jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hirokazu Kore-eda

Hirokazu Kore-eda er en japansk filmregissør og manusforfatter. Han vant Gullpalmen med filmen Shoplifters i 2018.


== Æresbevisninger ==
Asian Filmmaker of the Year, 2019, Busan internasjonale filmfestival


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Hirokazu Koreeda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hirokazu Kore-eda på Internet Movie Database 
(sv) Hirokazu Kore-eda i Svensk Filmdatabas 
(da) Hirokazu Kore-eda på Filmdatabasen 
(da) Hirokazu Kore-eda på Filmdatabasen 
(da) Hirokazu Kore-eda på Scope 
(fr) Hirokazu Kore-eda på Allociné 
(en) Hirokazu Kore-eda på AllMovie 
(en) Hirokazu Kore-eda hos Rotten Tomatoes 
(en) Hirokazu Kore-eda hos The Movie Database
Sottern

Sottern er en innsjø sørøst for Örebro i Sverige. Sjøen er en sprekkesjø, dannet ved en forkastning langs den sydlige bredden. Mot nord er strendene slake, med mange viker og øyer. Den midtre delen mellom Gilberga näs og Bystadnäs er vernet som Sotterns skärgårds naturreservat.Berggrunnen består av granitt, gneis og pegmatitt, og sjøen har stor bufferkapasitet mot forsuring. Men den økologiske statusen er likevel bare moderat (svensk: måttlig), blant annet på grunn av avrenning fra jordbruk og annen forurensing.Ved prøvefiske i 1977-1982 er det påvist følgende ni fiskearter i sjøen: abbor, brasme, flire, gjedde, gjørs, hork, lake, laue og mort.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Skandinavia


== Referanser ==
Philus

Philus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til ganske store, avlange, lysbrune trebukker. Antennene er nokså kraftige og lengre enn kroppen hos hannene, tynne og rundt halvparten så lange som kroppen hos hunnene, som er større. Hodet er forholdsvis lite med runde, litt utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet trapesformet. Dekkvingene har rettvinklede "skuldre" og er mer eller mindre jevnbrede, beina slanke og ikke særlig lange.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fre det nordøstlige India i vest til Filippinene i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Vesperinae (eventuelt familien Vesperidae)
Gruppe Philini Thomson, 1861 (eventuelt underfamilien Philinae).
Slekten  Philus Saunders, 1853  - 10 arter
Philus antennatus (Gyllenhal, 1817)
Philus costatus Gahan, 1893
Philus curticollis Pic, 1930
Philus globulicollis Thomson, 1861
Philus longipennis Pic, 1930
Philus lumawigi Hüdepohl, 1990
Philus neimeng Wang, 2003
Philus ophthalmicus Pascoe, 1886
Philus pallescens Bates, 1866
Philus rufescens Pascoe, 1866


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Philini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Philus i Encyclopedia of Life 
(en) Philus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Philus hos Fossilworks 
(en) Philus hos ITIS 
(en) Philus hos NCBI 
(en) Kategori:Philus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Philus – detaljert informasjon på Wikispecies
Doesus

Doesus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, gulbrune trebukker. Antennene er nokså kraftige og lengre enn kroppen hos hannene. Hodet er forholdsvis lite med runde, litt utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet trapesformet. Dekkvingene har rettvinklede "skuldre" og er mer eller mindre jevnbrede, beina slanke og ikke særlig lange.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sri Lanka og det østlige India, skal også være funnet i Nigeria (innført?).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Vesperinae (eventuelt familien Vesperidae)
Gruppe Philini Thomson, 1861 (eventuelt underfamilien Philinae).
Slekten  Doesus Pascoe, 1862
Doesus taprobanicus Gahan, 1906
Doesus telephoroides Pascoe, 1862


== Kilder ==
Oversikt over artene Arkivert 9. desember 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Doesus i Encyclopedia of Life 
(en) Doesus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Doesus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Doesus – detaljert informasjon på Wikispecies
Vitenskapsåret 1774

Vitenskapsåret 1774 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1774.


== Oppdagelsesreiser ==
James Cooks andre reise:
16./17. juni – Første gang en europeer ser Palmerstonøya i Stillehavet.
4. september – Første gang en europeer ser øya Ny-Caledonia i Melanesia.
10. oktober – Første gang en europeer ser Norfolkøya i Stillehavet, den gangen ubebodd.


== Astronomi ==
Ukjent dato -  Johann Elert Bode oppdager galaksen Messier 81.


== Kjemi ==
Carl Wilhelm Scheele oppdager grunnstoffene klor, mangan og barium.
Johan Gottlieb Gahn oppdager grunnstoffet magnesium
Joseph Priestley får publisert første bind av verket Experiments and Observations on Different Kinds of Air (Eksperimenter og observasjoner av forskjellig slags luft), London.
Antoine Lavoisier får publisert sin første bok, en litteraturoversikt over luftas sammensetning, Opuscules physiques et chimiques (Fysiske og kjemiske hefter).


== Biologi ==
Antoine Laurent de Jussieu får publisert verket Exposition d'un nouvel ordre de plantes adopté dans les démonstrations du Jardin royal (Utstilling av en ny rangering av planter anvendt ved visning i den kongelige hagen).
Antoine Parmentier får publisert verket Examen chymique des pommes de terres (Kjemisk undersøkelse av poteter), Paris, der han analyserer næringsverdien i poteter.


== Matematikk ==
Pierre-Simon Laplace får publisert Mémoire sur la probabilité des causes par les événements (Skriv om sannsynligheten for begivenheters årsak), som inneholder en gjenformulering av Bayes' teorem.


== Fysikk ==
Nevil Maskelyne utførere Schiehallion-eksperimentet for å bestemme Jordens midlere tetthet.


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: Ingen prisutdeling.


== Fødsler ==
1. januar - André Marie Constant Duméril (død 1860), fransk zoolog.
16. mars - Matthew Flinders (død 1814), britisk oppdagelsesreisende.
25. mars - François Marie Daudin (død 1804), fransk zoolog.
21. april - Jean-Baptiste Biot (død 1862), fransk fysiker, astronom og matematiker.
26. april - Leopold von Buch (død 1853), tysk geolog.
7. mai - Francis Beaufort (død 1856), britisk admiral og hydrograf.
juli - Robert Jameson (død 1854), skotsk geolog.
18. august - Meriwether Lewis (død 1809), amerikansk offiser og oppdagelsesreisende.
26.september – John Chapman (død 1845), amerikansk pionér-gartner.


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Kent Music Report

Kent Music Report var en ukentlig hitliste over musikksingler og musikkalbum i Australia. Listen ble satt sammen av musikkentusiasten David Kent fra mai 1974 til 1988. I 1983 lisensierte musikkforeningen Australian Recording Industry Association Kent Music Report, og i juni 1988 etablerte foreningen sin egen hitliste, kalt ARIA Charts. Kent Report fortsatte imidlertid, og fra 1987 ble den omdøpt til Australian Music Report (AMR). AMR fortsatte å publisere ukentlige hitlister, men i april 1998 opphørte listen, og ARIA Charts ble dermed Australias eneste nasjonale hitliste.
Før Kent Report oppsto i 1974, hadde magasinet Go-Set utgitt en topp 40-singelliste fra 1966 og en albumliste fra 1970. Begge listene opphørte imidlertid da Go-Set gikk inn i august 1974.David Kent produserte senere hitlister for Australia for årene 1940–1973. Dette gjorde han ved å hente inn spillelister, mindre hitlister og informasjon fra radiokanaler over hele landet. Disse satte han deretter sammen til en nasjonal hitliste.


== Se også ==
Billboard Hot 100
ARIA Charts
VG-lista


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsted for David Kents Australian Chart Book
Mantitheus

Mantitheus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, gulbrune trebukker. Antennene er nokså kraftige og lengre enn kroppen hos hannene. Hodet er forholdsvis lite med runde, litt utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet trapesformet. Dekkvingene har rettvinklede "skuldre" og er mer eller mindre jevnbrede, beina slanke og ikke særlig lange. Hunnee skiller seg sterkt fra hannene utseendemessig: kroppsformen er mye kortere og bredere, antennene er tynne og kortere enn kroppen, dekkvingene er forkortede og sprikende i spissen slik at de ikke dekker bakkroppen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Vesperinae (eventuelt familien Vesperidae)
Gruppe Philini Thomson, 1861 (eventuelt underfamilien Philinae).
Slekten  Mantitheus Fairmaire, 1889
Mantitheus acuminatus Pic, 1946
Mantitheus murzini Vives, 2005
Mantitheus pekinensis Fairmaire, 1889
Mantitheus taiguensis Wu & Chiang, 2000


== Kilder ==
Oversikt over artene Arkivert 9. desember 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Mantitheus i Encyclopedia of Life 
(en) Mantitheus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mantitheus hos NCBI 
(en) Kategori:Mantitheus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mantitheus – detaljert informasjon på Wikispecies
Aliturus

Aliturus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, brunlige trebukker. Antennene er lengre enn kroppen hos hannene. Hodet er forholdsvis lite med runde, litt utstående fasettøyne. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene har rettvinklede "skuldre" og er avsmalnende bakover, beina slanke og ikke særlig lange.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Vesperinae (eventuelt familien Vesperidae)
Gruppe Philini Thomson, 1861 (eventuelt underfamilien Philinae). eller Apatophyseini
Slekten  Aliturus Fairmaire, 1902
Aliturus aberlenci Vives, 2005
Aliturus didyanus Vives, 2005
Aliturus fusculus Fairmaire, 1904
Aliturus gracilipes Fairmaire, 1902
Aliturus maculatus Vives, 2005
Aliturus mourgliai Vives, 2005


== Kilder ==
Oversikt over artene Arkivert 9. desember 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Aliturus i Encyclopedia of Life 
(en) Aliturus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Aliturus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aliturus – detaljert informasjon på Wikispecies
Heterophilus

Heterophilus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til ganske store, avlange, brune trebukker. Antennene er tynne og så lange som kroppen eller noe kortere. Hodet er forholdsvis lite med runde, litt utstående fasettøyne. Pronotum er tønneformet, mye smalere enn dekkvingene. Dekkvingene har rettvinklede "skuldre" og er mer eller mindre jevnbrede, beina slanke og ikke særlig lange.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Tibet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Vesperinae (eventuelt familien Vesperidae)
Gruppe Philini Thomson, 1861 (eventuelt underfamilien Philinae).
Slekten  Heterophilus Pu, 1988
Heterophilus dentitibialis Chiang & Chen, 1996
Heterophilus punctulatus Chiang & Chen, 1996
Heterophilus scabricollis Pu, 1988


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Philini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Heterophilus i Encyclopedia of Life 
(en) Heterophilus i Global Biodiversity Information Facility 
Heterophilus – detaljert informasjon på Wikispecies
Spiniphilus

Spiniphilus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Ganske store (30-40 millimeter), avlange, brune trebukker. Antennene er kraftige, hver ledd med en pigg i spissen, særlig hos hannene, der antennene er lengre enn kroppen. Hos hunnene er de kortere og tynnere med mindre pigger. Hodet er forholdsvis lite med runde, litt utstående fasettøyne. Pronotum er trapesformet, mye smalere enn dekkvingene. Dekkvingene har rettvinklede "skuldre" og er avsmalnende bakover, sprikende i spissen, beina slanke og middels lange.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Kina (Yunnan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Vesperinae (eventuelt familien Vesperidae)
Gruppe Philini Thomson, 1861 (eventuelt underfamilien Philinae).
Slekten  Spiniphilus Lin & Bi, 2011
Spiniphilus spinicornis Lin & Bi, 2011
Spiniphilus xiaodongi Bi & Lin, 2015


== Kilder ==
Oversikt over artene Arkivert 9. desember 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Spiniphilus i Encyclopedia of Life 
(en) Spiniphilus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Spiniphilus hos NCBI 
Spiniphilus – detaljert informasjon på Wikispecies
ARIA Charts

ARIA Charts er Australias offisielle hitlister for musikksalg. Listene publiseres ukentlig av Australian Recording Industry Association og består av ulike singellister og albumlister for ulike musikksjangre. ARIA ble landets offisielle, nasjonale hitliste i juni 1988, da ARIA tok over for Kent Music Report som hadde utgitt hitlister siden 1974.


== Bakgrunn ==
Musikkmagasinet Go-Set publiserte Australias første nasjonale hitlister for singler og album. De første singellistene ble publisert 5. oktober 1966 og fortsatte frem til 24. august 1974, da Go-Set gikk inn. Samme år startet imidlertid musikkentusiasten David Kent en ny nasjonal hitliste som erstattet Go-Set-listene fra mai 1974. Kent Music Report var Australias nasjonale hitliste frem til 1988. Noen år tidligere, i 1983, lisensierte Australian Recording Industry Association (ARIA) listen. De første trykte, nasjonale topp 50-listene ble dermed tilgjengelige i landets platebutikker i juli 1983. Disse listene ble kalt Countdown Chart.13. juni 1988 produserte og publiserte ARIA for første gang sin egen hitliste. Den nye listen, ARIA Charts, ble dermed en konkurrent til Kent Music Report. Sistnevnte fortsatte frem til 1998 under navnet Australian Music Report, men siden 1998 har ARIA Charts vært Australias eneste nasjonale hitliste for musikk.Fra starten i 1988 ble også samlealbum tatt med på ARIA Charts albumliste, slik det også ble gjort i Kent Music Report. Men fra 2. juli 1989 ble samlealbumene sjaltet ut og satt opp i en egen liste. The ARIA Report hadde fulle lister over de 100 mest populære singlene og albumene og ble første gang publisert i januar 1990. Topp 50-listene opphørte i juni 1998, men gjenoppsto samme år før de opphørte i slutten av år 2000.ARIA-listene produseres på bakgrunn av fysisk salg, digitalt salg og musikkstrømming fra en rekke musikktilbydere i Australia.ARIAs nettsted utgir hver uke en topp 50-liste over musikksingler og musikkalbum, en topp 40-liste over digitalt salg og en topp 20-liste over dance-spor. Magasinet ARIA Report publiserer fulle lister, blant annet topp 100 over solgte singler og album, men disse listene er kun tilgjengelig ved betaling.


== Listene ==
ARIA Top 100 Singles Chart
ARIA Top 100 Albums Chart
ARIA Top 100 Physical Albums Chart (kun tilgjengelig i The ARIA Report)
ARIA Digital Track Chart
ARIA Digital Album Chart
ARIA Top 50 Streaming Tracks Chart
ARIA Top 50 Club Tracks Chart
ARIA Top 50 Catalogue Albums Chart
ARIA Top 40 Urban Singles Chart
ARIA Top 40 Urban Albums Chart
ARIA Top 40 Country Albums Chart
ARIA Top 40 Music DVDs Chart
ARIA Top 25 Dance Singles Chart
ARIA Top 25 Dance Albums Chart (kun tilgjengelig i The ARIA Report)
ARIA Top 20 Australian Artist Singles Chart
ARIA Top 20 Australian Artist Albums Chart
ARIA Top 20 Compilation Albums Chart
ARIA Top 20 Jazz & Blues Albums Chart
ARIA Top 20 Classical/Crossover Albums Chart
ARIA Top 10 Core Classical Albums Chart
Årlig Top 100-lister
Top 100-lister for det siste tiåret


== Se også ==
Kent Music Report
Billboard Hot 100
VG-lista


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) ARIA Charts – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Badoc

Badoc (Bayan ng Badoc) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Ilocos Morte. Folkemengden er på 31 616 innbyggere (2015).Badoc har en attraktiv sandstrand og severdig gammel kirkeruin. Badoc er fødestedet til maleren Juan Luna.


== Barangayer ==
Badoc er inndelt i 31 barangayer per 30. september 2019.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Badoc – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Orreskogen

Orreskogen ligger i Voksenkollen i Oslo og er den siste rest av bynær, sammenhengende gammelskog på høydedragene på vestsiden av byen. Skogen ligger på nedsiden av Soria Moria konferanseseter, sørvest for Lysebu. Klimaet er mer borealt enn nede i Oslo, og dette setter sitt preg på vegetasjonen. Blåbærgranskogen er den dominerende vegitasjonstypen som ellers i Nordmarka.
På grunn av boligbygging har skogen blitt redusert de siste årene. Kjernen av det som står igjen av skogen i dag,  er en fin liten sumpgranskog. En liten bekk fra en dam ved Soria Moria litt lenger nord og gir fuktighet til en frodig vegetasjon med høye urter på skogbunnen og langs bekken.Typiske arter  er tyrihjelm ), mjødurt, vendelrot, skogstorkenebb  og turt. Skogen er grovvokst og skyggefull og gir et godt inntrykk av hvordan klimaksfasen ser ut i granskogen. Noen trær er allerede blitt drept av barkbiller og står igjen som tørrgraner. Denne gammelskogen er svært artsrik fordi tallrike livsnisjer forekommer side ved side. Vi finner også andre skyggetålende arter særlig marimjelle, skogstjerne, linnea, maiblom og bregner. På tørre tuer finnes tyttebær sammen med litt lav.
Siden begynnelsen av forrige århundre har skogen vært et yndet turområde. De gamle stiene i Orreskogen og på Voksenkollen ble anlagt som spaserveier i forbindelse med byggingen av sanatoriene og hotellene i området på slutten av 1800-tallet. Her samlet flere av landets fremste kulturpersonligheter krefter og inspirasjon, bl.a Edvard Grieg: "Jeg har vandret omkring i denne Labyrint af Stier i de store Skoge uden at møde andet end Årfugl og Røj."  (Verdens Gang 12. januar 1901).
Camaligan

Camaligan (Bayan ng Camaligan) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Camarines Sur. Kommunen hadde 24 109 innbyggere i 2015.Kommunen er liten av størrelse, men meget tett befolket.


== Arkeologi ==
Tettbebyggelsen i kommunen har Bicolregionens eldste kjente pre-koloniale funnsted, med mengder av steinredskaper, krukkefragmenter, skjellhauger, grise- og hjortebein, hai- og skatebrusk, og andre artefakter og biofakter. Det er også funnet 15 menneskeskjeletter av pre-kolonial ibalonfolk. Funnstedet er sjeldent og viktig idet det mangler fullstendig spor etter handelskontakt med Kina, sørøstasiatiske naboer eller med Sør-Asia, og det er med dette ett av få pre-koloniale funnsteder på Filippinene med distinkte filippinske artefakter og biofakter upåvirket av handel med nevnte områder.


== Barangayer ==
Camaligan er inndelt i 13 barangayer.
Dugcal
Marupit
San Francisco
San Juan-San Ramon (Poblacion)
San Lucas (Poblacion)
San Marcos (Poblacion)
San Mateo (Poblacion)
San Jose-San Pablo (Poblacion)
San Roque
Santo Domingo (Poblacion)
Santo Tomas (Poblacion)
Sua-Tampak
Tarosanan


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Sébastien Gardillou

Sébastien Gardillou (født 29. august 1975 i Limoges) er en fransk håndballtrener, som er assistenten til Olivier Krumbholz på det franske kvinnelandslaget.


== Karierre ==
Etter å ha innehatt ulike treneroppdrag for det franske håndballforbundet, spesielt ved siden av Olivier Krumbholz, sluttet han seg til den franske klubben Metz i løpet av sommeren 2010. Allerede i sitt første år ble han ligamester og ligacupmester med klubben, mens andre sesong ble mer vanskelig uten titler.Han ble sparket på slutten av 2011/12-sesongen og sluttet seg deretter til Nice, som rykket opp til øverste nivå i samme sesong.


== Meritter ==
MetzLigamester: 2011
Ligacupvinner: 2011
		


== Referanser ==
Cometes

Cometes er en slekt av underamilie av trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, matt brunsvarte trebukker, dekkvingene gjerne med kanelbrune felter, hele dyret kan ha metallglans. Antennene er kraftige og vanligvis betydelig lengre enn kroppen. Hodet er rundet, pronotum firkantet med en kraftig pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, gjerne med en opphøyd lengderibbe, beina middels lange med litt fortykkede lår.


== Levevis ==
Som andre trebukker lever larvene av de fleste artene i død ved. De voksne billene er oftest nattaktive.


== Utbredelse ==
Cometes i snever forstand lekten er for det meste utbredt i Brasil, men forekommer også i Paraguay og Argentina, mens gruppen Paracometes er utbredt fra Costa Rica i nord til Fransk Guyana i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Disteniinae Thomson, 1861
Stammen Disteniini Thomson, 1861
Slekten Cometes Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
Underslekten Cometes (i snever forstand)
Cometes carinatus Villiers, 1958
Cometes hirticornis Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
Cometes mediovittipennis Santos-Silva & Tavakilian, 2009
Cometes melzeri Santos-Silva & Martins, 2004
Cometes monnei Hovore & Santos-Silva, 2007
Cometes zikani Melzer, 1926
Underslekten (eller slekten) Paracometes Villiers, 1957
Paracometes acutipennis (Buquet, 1851)
Paracometes birai Hovore & Santos-Silva, 2007
Paracometes eximius (Bates, 1885)
Paracometes mathani Villiers, 1958
Paracometes micans Santos-Silva & Tavakilian, 2009
Paracometes raberi Heffern & Santos-Silva, 2016
Paracometes solangeae Botero & Almeida, 2019
Paracometes venustus (Bates, 1885)
Paracometes viridis Botero & Gutierrez, 2020


== Eksterne lenker ==
(en) Cometes i Encyclopedia of Life 
Cometes (Lepeletier & Audinet-Serville) – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Cometes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oversikt over amerikanske arter