jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Korallpiggsopp

Korallpiggsopp (Hericium coralloides) er en piggsopp, som vokser på dødt treverk. Den vokser da gjerne på liggende trestammer av lauvtrær om høsten, men helst på sterkt nedbrutte stokker av osp (Populus tremulus), bjørk (Betula sp.) eller bøk (Fagus sylvatica). Disse stokkene kan tidligere gjerne tidligere være trær drept av kjuker som kreftkjuke. Men det er ikke vanlig å finne den, den er heller sjelden.Fruktlegmenes farge er først hvit, og konsistensen er i begynnelsen sprø. Men når fruktlegmene modner blir de med tiden mykere og seige og fargen skjærer mere mot gult og okergult. Fruktlegmet består av en rekke opprette greiner, som kommer ut av en felles basis. Der greinene er langs hele undersiden dekket av 10–15 mm lange jamt fordelte nedstående tagger. Sporer har en størrelse på 3,5–4,5 × 1,5–3,5 µm, og er nesten kuleformede eller bredt ellipseformede med en glatt overflate og gjennomsiktelige til glassaktige. Sporene og hyfene er amyloide, altså de farges gråblå – fiolette – til bortimot svarte av Melzers reagens.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ryman, Svengunnar og Holmåsen, Ingmar (1992). Svampar, en fälthandbok (svensk) (3 utg.). Sverige: Interpublishing. ISBN 91-86448-31-5. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)Lange, Morten; Lange, Bodil; Bregnhøi, Palle; Sunesen, Jakob og Weitemeyer, Susanne (1991).  Haakerud, Frank, red. Sopp-flora (norsk) (1 utg.). Norge: NKS-Forlaget. ISBN 82-508-0658-1. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)Nilsson, Sven, Persson, Olle og Mossberg, Bo oversatt og tilrettelagt til norsk av Gulden, Gro (1978). Cappelens soppbok (norsk). Norge: J. W. Cappens forlag a/s. ISBN 82-02-09138-1. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)Læssøe, Thomas og Conte, Anna del oversatt av Smith, Oliver (2014). Soppboka - 450 arter, sanking, oppskrifter (norsk). Hong Kong: Cappen Damm faktum. ISBN 978-82-02-43938-5. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)Læssøe, Thomas og Petersen, Jens H. (2019). Fungi of Temperate Europe volume 2 (engelsk). 2. Bosnia-Hercegovina: Princeton University Press - Princeton and Oxford. ISBN 978-0-691-18037-3. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Korallpiggsopp i Encyclopedia of Life 
(en) Korallpiggsopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Korallpiggsopp hos Artsdatabanken 
(sv) Korallpiggsopp hos Dyntaxa 
(en) Korallpiggsopp hos Index Fungorum 
(en) Korallpiggsopp hos MycoBank 
(en) Korallpiggsopp hos NCBI 
(en) Kategori:Hericium coralloides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hericium coralloides – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hericium coralloides – detaljert informasjon på Wikispecies
Purity Cherotich Kirui

Purity Cherotich Kirui (født 13. august 1991) er en kenyansk friidrettsutøver som konkurrerer i hinderløp.I 2021 representerte hun Kenya på øvelsen 3000 meter hinder under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun løp forsøksheat, men kvalifiserte seg ikke til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Purity Cherotich Kirui – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Purity Cherotich Kirui – Olympedia 
(en) Purity Cherotich Kirui – Commonwealth Games Federation 
(en) Purity Cherotich Kirui – World Athletics 
(en) Purity Cherotich Kirui – Diamond League 
(en) Purity Cherotich Kirui – Track and Field Statistics
Marwa Bouzayani

Marwa Bouzayani (født 26. mars 1997) er en tunisiansk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp og hinderløp.I 2021 representerte hun Tunisia på øvelsen 3000 meter hinder under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun løp forsøksheat, men kvalifiserte seg ikke til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Marwa Bouzayani – Olympics.com 
(en) Marwa Bouzayani – Olympedia 
(en) Marwa Bouzayani – World Athletics 
(en) Marwa Bouzayani – TheSports.org
Lea Meyer

Lea Meyer (født 16. september 1997) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp og hinderløp.I 2021 representerte hun Tyskland på øvelsen 3000 meter hinder under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun løp forsøksheat, men kvalifiserte seg ikke til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lea Meyer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lea Meyer – Olympedia 
(en) Lea Meyer – World Athletics 
(en) Lea Meyer – European Athletic Association
Xu Shuangshuang

Xu Shuangshuang (født 6. april 1996) er en kinesisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp og hinderløp.I 2021 representerte hun Kina på øvelsen 3000 meter hinder under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun løp forsøksheat, men kvalifiserte seg ikke til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Xu Shuangshuang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Xu Shuangshuang – Olympedia 
(en) Xu Shuangshuang – World Athletics
Moursundveita

Moursundveita er en 47 meter lang veit i Midtbyen i Trondheim som går vestover fra Gjelvangveita parallelt med Carl Johans gate og Olav Tryggvasons gate. Veita er en sekkveit som ender blindt i et gårdsrom omringet av flere bygårder, men har også gangpassasje til Carl Johans gate mot nord.


== Historie ==
Veita er en tidligere middelalderveit i den nordre delen av byen som etter reguleringen av Nedre allmenning i 1599 ble liggende i enden av denne. Veita gikk opprinnelig hele strekningen ut til Nordre gate, men denne vestre delen forsvant ved byggingen av Idungården i perioden 1956/1957. Moursundveita ble deretter en blindveit som ender i en bakgård med flere parkeringsplasser.
Moursundveita fikk sitt navn på midten av 1700-tallet etter familien Moursund som bodde i veita i flere generasjoner. Den første til å bosette seg der fra denne familien var nordlandshandleren Anders Nilsen Moursund, som kom fra fiskeværet Maursund i Troms. Den vestlige delen av veita het tidligere Åsenstredet før bybrannen i 1681.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 364. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Christiansen, Per (2004). I Veita. Trondheim: Tapir Akademiske Forlag. s. 157. ISBN 82-519-1966-5. 
Paasche, Erling (1983). Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim, Trondheim kommune.
Cilea

Cilea er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De er små til middelsstore, som oftest glatte og blanke biller som kan kjennes på et stort og bredt brystskjold (pronotum) og et forholdsvis lite, rundt hode.


== Utseende ==
Små til middelsstore, mer eller mindre dråpeformede, blanke kortvinger, gjerne gule og svarte farge. Antennene er nokså korte. Bakkroppen har lange, utstående børstehår på sidene.


== Levevis ==
Disse artene er myrmekofile (knyttet til maur) eller til termitter.


== Utbredelse ==
Slekten har en holarktisk utbredelse.


== Systematisk oversikt ==
Det er nylig presentert en ny klassifikasjon av Tachyporinae , der denne gruppen er omdefinert og mange flere slekter er definert inn i den.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien dråpekortvinger, Tachyporinae MacLeay, 1825
Gruppe Vatesini Seevers, 1958 Slekten Cilea Jacquelin du Val, 1856 - overført fra Tachyporini, 19 arter
Cilea apicicornis Fauvel, 1907
Cilea exilis (Boheman, 1848)
Cilea fima Last, 1952
Cilea floralis (Cameron, 1953)
Cilea gerardi (Bernhauer, 1929)
Cilea intermedia Last, 1952
Cilea limbifera (Motschulsky, 1858)
Cilea medialis Tottenham, 1956
Cilea nigra (Last, 1950)
Cilea obscurior (Cameron, 1950)
Cilea picta (Erichson, 1839)
Cilea plagifera Tottenham, 1956
Cilea schoutedeni (Bernhauer, 1929)
Cilea sericeipennis (Bernhauer, 1929)
Cilea silphoides (Linnaeus, 1767)
Cilea stratomarginata Tottenham, 1956
Cilea timorensis (Scheerpeltz, 1978)
Cilea triangulum (Eppelsheim, 1895)
Cilea variipes Fauvel, 1907


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cilea i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Cilea hos Artsdatabanken 
(sv) Cilea hos Dyntaxa 
(en) Cilea hos Fauna Europaea 
(en) Cilea hos NCBI 
(en) Kategori:Cilea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cilea – detaljert informasjon på Wikispecies
Lomi Muleta

Lomi Muleta (født 29. november 2001) er en etiopisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp og hinderløp.I 2021 representerte hun Etiopia på øvelsen 3000 meter hinder under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun løp forsøksheat, men kvalifiserte seg ikke til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Lomi Muleta – Olympedia 
(en) Lomi Muleta – World Athletics
Habrocerus

Habrocerus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Det finnes bare én art i Norge, Habrocerus capillaricornis. Denne ligner sterkt på underfamilien dråpekortvinger, men kan skilles fra disse på at antennene er fine og børsteaktige, som hos underfamilien børstekortvinger. Arten er middelsstor (4–5 mm), blank, med et rundt hode og bredt ryggskjold. Den er ikke spesielt vanlig.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien glanskortvinger, Habrocerinae
Slekten Habrocerus Erichson, 1839
Habrocerus bisetosus Assing, 2014
Habrocerus canariensis Assing & Wunderle, 1995
Habrocerus capillaricornis (Gravenhorst, 1806) - finnes i Norge
Habrocerus costaricensis Assing & Wunderle, 1995
Habrocerus cyprensis Assing & Wunderle, 1995
Habrocerus ibericus Assing & Wunderle, 1995
Habrocerus indicus Assing & Wunderle, 1995
Habrocerus magnus LeConte, 1878
Habrocerus neglectus Assing, 1998
Habrocerus pisidicus Korge, 1971
Habrocerus rougemonti Pace, 1988
Habrocerus schillhammeri Assing & Wunderle, 1995
Habrocerus schuelkei Assing & Wunderle, 1996
Habrocerus schwarzi Horn, 1877
Habrocerus simulans Assing & Wunderle, 1995
Habrocerus splendens Assing, 2008
Habrocerus tichomirovae (Filatova, 1981)
Habrocerus tropicus Wendeler, 1956
Habrocerus wunderlei Assing, 2015


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Habrocerus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Habrocerus hos Artsdatabanken 
(sv) Habrocerus hos Dyntaxa 
(en) Habrocerus hos Fauna Europaea 
(en) Habrocerus hos NCBI 
(en) Kategori:Habrocerus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Habrocerus – detaljert informasjon på Wikispecies
Aenictoteras

Aenictoteras er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Små (gjerne ca. 2-3 millimeter), moderat avlange, gjerne halvmatt rødlige kortvinger. Antennene er lange og ganske kraftige, kan være omtrent så lange som kroppen. Hodet er forholdsvis lite, rundet, gjerne med et trekantet framspring i pannen. Fasettøynene er litt rundet utstående. Pronotum er ovalt, en del bredere enn hodet, dekkvingene er jevnbrede. Bakkroppen er gjerne litt spoleformet (bredest i midten), med markerte sideflanker avgrenset av en skarp fure. Denne slekten har utviklet seg til å ligne sterkt på (imitere) maurene de lever sammen med, og er slank og langbeint med rundet bakkropp.


== Levevis ==
Disse billene lever knyttet til maur (såkalte myrmekofiler), spesielt hærmaur i slekten Aenictus.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Filippinene, Sumatra, Malaysia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae Fleming, 1821
Stammen Aenictoteratini Kistner, 1993 - ikke i Norge
Slekten Aenictoteras Wheeler, 1932Aenictoteras chapmani Wheeler, 1932
Aenictoteras malayensis Kistner, 1993


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aenictoteras i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aenictoteras hos NCBI 
Aenictoteras – detaljert informasjon på Wikispecies
Tetrasticta

Tetrasticta er en slekt av biller som hører til den store underfamilien Aleocharinae i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Nokså små, noe brede, gjerne rødlige kortvinger. Hodet er stort og rundet med middelsstore til store fasettøyne og gaske kraftige antenner. Pronotum er rundet med rett forkant, betydelig bredere enn langt. Dekkvingene er gasnke korte, høyst så lange som pronotum.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika og Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Aleocharini  – 26 arter i Norge
Slekten Tetrasticta Kraatz, 1857
Tetrasticta africana Cameron, 1950
Tetrasticta assamensis Cameron, 1939
Tetrasticta bicolor (Cameron, 1943)
Tetrasticta bobbii Zheng, Dan-Lin & Mei-Jun Zhao, 2014
Tetrasticta brevipennis (Bernhauer, 1903)
Tetrasticta bryanti (Cameron, 1943)
Tetrasticta caputcyrneum Pace, 2013
Tetrasticta elegans Cameron, 1939
Tetrasticta gnatha Yamamoto & Maruyama, 2013
Tetrasticta javana Cameron, 1939
Tetrasticta kinabaluensis Pace, 2008
Tetrasticta laeta Maruyama & Sugaya, 2002
Tetrasticta laotica Assing, 2016
Tetrasticta mendosa Cameron, 1939
Tetrasticta polita Kraatz, 1857
Tetrasticta thailandensis Pace, 2000


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Tetrasticta i Encyclopedia of Life 
(en) Tetrasticta i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tetrasticta hos NCBI 
(en) Kategori:Tetrasticta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tetrasticta – detaljert informasjon på Wikispecies
Tomoglossa

Tomoglossa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små, slanke, blankt brunlige kortvinger.  Kroppen er nokså jevnbred, hodet så bredt som eller litt smalere enn pronotum, med små fasettøyne. Slekten skilles blant annet ut på visse trekk ved munndelene, som at tungen (glossa) er to-delt (det latinske slektsnavnet betyr "kløvet tunge"). Antennene er ganske lange, de ytterste leddene vanligvis litt bredere enn lange. Pronotum er vanligvis litt bredere enn langt, med avrundede bakhjørner. Beina er middels lange, forføttene fire-leddete, mellom- og bakføttene fem-leddete.


== Levevis ==
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. I likhet med mange andre småkortvinger kan de finnes på skogbunnen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Tomoglossa Kraatz, 1856
Tomoglossa aegyptiaca Scheerpeltz, 1963
Tomoglossa arizonica Gusarov, 2002
Tomoglossa brakmani Scheerpeltz, 1963
Tomoglossa breitiana (Scheerpeltz, 1957)
Tomoglossa decora (Casey, 1910)
Tomoglossa floridana Gusarov, 2002
Tomoglossa fuliginosa Pace, 1999
Tomoglossa heydemanni Lohse, 1977
Tomoglossa improvisa (Casey, 1910)
Tomoglossa laeta Eppelsheim, 1884
Tomoglossa luteicornis (Erichson, 1837)
Tomoglossa ornatella (Casey, 1910)


== Kilder ==
Klimaszewski, J., R.P. Webster og K. Savard 2009: First record of the genus Schistoglossa Kraatz from Canada with descriptions of seven new species (Coleoptera, Staphylinidae, Aleocharinae). I: Majka, C.G. og J. Klimaszewski (red.) Biodiversity, biosystematics, and ecology of Canadian Coleoptera II. ZooKeys, 22: 45–79. doi:10.3897/zookeys.22.153
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Tomoglossa – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Tomoglossa i Encyclopedia of Life 
(en) Tomoglossa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tomoglossa hos Artsdatabanken 
(sv) Tomoglossa hos Dyntaxa 
(en) Tomoglossa hos ITIS 
(en) Tomoglossa hos NCBI 
(en) Kategori:Tomoglossa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tomoglossa – detaljert informasjon på Wikispecies
Tour de France 2022

Tour de France 2022 var den 109. utgaven av Tour de France. Rittet startet med tre etapper i Danmark. Rittet var også innom Belgia og Sveits.
Danske Jonas Vingegaard overtok ledertrøya etter 11. etappe og beholdt den løpet ut. Han vant også to etapper, og klatretrøya, mens hans lagkamerat Wout van Aert vant tre etapper og poengtrøya. Fjorårsvinner Tadej Pogačar ble nummer to sammenlagt, vant tre etapper og ungdomstrøya.


== Lagene ==

176 ryttere startet rittet, blant dem seks nordmenn. 41 ryttere brøt underveis, 17 av dem på grunn av positiv covid-test.


== Etappene ==


== Trøyene dag for dag ==


== Resultater ==
Oppdatert etter 21. etappe


=== Sammenlagt ===


=== Poengkonkurransen ===


=== Klatrekonkurransen ===


=== Ungdomskonkurransen ===


=== Lagkonkurransen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tour de France 2022 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tour de France 2022 - ProCyclingStats
Georgia Winkcup

Georgia Winkcup (født 9. mai 1997) er en australsk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp og hinderløp.I 2021 representerte hun Australia på øvelsen 3000 meter hinder under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun løp forsøksheat, men kvalifiserte seg ikke til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Georgia Winkcup – Olympedia 
(en) Georgia Winkcup – World Athletics
MS «Rohav»

MS «Rohav» er en norsk brønnbåt bygget i 2001 ved Aas Mekaniske Verksted som byggenummer 160. Skipet var den tiende brønnbåten Aas leverte til Rofiskgruppen. Skipet ble levert den 19. mars 2002. MS «Rohav» har en lengde på 56,75 meter og en bredde på 10 meter. En Deutz SBV6M 628 motor med en ytelse på 1680 HK sørger for skipets fremdrift. Dette gir skipet en servicefart på 14,5 knop. MS «Rohav» har også montert sidepropell forut og akter med ytelse på 250 hestekrefter. MS «Rohav» utfører transport av laks, ørret, og smolt (unglaks). Fisken blir lastet levende om bord, i en brønn med en kapasitet på 1050 m³. MS «Rohav» ble i 2010 solgt til Rostein, som fortsatt eier og drifter skipet i 2021.


== Ombyggingen i 2011 ==
MS «Rohav» gjennomgikk en ombygging hos Aas Mekaniske verksted i 2011. Skipet ble blant annet forlenget med 11 meter. Opprinnelig hadde skipet en lengde på 43,89 meter. Før ombyggingen hadde skipet en lasteromkapasitet på 700 m³. Etter ombyggingen ble den utvidet til 1050 m³.


== Arbeidsulykke i 2019 ==
Om bord i MS «Rohav» skjedde en arbeidsulykke den 10. september 2018. Ulykken skjedde i Bergsfjorden. En mann i 40-årene som arbeidet om bord på skipet var i ferd med å bytte en hydraulikkslange til brønnluken for lasterommet. Brønnluken kan sammenlignes med lokket til en søppeldunk, og åpnes med samme prinsipp. Da hydraulikkslangen ble løsnet, rant oljen ut, og det hydrauliske trykket sank. Sylindrene som holdt brønnluken åpen mistet kraften sin. Dette førte til at brønnluken lukket seg. Mannen ble klemt mot lukekarmen. Mannskapet om bord satte i gang førstehjelp, og skipet gikk mot Skaland for at luftambulansen kunne hente mannen. Det var ikke mulig å redde livet hans, og han omkom. Havarikommisjonen har gransket ulykken grundig i ettertid. Brønnluken hadde ikke noen etablerte sikkerhetsbarrierer. Arbeid rundt brønnluken var i utgangspunktet ikke risikovurdert. Ulykken har ført til at det blir montert sikringer på brønnluker. Sjøfartsdirektoratet publiserte en kunngjøring om sikring av luker den 7. januar 2020, som et resultat av ulykken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rohav – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Storkonvallslekta

Storkonvallslekta (Polygonatum) er en planteslekt, som en gjerne finner voksende på næringsrike. I denne planteslekten finner en 93 sikre arter. Men det er også beskrevet 11 arter, som det er vitenskapelig diskusjon om er egne arter eller ikke.


== Giftighet og giftstoffer ==
Alle artene i storkonvallslekta er sannsynligvis giftige. Sannsynligvis ikke veldig giftige, som liljekonvall, men mere av en moderat til en liten grad.
Artene i storkonvallslekta inneholder 2-azetidinsyre, som er en ikkeproteinogen aminosyre, og som er en prolin-hermer. Altså at 2-azetidinsyre kan bli brukt i stedet for prolin, når proteiner blir dannet i proteinsyntesen, og dermed kan disse proteinene helt eller delvis miste sine funksjoner.
Men artene i storkonvallslekta inneholder også saponiner, som er oppbygd av diverse monosakkarider som glykon, og diosgenin som aglykon. Disse saponinene kan fremkalle kvalme, oppkast, diare, celleskadelige effekter, hemolyse, hjerteforstyrrelser og forstyrrelser i sentralnervesystemet.


== Referanser ==


== Litteratur ==


=== Bøker ===
Lid, Johannes og Lid, Dagny Tande (2013).  Elven, Reidar, red. Norsk flora (Nynorsk) (7 utg.). Det norske samlaget. ISBN 978-82-521-6029-1. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)Stenberg, Lennart og Mossberg, Bo (2018). Gyldendals store nordiske flora (norsk). 0 (2 utg.). Gyldendal norsk forlag. ISBN 978-82-05-51139-2. Arkivert fra originalen 26. mars 2007. Besøkt 14. oktober 2021. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)Wink, Michael og van Wyk, Ben-Erik (2008). Mind-altering and poisonus plants of the world (engelsk). Oregon USA: Timber Press Inc. ISBN 978-0-88192-952-2. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)Frohne, Dietrich og Pfänder, Hans Jürgen (2005). Poisonous Plants A Handbook for Doctors, Pharmacists, Toxicologists, Biologists and Veterinarians (engelsk). Oregon USA: Timber Press Inc. ISBN 0-88192-750-3. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


=== Vitenskapelige artikler ===
Wink, Michael (Mars 2010). «Mode of action and toxicology of plant toxins and poisonous plants». 


== Eksterne lenker ==
(en) storkonvallslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) storkonvallslekta i Encyclopedia of Life 
(en) storkonvallslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) storkonvallslekta hos Artsdatabanken 
(sv) storkonvallslekta hos Dyntaxa 
(en) storkonvallslekta hos ITIS 
(en) storkonvallslekta hos NCBI 
(en) storkonvallslekta hos The International Plant Names Index 
(en) storkonvallslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Polygonatum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Polygonatum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons