jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hugaviktunnelen

Hugaviktunnelen er en 1800 meter lang veitunnel på Europavei 16 i Vang i Valdres. Den åpnet for trafikk 18. november 2022 og erstattet en krevende strekning gjennom Kvamskleiva og Kvamskleivtunnelen fra 1950.


== Referanser ==


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge


== Eksterne lenker ==
NVDB veikart
Dansinn

Dansinn  er en islandsk dramafilm fra 1998 regissert av Ágúst Guðmundsson. Filmen er basert på novellen Her skal danses av William Heinesen fra 1980.
Filmen ble nominert i klassen nordisk Amanda under Amandaprisen 1999.


== Skuespillere ==
Gunnar Helgason – Pétur
Baldur T. Hreinsson – Ívar
Pálína Jónsdóttir – Sirsa
Dofri Hermannsson – Haraldur
Gísli Halldórsson – Nikulás
Kristina Sundar Hansen – Anna Linda
Saga Jónsdóttir – Salmóma
Arnar Jónsson – Djákni
Magnús Ólafsson – Sýslumaður
Benedikt Erlingsson – Hólófernes


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dansinn på Internet Movie Database 
(en) Dansinn på AllMovie
Alberto Sy Uy

Alberto Sy Uy (født 18. oktober 1966 i Ubay på Bohol på Filippinene) er en filippinsk katolsk geistlig og biskop av Tagbilaran.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Alberto Uy ble presteviet den 14. april 1993 for bispedømmet Talibon på Bohol.


=== Biskop av Tagbilaran ===
Pave Frans utnevnte ham den 13. oktober 2016 til biskop av Tagbilaran. Han ble bispeviet av erkebiskopen av Manila, kardinal Luis Antonio Tagle, den 5. januar året etter i Trefoldighetskatedralen i Talibon. Medkonsekrerende var erkebiskopen av Cebu, Jose Serofia Palma, og biskopen av Talibon, Daniel Patrick Parcon. Han ble innført dagen etter i Tagbilaran.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532–1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701–1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698–1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724–1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751–1816) *1785
Pave Pius VIII (1761–1830) *1816
Pave Pius IX (1792–1878) *1827
Kardinal Gustav Adolf von Hohenlohe-Schillingsfürst (1823–1896) *1857
Erkebiskop Salvatore Magnasco (1806–1892) *1868
Kardinal Gaetano Alimonda (1818–1991) *1877
Kardinal Giovanni Cagliero (1838–1926) *1884
Erkebiskop Guglielmo Piani (1875–1956) *1922
Erkebiskop José Maria Diosomito Cuenco (1885-1972) *1942
Biskop Antonio Floro Frondosa (1909-1993) *1952
Kardinal Jaime Lachica Sin (1928-2005) *1967
Kardinal Luis Antonio Gokim Tagle (1957-) *2001
Biskop Alberto Sy Uy (1966 -) *2017


== Referanser ==
Bryllupet (norsk film)

Bryllupet  er en norsk dramafilm fra 2000 regissert av Leidulv Risan. Mads Ousdal spiller hovedrollen som Tom, som forelsker seg i Samira (Susan Badrkhan), som har en iransk familie som forventer hun velger en muslimsk ektemann.Filmen ble produsert av NRK og ble i utgangspunktet laget som en av episodene i TV-serien Fire høytider. Etter innspillingen av TV-serien var avsluttet, bestemte regissør Risan og Oddvar Bull Tuhus, produsent og dramasjef for NRK, å spille inn ekstra scener og lage en filmversjon av historien. Filmen ble vist på Prix Europa og filmfestivalen i Berlin og hadde norsk kinopremiere 14. april 2000. TV-serien med den opprinnelige episoden hadde premiere i november 2000. Under Amandaprisen 2000 ble Mads Ousdal kåret til årets debutant, blant annet for Bryllupet, og ble i tillegg nominert i klassen beste mannlige skuespiller for filmen.


== Skuespillere ==
Mads Ousdal: Tom
Susan Badrkhan: Samira
Benaissa Ahssin: Ohmar
Samir Ibrahim Zedan
Namaa Alward
Cecilie Mosli
Jan Ø. Wiig
Birgitte Victoria Svendsen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bryllupet på Internet Movie Database 
(no) Bryllupet hos Filmfront 
(en) Bryllupet på AllMovie 
(en) Bryllupet på Rotten Tomatoes
Bryllupet

Bryllupet kan referere til

Et bryllup
Bryllupet (norsk film), norsk film fra 2000
Bryllupet (russisk film), russisk film fra 2000
Bryllupet (skuespill), skuespill av Anton Tsjekhov
Femi Kuti

Femi Kuti (født Olufemi Anikulapo Kuti 16. juni 1962 i London, Storbritannia) er en saksofonist av nigeriansk avstamning, født i London, Storbritannia, og oppvokst i Lagos, Nigeria. Han er sønn av Fela Kuti og bror av Seun Kuti. Alle tre er knyttet til genren afrobeat. Femi Kuti deler med sin far også et sosialt engasjement og har vært en UNICEF Goodwill Ambassador siden 2002. Bestemoren hans på farssiden, Funmilayo Ransome-Kuti, var også politisk aktiv, og ble drept av nigerianske soldater i 1978.Femi Kuti ble med i farens band Egypt 80 i 1978 hvor han spilte saksofon og keyboards i åtte år. Han dannet deretter bandet Positive Force. Hans individuelle platedebut kom i 1995. Han har vært nominert til Grammy fire ganger i kategorien for world music.
Femi Kuti samarbeidet en periode med rockebandet Jane’s Addiction, og turnerte med dem i USA.


== Album ==
Positive Force: No Cause for Alarm? (1989, Polygram)
Positive Force: M.Y.O.B (1991, Kalakuta Records)
Femi Kuti (1995, Tabu/Motown)
Shoki Shoki (1998, Barclay/Polygram/Fontana MCA)
Fight to Win (2001, Barclay/Polygram/Fontana MCA/Wraase)
Day by Day (2008, Wrasse)
Africa for Africa (2010 /2011, Wrasse /Knitting Factory)
No Place for My Dream (2013, Knitting Factory)
One People One World (2018, Knitting Factory)
Stop the Hate (2021, Partisan)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Femi Kuti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Femi Kuti på Internet Movie Database 
(en) Femi Kuti hos The Movie Database 
(en) Femi Kuti på Discogs 
(en) Femi Kuti på MusicBrainz 
(en) Femi Kuti på Songkick 
(en) Femi Kuti på Last.fm 
(en) Femi Kuti på AllMusic
Adolphe Georges Guéroult

Adolphe Georges Guéroult (født 29. januar 1810 i Radepont i departementet Eure i Normandie i Frankrike, død 21. juli 1872 i Vichy) var en fransk politiker og journalist.
Guéroult sluttet seg i 1830 til Henri de Saint-Simons lære. Han overtok i  1857 ledelsen av La Presse, grunnla i 1859 L'Opinion nationale og førte en moderat opposisjon mot regjeringen. Som deputert i 1863 støttet han i 1870 Émile Olliviers politikk, og sluttet seg senere til republikken.


== Verker ==
Lettres sur l'Espagne, Bruxelles, Gregoir, Wouters et cie, Coll. « Trésor historique et littéraire », 1840
Espagne. L'Univers. Histoire et description de tous les peuples. Europe. (avec la coll. de Joseph Lavallée), Paris, Didot, 1844
Les Théories de l'Internationale, Étude critique, Paris, Didier et Cie, 1872


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok Malmö, 1932


== Eksterne lenker ==
Guéroult,  Adolphe i Nordisk familjebok (2. utgave, 1909)
Jules Vinçard

Louis Edmé Jean Baptiste Vinçard, kalt Vinçard aîné eller Jules Vinçard (født 12. thermidor an IV - 30. juli 1796 - i Paris, død etter 1878 i  Saint-Maur-des-Fossés) var en håndverksprodusent av lineære mål,  chansonnier, goguettier, og disippel av og propagandist for saintsimonianismen. Han var redaktør av avisen La Ruche populaire. 


== Biografi ==
Han bodde i en tid i Saint-Maur-des-Fossés (Seine).
Forfatteren og journalisten Pierre Vinçard, som han somstundes forveksles med, var hans nevø.
Han var en svært aktig goguettier og var i særdeleshet med i goguettene Lice chansonnière, l'Enfer og le Lycée.


== Memoarer ==
Jules Vinçard Mémoires épisodiques d'un vieux chansonnier saint-simonien E. Dentu éditeur, Paris 1878.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jules Vinçard hos data.bnf.fr
Jacqueline Lustig

Jacqueline Lustig (født 1968) er en argentinsk skuespiller.Hun spilte i den norsk-italienske filmkomedien S.O.S. fra 1999, regissert av Thomas Robsahm. For rollen ble hun nominert til Amandaprisen 2000 i klassen beste kvinnelige skuespiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jacqueline Lustig på Internet Movie Database 
(en) Jacqueline Lustig hos The Movie Database
Madsøybrua

Madsøybrua er en stålplatebro på Fylkesvei 7132 mellom øyene Madsøya og Leka i Leka kommune i Trøndelag. Brua krysser sundet Frøviksundet, er 132 meter lang og lengste spenn er 50 meter.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==
Lotte Svendsen

Lotte Svendsen (født 1968) er en dansk filmregissør og manusforfatter. Hun har regissert og skrevet manus til spillefilmer som Royal Blues (1997), Bornholms stemme (1999), Tid til forandring (2004) og flere barnefilmer om Max Pinlig.I 2000 fikk hun den danske filmprisen Carl Th. Dreyer Prisen sammen med Nicolas Winding Refn. Filmen Bornholms stemme ble nominert i klassen nordisk Amanda under Amandaprisen 2000. For filmen Max Pinlig fra 2008 fikk hun Krystallbjørnen under filmfestivalen i Berlin og Robertprisen for årets barne- og familiefilm i 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lotte Svendsen på Internet Movie Database 
(sv) Lotte Svendsen i Svensk Filmdatabas 
(da) Lotte Svendsen på Filmdatabasen 
(da) Lotte Svendsen på danskefilm.dk 
(da) Lotte Svendsen på danskfilmogtv.dk 
(da) Lotte Svendsen på Scope 
(fr) Lotte Svendsen på Allociné 
(en) Lotte Svendsen på AllMovie 
(en) Lotte Svendsen hos The Movie Database
Dunheia

Dunheia er et fjell i Gloppen kommune med en topphøyde på 1 165 moh. Toppen er den høyeste i den nordlige fjellrekken mellom Breim og Sandane.


== Referanser ==
Owenisme

Owenisme er en utopisk sosialistisk filosofi tuftet på Robert Owens ideer. 
Den mest notable realisering fant den i New Harmony i Indiana. Her gjorde Owen og hans medarbeidere i 1825 et praktisk forsøk på å skape et frihetlig sosialistiske idealsamfunn – de grunnla en mønsterkoloni, der menneskene frivillig skulle leve i harmoni og likhet. Forsøket mislyktes imidlertid.  


== Referanser ==
Vestsiden skole

Vestsiden skole kan vise til:

Vestsiden ungdomsskole (Kongsberg)
Vestsiden skole (Porsgrunn)


== Se også ==
Vestsiden ungdomsskole
DagCoin

DagCoin er et pyramidespill etablert i 2017 av estiske Nils Grossberg og Kristjan Ress.
Forretningsmodellen er i likhet med OneCoin basert på fiktiv kryptovaluta forkledd som kjøp av opplæringspakker. Nye deltakere ble bedt om å betale fra 250 til 1000 Euro med løfter om skyhøy avkastning.Grossberg var selv en profil i OneCoin-nettverket, og mange av dem som tidligere hadde tjent store penger på OneCoin ble med på å utbre DagCoin. Den mest profilerte av disse var nederlandske Igor Alberts. Nettverket han etablerte fikk betegnelsen Success Factory.
I oktober 2022 ble det kjent at Grossberg, Ress og to andre personer hadde blitt arrestert av estisk politi mistenkt for bedrageri. De to siste arresterte ble senere identifisert som Gustav Poola og Gilbert Pardla.


== Referanser ==
Aurora Løvås

Aurora Grinden Løvås (født 14. mars 2005) er en norsk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerer Norge og Nord-Odal IL.
I vintersesongen 2022/23 er hun en av flere deltagere i minidokumentarserien «Skøytejentene» på E-tv som er på 25 episoder om fem unge landslagsløpere i hurtigløp på skøyter og har mange følgere på sosiale medier.Hennes mor; Tone Løvås (tidligere Grinden) og far; Tom Ole Løvås, er begge tidligere medaljevinnere i enkeltdistanse-NM på skøyter for juniorer. Mor med en sølv på 3000 meter og far med tre bronser fordelt på 500 meter, 1 000 meter og 5 000 meter.


== Internasjonale mesterskap ==
Junior-VM på skøyter deltatt i ett VM ved sju konkurranser.

Innsbruck 2022 i sammenlagt, 500 m, 1 000 m, 1 500 m, 3 000 m, lagsprint og lagtempo.Beste resultat: 7.-plass både på 3 000 m og i lagtempo samt en 8.-plass sammenlagt alle begge i Innsbruck 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Aurora Løvås på Facebook 
Aurora Løvås på Instagram 
Aurora Løvås på TikTok 
(en) Aurora Løvås – Speedskatingbase.eu 
(en) Aurora Løvås – SpeedSkatingNews.info 
(en) Aurora Løvås – TheSports.org 
(en) Aurora Løvås på www.isu.html.infostradasports.com
(en) Aurora Løvås på SpeedskatingResults.com
(en) Aurora Løvås på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)Bilder(en) Bilder av Aurora Løvås på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Ingilín Didriksen Strøm

Ingilín Didriksen Strøm (født 1991) er en færøysk politiker. Hun har vært Færøyenes miljøvernminister siden 2022 og innvalgt på Lagtinget siden 2019. Hun representerer Javnaðarflokkurin.Hun vokste opp i Vestmanna og bor i Tórshavn. Hun har også hatt opphold i Danmark og Kenya. Hun har en bachelorgrad i færøysk språk og litteratur fra Fróðskaparsetur Føroya i Tórshavn.Hun er yngste datter av tidligere lagtingsmann og landsstyremann Hans Pauli Strøm og lærer Gyðja Hjalmarsdóttir Didriksen. Hun giftet seg i 2016 med musikeren Teitur Lassen. De har barn.


== Referanser ==
Mel Giedroyc

Melanie Clare Sophie Giedroyc (født 5. juni 1968) er en britisk skuespiller, komiker og programleder. Hun har, sammen med Sue Perkins, vært programleder for flere fjernsynsserier som Light Lunch (Channel 4), The Great British Bake Off (BBC) og Mel and Sue (ITV).


== Oppvekst og privatliv ==
Giedroyc ble født 5. juni 1968 i Epsom i Surrey, og vokste opp i Leatherhead. Hennes far, Michal, var en familiehistoriker, fly- og sivilingeniør med polsk og litauisk opphav fra den aristokratiske Giedroyć-familien. Han flyttet til Storbritannia i 1947, og døde i desember 2017. Hennes mor, Rosemary «Rosy» Cumpston (født 1937) er av engelsk opphav. Mel Giedroyc gikk på Oxford High School, og gikk senere på Trinity College i Cambridge for å oppnå en «lower second»-utdannelse innen fransk og italienske språkfag.Mel Giedroyc er den yngste av fire barn. Hennes søster, Coky Giedroyc, er en film- og TV-regissør, og hennes andre søster, Kasia, er en barneboksforfatter som er gift med Philip Parham, en britisk diplomat.Giedroyc er gift med Ben Morris, en TV-regissør og lærer ved LAMDA. Sammen har de to døtre.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mel Giedroyc – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mel Giedroyc på Internet Movie Database 
(en) Mel Giedroyc hos The Movie Database
Rune Andersen (offiser)

Rune Andersen (1969–) er en norsk marineoffiser (kontreadmiral) som siden 27. oktober 2020 innehar embedet som sjef Sjøforsvaret.Andersen tiltrådte Forsvaret i 1988 og fikk sin første kommando i 1995 som skipssjef på missiltorpedobåt av Hauk-klassen.


== Referanser ==
Lars Bromstad

Lars Bromstad (1857–1935) var en gårdbruker i Husbysjøen i Stjørna i Trøndelag som i årene 1911–1916 var ordfører i Stjørna kommune.Han giftet seg i 1901 med meierske Kristiane Sikveland (1976-1967) fra Gjesdal som hadde kommet til bygda for å arbeide på meieriet der. Sønnen Hans Bromstad (1903–1971) overtok gården etter faren i 1934, og ble senere ordfører som faren. Gården Stranden er en av de største i Stjørna.Bromstad hadde vært aktiv i kommunepolitikken allerede før Stjørna kommune i 1899 ble utskilt fra Bjugn kommune, og han ble i 1899 den første varaordføreren i Stjørna.
Han var ordfører i årene før det ble partilister ved kommunevalgene, men var kjent som Venstremann.Bromstad hadde verv i Stjørna Sparebank, Sørfjordens meieri og Ørlandets & Bjugns Telefonactiesamlag. Han var også aktivt engasjert i kristelig arbeid, og ledet arbeidet med å bygge Ramsvik kirke.


== Referanser ==
John og Irene

John og Irene er en dansk kriminalfilm fra 1949 regissert av Asbjørn Andersen. Manuset ble skrevet av Christen Jul og var basert på Johannes Allens roman Det bor i oss alle fra 1941. Tittelrollene ble spilt av Ebbe Rode og Bodil Kjer. Handlingen utspilte seg i Sverige, Norge (Oslo) og Danmark.


== Handling ==

Filmen begynner med at Johannes Eriksen – som kaller seg John – melder seg for kriminalpolitiet i Stockholm. Han forteller at han og venninnen Irene utgjorde et dansepar. De kjørte fra by til by i sin vesle bil og opptrådte på restauranter og hvor man ellers ville ha dem. Tre uker tidligere hadde paret ankommet Oslo etter tre ukers engasjement i Fredrikstad.John oppsøkte Magnussen, direktør for Norges største dansesalong, Trocadero. Han benektet å ha engasjert dem. Da John sa at han for to dager siden hadde ringt til Trocadero og snakket med direktøren, som hadde engasjert dem, bøyde Magnussen seg og engasjerte paret for fem minutter to kvelder.I Göteborg ville man bare engasjere John alene. Han avviste dette, fordi han ikke ville danse uten Irene.Paret tok inn på et pensjonat i København. John ringte flere utesteder, men ingen var interessert i å gi dem engasjementer. Irene ble sint, kalte John for dum og sa at han var ingen selger, men ba ham senere om unnskyldning.Benny Cunning i engasjement-byrået Florida ringte pensjonatet og fortalte John at paret fikk et engasjement på Honolulu-varietéen. Cunning inviterte John og Irene – tre dager etter deres første opptreden – til en fest hos underholdningsmagnaten Carlsen, som eide Honolulu. John dro dit, men Irene følte seg trett og meldte avbud. John så at Carlsen oppbevarte mange sedler i en skuff.Da John kom tilbake til pensjonatet, fortalte Irene at hun var gravid, og at hun på grunn av den elendige økonomiske situasjonen ville ta abort. John var imot dette. Han spurte Carlsen om å få låne 4.000 kroner, men han avslo det bryskt. John bestemte seg for å ta pengene i skuffen, men det fikk skjebnesvangre konsekvenser.


== Medvirkende ==
Ebbe Rode – John
Bodil Kjer – Irene
Ib Schønberg – direktør Carlsen
Bjarne Forchhammer – artistagent Cunning
Torsten Winge – svensk vagabond
Jon Lennart Mjøen - direktør Magnussen i Oslo
Inge-Lise Grue – direktør Carlsens venninne
Anton de Verdier – hotellportier i Stockholm
Thecla Boesen – stuepike på pensjonat
Henning Moritzen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John og Irene på Internet Movie Database 

(no) John og Irene hos Filmfront 
(sv) John og Irene i Svensk Filmdatabas 
(da) John og Irene i Danmark Nationale Filminstitut
Henri Germain

Henri Germain (født 19. februar 1824 i Lyon i Frankrike, død 2. februar 1905 i Paris)  var en fransk bankier og politiker.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Henri Germain sønn av den eldre Henri Germain, var forretningsmann innen silkestoffer, og hans hustrus Claudine Lupin. Han tok utdannelse i juss. Han ble en tilhenger av saintsimonianismen, og François Barthélemy Arlès-Dufour (1797-1872) ble hans mentor.


=== Karriere ===
Germain grunnla Crédit Lyonnais den 6. juli 1863. Den ble den første bank i Frankrike som tilbød sparekonti med renter. De første aksjonærene var saintsimonister som Paulin Talabot (1799–1885), Barthélemy Prosper Enfantin (1796–1864), Arlès-Dufour og Michel Chevalier (1806-1879).To år etter, i 1865, grunnla han Société Foncière Lyonnaise, et eiendomsselskap. I 1892 stod han i spissen for konstruksjonen av Boulevard Carnot i Cannes, som den gang ble kjent som Boulevard de la Foncière-Lyonnaise.
Germain var medlem av generalrådet i Ain fra 1871 til 1883. Han var deretter medlem av Den franske nasjonalforsamling fra 1868 til 1893.
I 1904 formaliserte han «Germaindoktrinen», en modus for bankstyring som regulerte bruken av midler som ble holdt av banker i henhold til midlenes opprinnelse og karakteristika.


=== Familie ===
Germain var gift med Blanche Germain. De residerte i Villa Orangini i overklassebydelen Cimiez i Nice. Deres sønn André Germain (1881-1971) ble forfatter.
Henri Germain døde 2. februar 1905 i Paris.


== Bibliografi ==
La Situation financière de la France en 1886
L’État politique de la France en 1886


== Referanser ==
Eldon Jay Epp

Eldon Jay Epp (1930-) er en amerikansk teolog som har gitt tallrike bidrag til tekstkritikk i forskning på Det nye testamentet. Han ble doktor i 1961, professor i 1971 og trådte av som emeritus i 1998.


== Utdannelse og karriere ==
Epp tok doktorgraden ved Harvard University i 1961.

Stillinger1962-65 – amanuensis (assistant professor) i religion ved University of Southern California Graduate School Religion
1965-67 – førsteamanuensis (associate professor) i religion ved University of Southern California Graduate School Religion
1966-68 – førsteamanuensis (associate professor) i klassiske fag ved University of Southern California Graduate School Religion
1968-71 – førsteamanuensis (associate professor) i religion ved Case Western Reserve University
1971-98 – professor i bibelsk litteratur ved Case Western Reserve University
1998 – professor emeritus ved Case Western Reserve UniversityEpp var dekan for humanistiske og samfunnsvitenskapelige fag ved Case Western Reserve U. i tidsrommet 1977-1985, og dekan emeritus fra 1998. Han var insituttleder for religion ved Case Western Reserve U. 1982-98.


== Forfatterskap ==
En av hans bøker, Junia - The First Woman Apostle, gitt ut av Fortress Press i 2005 tar opp sentrale historiske, teologiske og ikke minst moralske problemstillinger; med utgangspunkt i en forfalskning av Bibelen, der apostelen «Junia» (mulig disippelen Johanna fra Luk 8:3 i latinisert form i Rom 16:7) ble gjort til «Junias», altså det skulle være et mannsnavn.


== Referanser ==
Mia Nicolai

Michaja Nicolaï (født 7. mars 1996 i Amsterdam i Nederland), kjent under artistnavnet Mia Nicolai, er en nederlandsk sanger, låtskriver og skuespiller. Hun skal representere Nederland i Eurovision Song Contest 2023 sammen med artisten Dion Cooper.


== Bakgrunn ==
Nicolaï ble født i Amsterdam 7. mars 1996, som andre datter av juristen og Dyrenes parti-politiker Peter Nicolaï, og den russisk-fødte musikeren og komponisten Marynka Nicolaï-Krylova. Hun tok drama- og ballettimer fra hun var tre år. Dette fikk henne interessert i musikk, og hun lærte senere å spille piano og fiolin.I 2018 ga Nicolaï ut sin første singel, en coverversjon av amerikanske Glenn Millers «At Last«.I 2020 fulgte hun opp med singlene «Set Me Free» og «Mutual Needs». I april 2021 slapp hun låten «People Pleaser». I et intervju med det amerikanske motemagasinet Flaunt fortalte hun at sangen handlet om å være tro mot seg selv. Senere samme år ga hun ut låten «Dream Go».


=== 2023: Eurovision Song Contest ===
Den 1. November 2022 kunngjorde den nederlandske kringkasteren AVROTROS at Nicolaï skal representere Nederland i Eurovision Song Contest 2023 sammen med Dion Cooper. Nicolaï og Cooper ble etablert som duo i 2020, gjennom 2019-vinneren Duncan Laurence og patrtneren Jordan Garfield.


== Personlig liv ==
Nicolaï har bodd i London, Melbourne og New York, før hun slo seg ned i Los Angeles i 2022. Hun har David Bowie som en av sine største musikalske forbilder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mia Nicolai på Internet Movie Database 
(en) Mia Nicolai på Apple Music 
(en) Mia Nicolai på MusicBrainz 
(en) Mia Nicolai på SoundCloud 
(en) Mia Nicolai på SoundCloud 
(en) Mia Nicolai på Spotify 
(en) Mia Nicolai på Genius — sangtekster
Schirmers gate

Schirmers gate er en gate ved Kalvskinnet i Midtbyen i Trondheim som går fra Prinsens gate i øst og videre vest frem til Sverres gate. Gaten er enveiskjørt mot øst mellom Sverres gate og Helmer Lundgreens gate, mens tilknytningen fra Prinsens gate er stengt for biltrafikk. Gaten fungerer både som gjennomfartsvei og som adkomstvei til tilstøtende gater og området helt sør ved Kalvskinnet.
Gateløpet ble etablert på slutten av 1800-tallet etter at jernbanetraseen til Trondhjem–Størenbanen ble flyttet fra Throndhjem stasjon til nåværende stasjon ved Brattøra i 1884. Gaten fikk sitt nåværende navn i 1899 og ble oppkalt etter arkitekt Heinrich Ernst Schirmer (1814–1887), som blant annet ledet Throndhjems Domkirkes Restauration i perioden 1869–1872.


== Bygninger og annet langs Schirmers gate ==
1a-c: St. Olav domkirke.
3–5: Laboratoriebygningen, oppført 1835.
7: Regimentsjefsboligen, oppført 1920, arkitekt Gunnar Stabell.
11: Nidelven skole


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 468. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Støren, Wilhelm K. (1983). Sted og navn i Trondheim. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 278. ISBN 82-7028-471-8.