jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Malin Brenn

Malin Johnsen Brenn (født 13. mars 1999) er en norsk fotballspiller fra Jessheim, som spiller for den italienske klubben Como i Serie A.


== Karriere ==
Hun spilte aldersbestemt fotball for Ull/Kisa før hun gikk til LSK Kvinner i 2014. Hun debuterte i Toppserien i april 2016 i hjemmekampen mot Røa. Året etter etablerte hun seg som fast i startelleveren til LSK. I juni 2018 røk hun korsbåndet i en J19-landskamp, dermed var hun ute av spill i nesten et år. Også 2020-sesongen var hun en periode ute grunnet en kneskade.I juni 2022 ble det kjent at Malin Brenn sammen med Camilla Linberg var ferdig i LSK Kvinner. Romerikes Blad hevdet at det var full splid innad i klubben og at spillerne forlot klubben etter en vedvarende konflikt som hadde eskalert den siste tiden.I august 2022 ble det kjent at hun hadde signert for den italienske klubben Como i Serie A.Brenn har landskamper for J15, J16, J17, J19 og U23-landslaget til Norge.


== Meritter ==


==== Med LSK Kvinner ====
Toppserien: 2016, 2017, 2018, 2019Norgesmesterskapet: 2016, 2018, 2019


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Malin Brenns fotball.no profil
Malin Brenn på Soccerdonna
Thea Kyvåg

Thea Kyvåg (født 9. januar 2004) er en norsk fotballspiller fra Nittedal, som spiller for LSK Kvinner.


== Karriere ==
Hun spilte både fotball og håndball i oppveksten, men valgte etter hvert å satse på fotballen. Hun spilte i Gjelleråsen IF i ung alder, og var som 12-åring med å vinne Norway Cup og ble matchvinner etter å ha avgjort den TV 2-sendte finalen med et drømmetreff like før slutt. Hun spilte for klubbens A-lag i 3. divisjon i 2019, og scoret totalt 26 mål på 16 kamper i serie og kvalifiseringspill den sesongen.Før 2020-sesongen gikk hun til LSK Kvinner, og fikk debuten i Toppserien i hjemmekampen mot Sandviken i juli 2020. Hun imponerte i sin første sesong på toppnivå og i november 2020 signerte hun sin første proffkontrakt med klubben, 16 år gammel.I august 2022 ble det kjent at Kyvåg hadde signert for West Ham i engelske Women's Super League.I januar 2023 vendte Kyvåg tilbake til LSK Kvinner.Kyvåg har landskamper for J15, J16 og J19-landslaget til Norge. Hun var en del av det norske J19-landslaget som tok sølv i U19-EM 2022.


== Annet ==
Thea er datter av tidligere landslagsspiller i håndball Sahra Hausmann. Sammen var de å se i realityserien Familiens ære på NRK i 2021. De endte til slutt på andreplass i programmet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thea Kyvåg – Soccerway 
(no) Thea Kyvåg – Norges Fotballforbund 
(de) Thea Kyvåg – Soccerdonna 
(en) Thea Kyvåg – FBref
Stine Brekken

Stine Nybø Brekken (født 19. desember 2004) er en norsk fotballspiller fra Åndalsnes i Møre og Romsdal, som spiller for Vålerenga.


== Karriere ==
Hun spilte aldersbestemt fotball i Åndalsnes IF før hun gikk til Molde i 2019. Hun trente med gutter på G16-laget og spilte kamper for Moldes kvinnelag i 2. divisjon.I januar 2021 signerte hun for regjerende serie- og cupmester Vålerenga på en kontrakt fra sommeren samme år. Hun debuterte i Toppserien i juni 2021 mot Arna-Bjørnar, 16 år gammel. Hun var i sin første sesong med å vinne cupen med Vålerenga.Brekken har landskamper for J15, J16 og J19-landslaget til Norge. Hun var en del av det norske J19-landslaget som tok sølv i U19-EM 2022.


== Meritter ==


==== Med Vålerenga ====
Norgesmester: 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stine Brekken – WorldFootball.net 
(de) Stine Brekken – fussballdaten.de 
(en) Stine Brekken – Soccerway 
(en) Stine Brekken – PlaymakerStats.com 
(de) Stine Brekken – Tysklands fotballforbund 
(no) Stine Brekken – Norges Fotballforbund 
(de) Stine Brekken – Soccerdonna 
(en) Stine Brekken – FBref
Sara Kanutte Fornes

Sara Kanutte Sørensen Fornes (født 1. desember 2001) er en norsk fotballspiller som spiller for den svenske klubben Hammarby.Hun er fra øya Gossen utenfor Molde. I Molde spilte hun i 3. divisjon for Træff, før hun gikk til daværende Trondheims-Ørn i 2018. Hun debuterte i Toppserien i hjemmekampen mot Lyn i august 2018.I januar 2023 ble det kjent at hun hadde signert for den svenske klubben Hammarby.Fornes har landskamper for J16, J17, J19 og U23-landslaget til Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Sara Kanutte Fornes – Norges Fotballforbund 
(de) Sara Kanutte Fornes – Soccerdonna 
(en) Sara Kanutte Fornes – FBref
Valerij Zaluzjnyj

Valerij Fedorovytsj Zaluzjnyj (ukrainsk: Валерій Федорович Залужний, født 8. juli 1973) er en ukrainsk general. Han ble sitt lands forsvarssjef i juli 2021 og på samme tid medlem av det nasjonale sikkerhets- og forsvarsråd.Zaluzjnyj fullførte militærakademiet i Odesa i 1997, og gikk deretter gradene som troppsbefal, kompanisjef og bataljonssjef. Fra 2005 til 2007 studerte han ved Ukrainas nasjonale militærakademi. Fra 2009 til 2012 var han brigadesjef for den 51. mekaniserte brigade.
Zaluzjnyj tilhører en generasjon av militære offiserer som har hatt hele sin militære karriere i Ukrainas forsvar, og dermed ikke har bakgrunn fra Sovjetunionens røde armé. Under hans ledelse har prosedyrer og ledelsesprinsipper fra NATO blitt innført i det ukrainske forsvar, og sentralistiske styringsprinsipper forbundet med arven fra sovjet-hæren avskaffet.
Under Russlands invasjon av Ukraina ble Zaluzjnyj forfremmet til den høyeste militære graden i Ukrainas forsvar, (firestjernes) general.
I 2022 ble Zaluzjnyj av TIME kåret til en av verdens 100 mest innflytelsesrike personer.I byen Pokrov ble Gorky-gaten omdøpt Zaluzjnyj-gaten i mai 2022


== Utnevnelser ==
Generalmajor (23. august 2017)
Generalløytnant (24. august 2021)
General (4. mars 2022)


== Referanser ==
Adriaan Smets

Adriaan Smets (født 27. august 1867 i Dommelen i Valkenswaard, en by i Noord-Brabant i Nederland, død 31. juli 1947 i Roma) var en nederlandsk katolsk prelat som virket i Den hellige stols diplomatiske tjeneste.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Adriaan Smets ble ordinert til prest den 24. september 1892. Hans tidlige pastorale posteringer førte ham til til patriarken av Jerusalem, og i Det hellige land ble han medlem av Kannikene av Den hellige gravs kirke. I kjølvannet av Det osmanske rikes fall ved slutten av første verdenskrig og den påfølgende omorganiseringen av kirkelige jurisdiksjoner, tjente Smets som apostolisk visitator i Bagdad årene 1919–1921.Den 13. januar 1922 utnevnte pave Benedikt XV ham til apostolisk delegat til Persia.


=== Titulærerkebiskop, pavelig sendemann ===
Den 2. august 1922 utnevnte den nye pave Pius XI ham til titulærerkebiskop. Han mottok bispevielsen den 28. oktober samme år av kardinal Willem van Rossum. Medkonsekrantene var titulærerkebiskopene     Pietro Fumasoni Biondi og Jules Tiberghien.
Mens han innehadde dette diplomatiske embede, var han også apostolisk administrator for Kaukasus, selv om bolsjevikisk kontroll der tvang ham til å residere i Teheran, der han ble vitne til etableringen av Pahlavi-dynastiet i 1925.I 1930 vendte han tilbake til Roma, hvor han bodde til sin død 31. juli 1947, nesten 80 år gammel.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori  (1532-1602)
Kardinal Girolamo Bernerio, O.P.  (1540-1611)
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622)
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632)
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642)
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679)
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698)
Pave Benedikt XIII (1649-1730)
Pave Benedikt XIV (1675-1758)
Pave Klemens XIII (1693-1769)
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793)
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil, B. (1718-1802)
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830)
Kardinal Carlo Odescalchi, S.J (1785-1841)
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876)
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903)
Pave Pius X (1835-1914)
Pave Benedikt XV (1854-1922)
Kardinal Willem Marinus van Rossum, C.SS.R. (1854-1932)
Biskop Adriaan Smets (1867-1947) *1922


== Referanser ==
Vestfold prosti (middelalderen)

Vestfold prosti (norrønt: Vestfoldár prófastdœmi) er et av de historiske prostier i Norge etablert som bindeleddet prosti mellom bispedømme og kirkesogn på 1200-tallet, og var underlagt Oslo bispedømme (norrønt: Oslóar byskupsdœmi).


== Historie ==
Under sitt opprinnelige navn, Túnsbergs prófastdœmi, er prostiet blant de eldste kjente prostier i Norge. Prosten i Tunsberg opptrer første gang i skriftlige kilder fra 1218 og ved riksmøtet i Bergen er prostiet omtalt som ett av 9 (eller 10) i Oslo bispedømme. I 1348 pålegger kong Magnus Eriksson alle menn i Tunsberg prosti å betale det de skylder av tiende til kirken innen en måned. Andre historiske navn på prostiet er Thunsbergs profuastdœme og Vestfoldár prófastdœmi. Det siste henspiller på at prostiet omfattet det historiske Vestfylda.


== Kirker i katolsk tid ==
Oversikt over kirker i Vestfoldár prófastdœmi som angitt i Biskop Eysteins jordebok:(til Jarlsberg prosti)

Botna kirkja
Hildistaða kirkja
Vála kirkja
Undreimsdals kirkja
Borra kirkja
Nya kirkja
Lauføy kirkja
Ramnes kirkja
Fones kirkja
Vifilstaða kirkja
Andabu kirkja
Kuadal kirkja
Haugagerðis kirkja
Stokka kirkja
Skeiðauga kirkja
Arnadals kirkja
Sœms kirkja
Slagns kirkja
Njotarey kirkja
Æftaløytis kirkja
Heiðingstaða kirkja
Kaupmantznes kirkja
Tufta kirkja(til Brunla prosti)

Tjumo kirkja
Sanda kirkja
Þjoðalyngs kirkja
Istra kirkja
Tunœims kirkja
Bergs kirkja
Kjosa kirkja
Kvelds kirkja
Hwaranes kirkja
Heiðareims kirkja
Styriualla kirkja
Suarfuastada kirkja


== Etter reformasjonen ==
Omstendighetene omkring og like etter reformasjonen når det gjelder den kirkelige organiseringen er ikke særlig kjent på lokalt nivå, men det antas at den katolske organiseringen i det alt vesentlige ble bibeholdt. Det historiske Vestfold prosti er antatt delt i lenstiden i Brunla og Jarlsberg prostier.


== Referanser ==
Teja Ferfolja

Teja Ferfolja (født 20. september 1991 i Gorica) er en slovensk håndballspiller, som spiller for den slovenske klubben Ajdovščina og det slovenske landslaget. Hun har tidligere spilt for de slovenske klubbene Olimpija og Zagorje, samt Rotweiss Thun i Sveits, Roman i Romania og PAOK i Hellas.
Ferfolja fikk sin mesterskapsdebut for det slovenske kvinnelandslaget under Håndball-EM 2010 i Danmark og Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Teja Ferfolja – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
Teja Ferfolja på Instagram
Branka Zec

Branka Zec (31. oktober 1986 i Ljubljana) er en slovensk håndballmålvakt, som spiller for den tyske klubben Waiblingen og det slovenske landslaget.
Zec fikk sin mesterskapsdebut for det slovenske kvinnelandslaget under Håndball-EM 2010 i Danmark og Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Branka Zec – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Látrabjarg

Látrabjarg er en 14 km lang og opp til 440 meter høy klippe som stikker ut i havet på en odde, lengst vest i Vestfirðir på Island. Klippen er Europas største fuglefjell og en meget viktig hekkeplass for millioner av sjøfugler, inkludert lunde, havsule, lomvi og alke. Klippeformasjonen er avgjørende for mange sjøfuglenes overlevelse, siden den huser opptil 40 % av den globale populasjonen for enkelte arter, for eksempel alke.Blant fuglene som hekker på klippen er også toppskarv (Gulosus aristotelis), og toppskarvkolonien der er én av seks lokasjoner som overvåkes med lysloggere (GLS) av SEATRACK. De andre er Isle of May like utenfor østkysten av Skottland, Jarsteinen rett utenfor Karmøy i Rogaland, Sklinna utenfor kysten nord i Trøndelag, Røst ytterst i Lofoten i Nordland, og Hornøya rett utenfor Vardø i Finnmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Látrabjarg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Curtis Edwards

Curtis Garry Edwards (født 12. januar 1994) er en engelsk fotballspiller som spiller for Stabæk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Curtis Edwards – Transfermarkt 
(en) Curtis Edwards – Soccerway 
(no) Curtis Edwards – Norges Fotballforbund 
(en) Curtis Edwards – FBref
Pavel Baev

Pavel K. Baev (Павел Баев; født 22. mai 1957 i Vladivostok, Sovjetunionen) er en russiskfødt norsk statsviter og forsker I ved Institutt for fredsforskning (PRIO). Han er også tilknyttet Brookings Institution i Washington, DC.


== Liv og virke ==
Baev er utdannet i økonomisk og politisk geografi fra Moskvas statsuniversitet (1979) og arbeidet for et forskningsinstitutt underlagt det sovjetiske forsvarsdepartementet. Han tok sin doktorgrad i internasjonale studier ved Instituttet for amerikanske og canadiske studier i Moskva i 1988 og arbeidet i det nyetablerte Instituttet for europeiske studier i Moskva til 1992, da han flyttet til Oslo og ble ansatt ved Institutt for fredsforskning. I perioden 1994–1996 hadde han et «demokratiske institusjoner-stipend» fra NATO. Han var medredaktør av Security Dialogue 1995–2001 og styremedlem ved PRIO 1999–2005.
Hans forskning handler om endringer i det russiske militæret, russisk–europeiske relasjoner, russisk energipolitikk, russisk politikk i Arktis, terrorisme og konflikter i Kaukasus.


== Utvalgte publikasjoner ==
Baev, Pavel K., 2011. Russia: Moscow Does Not Believe in Change, in Kenneth M. Pollack (red.), The Arab Awakening. Washington, DC: The Brookings Institution.
Baev, Pavel K., 2011. The Continuing Revolution in Russian Military Affairs, in Maria Lipman and Nikolai Petrov (red.), Russia-2020: Scenarios for the Future. Washington, DC: Carnegie Endowment for International Peace.
Anker, Morten; Pavel K. Baev, Bjørn Brunstad, Indra Øverland & Stina Torjesen, 2010. The Caspian Sea Region towards 2025. Delft: Eburon.
Baev, Pavel K., 2010. Russian Military Perestroika. US – Europe Analysis Series Number 45. Washington, DC: The Brookings Institution.
Baev, Pavel K., 2010. The South Stream versus Nabucco Pipeline Race, International Affairs 68(5): 1075–1090.
Trenin, Dmitri & Pavel K. Baev, 2010. The Arctic: A View from Moscow. Carnegie Report. Washington, DC: Carnegie Endowment.
Baev, Pavel K., 2008. Russian Energy Policy and Military Power: Putin’s Quest for Greatness. London: Routledge.


== Referanser ==
Johannes Roth

Johannes Roth eller Ioann Iosifovitsj Rot (født i 1881 i Volmer i Saratov oblast i Tsarrussland, henrettet 17. januar 1938 i Ordzjonikidze) var en volgatysk russisk katolsk prelat som ble henrettet under utrenskningene i 1937-1938.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Johannes Roth var volgatysker; hans fødested Volmer var en gammel tysk nybyggerkoloni i distriktet Kamysjin ved nedre Volga. Han studerte til prest ved presteseminaret i Saratov.


=== Prest ===
Han ble presteviet 28. april 1904. Fra mai 1904 var han prest ved den tyske menighet i Odessa. I 1905 begynte han på studier ved det historisk-filologiske fakultet ved Novorossijskij Universitet i Odessa, men fullførte ikke. Han ble senere sogneprest i Jekaterinodar, og fra 1915 var han sogneprest og dekan i Pjatigorsk (Nord-Kaukasus).


=== Apostolisk administrator ===
Den 23. mai 1926 ble han utnevnt til apostolisk administrator for Nord-Kaukasus av biskop Michel d’Herbigny, hemmelig utsending sendt til Russland av pave Pius XI. Han skulle også ha blitt bispeviet, men det lot seg ikke gjennomføre gitt overvåkning og manglende bevegelsesfrihet. 
I august 1930 ble han arrestert i Piatigorsk. Han ble dømt til tre års eksil etter art. 58-6 og 58-10 i RSFSRs straffelov, og sendt til Kasakhstan i 1931. Det er også informasjon om at han var i en fangeleir utenfor Murmansk. 
Etter sin løslatelse i 1933 bodde han i Vorosjilovsk, og fra desember 1936 i Pjatigorsk. 
Den 19. februar 1937 ble han arrestert og trukket inn i en rettssak mot katolske geistlige og lekfolk i Ordzjonikidze (Czerwiński et al.). Siktelsen lød «kontrarevolusjonær og fascistisk aktivitet i det øyemed å underminere sovjetmakten». Den lukkede rettssaken ble gjennomført 1.-2. november 1937, og fader Johannes ble dømt til døden etter Art. 58-6 (Militærtribunalet, Nord-Kaukasus militærdistrikt). Dommen ble bekreftet i Moskva den 7. desember 1937 (Militærkollegiet, Sovjetunionens høyesterett). 
Han ble henrettet 17. januar 1938 i Ordzhonikidze.


== Kilder ==
Archive of the Directorate of the FSB, Republic of Northern Osetia-Alania
Irina Osipova: V Iazvakh svoikh sokroi menia…: Goneniia na Katolicheskuiu Tserkov’ v SSSR. Po materialam sledstvennykh i lagernykh del. Moskva: Serebriannye niti, 1996. Translated by Malcolm Gilbert under the title: Hide Me Within Thy Wounds: The Persecution of the Catholic Church in the USSR. Fargo, North Dakota, 2003. ss. 194-195
Investigatory Matter 95215, Central Archive, FSB, Russian Federation
Roman Dzwonkowski, S.A.C. (1998): Losy duchowieństwa katolickiego w ZSSR 1917-1939: martyrologium. Towarzystwo Naukowe Katolickiego Uniwersytetu Lubelskiego. ISBN 9788386668670, ss. 413-414
University of Notre Dame: Biography of Monsignor Johannes Roth, i Book of Remembrance - Biographies of Catholic Clergy and Laity Repressed in the Soviet Union (USSR) from 1918 to 1953, lest 2022-02-27
T. Madaƚa: Polscy księża katoliccy w więzieniach i ƚagrach sowieckich od 1918 g., Lublin, 1996, s. 133
Joseph Schnurr: Die Kirchen und das religiöse Leben der Russlanddeutschen, Katolischer Teil. Stuttgart, 1980, s. 362
Filip Kollsete

Filip Rædergård Kollsete (født 1987) er en norsk musikkprodusent og låtskriver innen hiphop. Han er tilknyttet plateselskapet Nora Collective og har blant annet vært produsent for Arif, MARS, Stig Brenner, Lars Vaular og Isah.
Kollsete ble nominert til Spellemannprisen 2021 i klassen årets produsent for produksjoner for Stig Brenner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Filip Kollsete på Discogs 
(en) Filip Kollsete på Genius — sangtekster 
Artikkelen har ingen egenskaper for sosiale medier i Wikidata
Putinversteher

Putinversteher er en neologisme i form av et tysk ord, som direkte oversatt til norsk betyr «en som forstår Putin», altså en «Putinforståer». Det tyske ordet «Versteher» betyr en som forstår. Når det tyske ordet «Versteher» blir tilføyd et annet, får det en dobbelt betydning, slik at det også skal oppfattes ironisk. For eksempel vil en «Frauenversteher», på norsk en «damevenn», typisk være en mann som skryter av sine mange kvinnebekjennskaper. Ordet «Putinforståer» blir derfor brukt til å beskrive en som har uttrykt forståelse for president Putin.Et eksempel på en som er karakterisert som en «putinforståer» er den tidligere leder i det tyske partiet Die Linke Sahra Wagenknecht, som bare få dager før Russlands invasjon i Ukraina i februar 2022, blant annet uttrykte at 

kanskje vi bare skulle ta Russland seriøst og respektere at landet har sikkerhetsinteresser.
Begrepet kan bli brukt om personer som man mener uttrykker apologetiske holdninger til Vladimir Putins Russland. Karakteristikken kan bli brukt mot personer fordi de er venstre- eller høyreradikale som liker autoritære ledere, eller fordi de tjener penger i Russland, for eksempel tidligere politikere som mot god betaling opptrer som lobbyister for russiske statskontrollerte foretak. Med karakteristikken vil man noen ganger vise til at bestemte personer har forståelse for Putins repressive politikk og undergraving av demokrati og menneskerettigheter.Det finnes eksempler på at personer selv har erklært seg som putinforståere. Således kritiserte i 2014 journalistene Mathias Bröckers og Paul Schreyer vestlige medier og dessuten USA, for å bære skylden for den kalde krigen som da var oppstått mellom øst og vest. Tittelen på deres bok Wir sind die Guten, må oppfattes som ironisk. Bröckers og Schreyer uttrykte seg i boken blant annet slik:
Fordi i forbindelse med Ukrainakrisen brukes ordet Putinversteher som et skjellsord, for å sverte enhver som har satt noe inn på å analysere og forstå Russlands motiver. For når man ikke lengre får lov til å forstå noe, når analyse, erkjennelse blir svertet, da går noe galt.  

Begrepet har etter Russlands angrep på Ukraina fra 2014 og i årene fremover fått mer oppmerksomhet internasjonalt. Det har blitt brukt til å beskrive lignende fenomener også i andre land, der både personer i de politiske ytterkantene og enkelte lobbyister og næringslivsfolk med økonomiske interesser i Russland uttrykker «forståelse» for Putins politikk. Ofte kan «Putinforståere» møte kritikk av Russland med whataboutism-argumenter, som henvisning til utvidelser av NATO eller andre ting vestlige land skal ha gjort som rettferdiggjøring av russiske angrep på nabolandene.


== Se også ==
Medløper
Putler
Appeasement


== Referanser ==
Nina Jeriček

Nina Jeriček (10. april 1984 i Celje) er en slovensk håndballspiller, som spiller for den slovenske klubben Krim og det slovenske landslaget.
Jeriček fikk sin mesterskapsdebut for det slovenske kvinnelandslaget under Håndball-EM 2010 i Danmark og Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nina Jeriček – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Serhij Sjaptala

Serhij Sjaptala (ukrainsk: Шаптала Сергій Олександрович; født 1973) er en ukrainsk generalløytnant. Han ble 28. juli 2021 utnevnt til stabssjef i det ukrainske forsvaret.


== Referanser ==
Sergeja Stefanišin

Sergeja Stefanišin (19. september 1974 i Ljubljana) er en slovensk tidligere håndballmålvakt, som blant annet spilte for den slovenske storklubben Krim og det slovenske landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergeja Stefanišin – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Tamara Mavsar

Tamara Mavsar (1. april 1991 i Ljubljana) er en slovensk tidligere håndballspiller, som spilte for den slovenske storklubben Krim og den makedonske klubben Vardar, samt det slovenske landslaget.
Mavsar fikk sin mesterskapsdebut for det slovenske kvinnelandslaget under Håndball-EM 2010 i Danmark og Norge.


== Meritter ==
KrimSlovensk seriemester: 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014
Slovensk cupmester: 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014
Mesterligasemifinalist: 2013VardarMesterligafinalist: 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tamara Mavsar – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Neli Irman

Neli Irman (7. april 1986 i Celje) er en slovensk håndballspiller, som spiller for den sveitsiske klubben Spono Eagles og det slovenske landslaget.
Irman fikk sin mesterskapsdebut for det slovenske kvinnelandslaget under Håndball-EM 2010 i Danmark og Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Neli Irman – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Nives Ahlin

Nives Ahlin (14. juli 1991 i Trbovlje) er en slovensk håndballspiller, som spiller for den slovenske klubben Zagorje og det slovenske landslaget.
Ahlin fikk sin mesterskapsdebut for det slovenske kvinnelandslaget under Håndball-EM 2010 i Danmark og Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nives Ahlin – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Maja Zrnec

Maja Zrnec (31. mai 1988 i Ljubljana) er en slovensk tidligere håndballspiller, nå trener i Tyskland, som blant annet spilte for den slovenske storklubben Krim og fikk 33 landskamper for det slovenske landslaget.
Zrnec fikk sin mesterskapsdebut for det slovenske kvinnelandslaget under Håndball-EM 2010 i Danmark og Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maja Zrnec – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Janja Rebolj

Janja Rebolj (født 29. januar 1993 i Trbovlje) er en slovensk håndballspiller som spiller for den slovenske klubben Zagorje og det slovenske landslaget.
Rebolj fikk sin mesterskapsdebut for det slovenske kvinnelandslaget under Håndball-EM 2016 i Sverige.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Janja Rebolj – Det europeiske håndballforbundet (EHF)