Hryhorij Khomysjyn

Hryhorij Khomysjyn (ukrainsk: Григорій Хомишин, polsk: Grzegorz Chomyszyn; født 25. mars 1867 i landsbyen Hadynkitsi ved Husiatyn i kongedømmet Galicia og Lodomeria i Østerrike-Ungarn; død 28. desember 1945 i Kiev i Ukrainske SSR i Sovjetunionen) var biskop i den ukrainske gresk-katolske kirke av erkeeparkiet Stanisławów. Han ble saligkåret som martyr av pave Johannes Paul II den 27. juni 2001.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Hryhorij Khomysjyn var sønn av gresk-katolske foreldre, en bondefamilie av middelklassen, og ble presteviet 18. november 1893.  Han tok videreførende studier i katolsk teologi fra 1894 til 1899 ved det katolske teologiske fakultet ved Universitetet i Wien, og ble i 1902 rektor for erkeeparkiet Lvivs presteseminar. Lviv er det ukrainske navn på byen; ellers heter det Lemberg på tysk, Lwów på polsk og Lvov på russisk.


=== Biskop ===
Den 6. mai 1904 ble han utnevnt til biskop av Stanislau, senere kalt erkeeparliet Ivano-Frankivsk, og ble bispeviet 19. juni 1904 av erkebiskop Andrej Sjeptytskyj OSBM (av det ukrainske erkeeparki Lviv). Medkonsekrerende var erkebiskop Józef Bilczewski (det latinske erkebispedømmet Lwów), og erkebiskop Józef Teofil Teodorowicz (det armenske erkeeparki Lemberg) und biskop Konstantyn Czechowicz (det rutenske eparki Przemysl).
Selv skulle han i løpet av sitt eget biskopelige virke preste- og bispevie Symeon Lukatsj under forfølgelsesårene - Lukatsj ble en av ukrainske kirkes «hemmelige» biskoper, eller om man vil: «katakombebiskoper». Han var hovedkonsekrator av biskopene Mykolaj Tsjarnetskyj C.Ss.R., Grygory Balahurak O.S.B.M. (hjelpebiskop i Stanislau), Ivan Slesjuk (koadjutorbiskop av Stanislau) og Stefan Vaprovytsj (hjelpebiskop i Stanislau). Han assisterte som medkonsekrator ved bispevielsene av Soter Stephen Ortynsky de Labetz O.S.B.M. (apostolisk eksark for De forente stater), Nicetas Budka (apostolisk eksark for Canada) og Giovanni Latyševskyj (hjelpebiskop i Stanislau).
Til forskjell fra erkebiskop Andrej Sjeptytskyj var biskop Khomysjyn av den oppfatning at den ukrainske gresk-katolske kirke burde innta en mer vestvendt orientering, for å vektlegge sterkere kirkens relasjon til Roma. Dette innebar en grad av latinisering av liturgisk bruk på flere områder, og dette førte til sterke gnisninger i hans bispedømme. Han innførte den gregorianske kalender i sitt bispedømme, og innførte prestesølibatet der for nye prester med virkning fra 1921. 
Hans hyrdebrev og hans arbeid for enhet blant de katolske østkirker førte til at han ble forfulgt av bolsjevikene kom til makt i Ukraina. Han flyktet i 1914 til Wien, men vendte tilbake etter to år. Politisk ble han en polarisende skikkelse ved det av ham ledede Ukrainske katolske folkeparti[5], som gjorde det godt ved valgurnene i hans bispedømme i en tid var representert i Sejmen og blant senatorene.Han var kjent som en av bare en håndsfull av de katolske biskoper i mellomkrigfstidens Polen som engasjerte seg offentlig mot antisemittismen; hans toleranse over for de galitziske jøder hadde trolig noe å gjøre med at han gjenkjente i dem sine egne erfaringer som del av Polens ukrainske minoritet. Som en følge av sin «moderate» tilnærming til ukrainsk nasjonalisme fikk han merkelapp som ettergivende og som sviker av Organisasjonen av ukrainske nasjonalister (OUN (ukrainsk: Організація українських націоналістів), og det fikk ham til å frykte for sitt liv.Biskop Khomysjyn ble i 1939 arrestert av NKVD, det sovjetiske hemmelige politi, men slapp ut etter en tid. 
Biskopen var en markant kritiker av det sovjetiske system, og hadde i 1941 kalt de sovjetiske okkupantene for «ville beist animert av ... djevelen». I april 1945 ble har så arrestert på nytt av NKVD, torturert og forhørt. Målet var å få han til å avvise Brestunionen av 1595-1596, men det nektet han å gjøre.De førte ham til Lukjanivskafengselet i Kyiv, og der døde han på fengselets sykestue av sine kvaler den 28. desember 1945.


=== Sitat ===
«Ved Kiev-fengselet ble avhørene utført av forhørsleder Dubok. Han var en fryktelig sadist. Han undersøkte også min egen sake... Denne Dubok fortalte meg selv hvordan han hadde drept biskopen: 'Så du, Khomysjyn, talte mot kommunismen?' Biskopen, svarte resolutt, som alltid: «Jeg gjorde - og jeg vil.» 'Kjempet du mot sovjetisk myndighet?' «Ja, det gjorde jeg og jeg vil!» Da ble Dubok rasende og grep noen bøker skrevet av biskopen, som lå på bordet foran ham, og begynte grusomt å slå Hans Eksellens med dem, på hodet hans og alle andre steder.» - Fra vitnesbyrdet til fader Petro Heryliuk-Kuptsjynyskiy.


== Saligkåring ==
Han ble den 27. juni 2001 saligkåret av pave Johannes Paul II som martyr sammen med 24 andre.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Erkebiskop Mykhajlo Rohoza (1540-1599) *bispeviet 1589 av (den ortodokse) patriark Jeremias II av Konstantinopel
Erkebiskop Hipacy (Ipatij) Pociej (Potij) (1541-1613) *1593
Erkebiskop Josyf Veliamyn Rutski (1574-1637) *1613
Erkebiskop Anastazy Antoni Seljava (Sielawa) (1583-1655) *1624
Erkebiskop Gabriel (Havrylo) Kolenda, O.S.B.M. (1606-1674) *1652
Erkebiskop Kyprian Żochowski (Zhokhovskyj) (1635-1693) *1671
Erkebiskop Lew Ślubičz Załęnski, O.S.B.M. (1648-1708) *1678
Erkebiskop Jurij Havryjil (Jerzy) Vynnyc’kyj (Winnicki), O.S.B.M. (1660-1713) *1700
Erkebiskop Lev (Luka) Kiszka (Kyška), O.S.B.M. (1663-1728) *1711
Erkebiskop György (Hennadiy) Bizánczy (Bizantsiy) (1657-1733) *1716
Erkebiskop Ioan Inocențiu Klein (Micu), O.S.B.M. (1692-1768) *1730
Biskop Mihály Emánuel Olsavszky, O.S.B.M. (1697-1767) *1743
Biskop Vasilije Božičković (Bosicskovich), (1719-1785) O.S.B.M. *1759
Biskop Grigore Maior, O.S.B.M. (1714-1785) *1773
Biskop Ioan (Janos) Bob (Babb) (1739-1830) *1784
Biskop Samuel Vulcan (1760-1839) *1807
Biskop Ioan Lemeni (1780-1861) *1833
Erkebiskop Spyrydon Lytvynovyč (Litwinowicz) (1810-1869) *1857
Erkebiskop Josyf Sembratowicz (Sembratovyc) (1821-1900) *1865
Erkebiskop Sylwester Sembratowicz (Sembratovyc) (1836-1898) *1879
Erkebiskop Julian Kuiłovskyi (1826-1900) *1890
Erkebiskop Andrij Aleksander Šeptycki (Sheptyskyi), O.S.B.M. (1865-1944) *1899
Biskop  Hryhorij Khomysjyn (1967-1945) *1904


== Referanser ==