte seg særlig i den kvinnelige del av arbeiderbevegelsen. I 1890 ble hun som den første kvinne innvalgt i Generalkommisjonen av fagforeningene i Tyskland. Samme år utga hun med økonomisk støtte fra sin mann, tidsskriftet Die Arbeiterin (Arbeidersken, eller Den kvinnelige arbeider). Det utkom ett år senere under navnet Die Gleichheit (Likheten eller Likeverdet), da med Zetkin som redaktør.Gjennom særlig to store skrifter redegjorde Ihrer i 1893 og 1898 for sine prinsipper for den proletariske klassekamp: «Die Organisation der Arbeiterinnen Deutschlands, ihre Entstehung und Entwicklung» (Organiseringen av kvinnelige arbeidere i Tyskland, dens etablering og utvikling) og  «Die Arbeiterinnen im Klassenkampf: Die Anfänge der Arbeiterinnenbewegung, ihr Gegensatz zur bürgerlichen Frauenbewegung und ihre nächsten Aufgaben» (Kvinnelige arbeidere i klassekamp: Starten på den kvinnelige arbeiderbevegelse, forskjellen fra den borgerlige kvinnebevegelse og dens kommende oppgaver).Ihrer er gravlagt på Gedenkstätte der Sozialisten - sosialistenes minnested - i gravlunden Zentralfriedhof Friedrichsfelde i Berlin.
Arbeitsgemeinschaft Orte der Demokratiegeschichte regner Ihrer sammen med Carl Legien blant de 100 viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.


== Se også ==
Sosialistloven


== Referanser ==
Ferdinand August Rojahn

Ferdinand August Schünemann Rojahn (født i Gandersheim, Braunschweig 18. september 1822, død i Kristiansand 19. mai 1900) var domorganist og kapellmester.
August Rojahn kom til Norge i 1840 sammen med sin far, kontrabassisten Johan Friedrich Gottlieb Rojahn (1798-1882), som medlemmer av det berømte, tyske orkesteret Harz-Verein. Faren ble ansatt ved Christiania Theaters orkester. Moren var Dorothe Philipine Schünemann (1802-1878)..
August var utdannet ved musikkonservatoriet i Hildesheim og hos Schwenke i Hamburg. Han ble i 1853 kapellmester ved Det norske Theater i Bergen, hvor Henrik Ibsen på en tid var sceneinstruktør. Da han i 1857 sluttet ved teateret hadde han allerede året før blitt ansatt som dirigent for Musikselskabet Harmoniens orkester i Bergen.
Han ble en 27. april 1859 gift med skuespillerinnen Birgitte Cornelia Gulbrandsen. Bryllupet sto i Davik i Bremanger. Samme år flyttet ekteparet til Kristiansand, hvor han ble organist i domkirken, og hvor hun fungerte som musikkpedagog.


== Etterkommere ==
Eldstesønnen cand. theol. Gottlieb Ferdinand Rojahn (1860-1928) ble lektor, forfatter, organist og sanginstruktør i Tønsberg, mens en yngre sønn, Ingarth Rojahn (1869-1956) ble komponist, korinstruktør og organist i Haugesund. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Herresthal, Harald 1993: Med Spark i Gulvet og Quinter i Bassen. Musikalske og politiske bilder fra nasjonalromantikkens gjennombrudd i Norge. Oslo: Universitetsforlaget. ISBN 82-00-21764-7
Kragemo, Helge Bergh og Kari Michelsen 1980: «Rojahn, norsk musikerslekt» (s. 505-506). Kari Michelsen (red): Cappelens musikkleksikon, bind 5. Oslo: Cappelen forlag. ISBN 82-02-03688-7
Chen Kuei-ru

Chen Kuei-ru (kinesisk: 陳奎儒; født 22. september 1993) er en taiwansk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp (110 meter utendørs).I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i 110 meter hekk der han ble slått ut i semifinalen med tiden 13,57.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chen Kuei-ru – Olympedia 
(en) Chen Kuei-ru – World Athletics
Ivar Lunde

Ivar Lunde er navnet til flere personer:

Ivar Lunde (arkitekt)
Ivar Lunde jr. (oboist, komponist)
Ivar Lunde (ambassadør)
Revathi Veeramani

Revathi Veeramani (født 23. desember 1997) er en indisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Han deltok på Indias lag på 4 × 400 meter blandet stafett under Sommer-OL 2020 i Tokyoder laget deltok i forsøksheatet, men kvalifiserte seg ikke til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Revathi Veeramani – Olympedia