jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Agnes Ida Pettersen

Agnes Ida Pettersen (født 1981 i Tromsø) er en norsk komponist oppvokst i Harstad. Hun skriver mest for akustiske instrumenter, men jobber også med elektronisk musikk, installasjoner og scenisk musikk.


== Virke ==
Pettersen er utdannet i komposisjon på Norges musikkhøgskole (2011) med Bjørn Kruse og Henrik Hellstenius som hovedveiledere. Fra 2011 har hun virket som frilans komponist med base i Oslo. Hun deltok med verket In b på Nordiske musikkdager i 2015. Verket I det stille // Epilog er innspilt av Telemark kammerorkester og er også framført av Det norske kammerorkester. Hun har også jobbet med Det Norske Blåseensemble, Felicia Kaijser, Ingvild Maria Mehus, NOSO Sinfonietta m.fl. I 2017 gav hun ut plata Listen and Dance på eget selskap. Kormusikk er utgitt på musikkforlaget Cantando. Hun vant Edvard-prisen i klassen samtid i 2021 for verket Å vere i livet som bygger på Halldis Moren Vesaas' dikt Å vere i livet – tre vers til mor.I tillegg til sitt virke som komponist har Pettersen hatt mange tillitsverv, bla som leder av Ung Nordisk Musikk og i Ny Musikks komponistgruppe. Fra våren 2016 har hun hatt funksjon som likestillingsombud i Norsk komponistforening.


== Verk (utvalg) ==


=== Ensemblemusikk ===
Concertino (2017)
I det stille // Epilog (2014)
Venterom (2011)


=== Kammermusikk ===
Dockside Collection (2018)
Verdensfryd! (2017)
In b (2015)
Songar frå Kongepingvinens fargar (2013)
Turned Garden (2013)


=== Soloverk ===
Grazioso (2015)
Maskerade (2012)


=== Elektroakustisk musikk ===
Nadir (2013)


=== Musikk til scene, film og annet ===
The kinky letter & Dandy (2017)
All the dreams (2013)
Lykken er (…)  (2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Agnes Ida Pettersens hjemmeside
Agnes Ida Pettersen på Norsk komponistforenings hjemmeside Arkivert 23. mai 2018 hos Wayback Machine.
Agnes Ida Pettersen på Imdb
Plata Tapestry hos Lawo store Arkivert 24. mai 2018 hos Wayback Machine.
Osmoderma barnabita

Osmoderma barnabita er en bille som hører til gullbassene (skarabider).


== Utseende ==
En stor og bred, blankt grønnlig svart gullbasse. Pronotum er smalere enn dekkvingene, dypt punktert med en midtfure i den fremre delen. Dekkvingene er rynkete med uregelmessig punktering.


== Habitat ==
I likhet med de andre artene i slekten Osmoderma lever arten i kolonier i muld inne i hule trær. De voksne billene er aktive om natten om sommeren, og kommer av og til til lys.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sentral- og Øst-Europa inkludert det vestlige Russland. Det er ofte ikke skilt mellom denne arten og Osmoderma eremita, så artens eksakte utbredelse er nokså uklar. Arten har én populasjon i Finland, dette er nylig bekreftet ved molekylærbiologiske metoder 


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien gullbasser, Cetoniidae (eventuelt underfamilie av skarabider (Scarabaeidae))
Underfamilien Trichiinae
Slekten Osmoderma LePeletier & Audinet-Serville, 1828 - 15 arter
Osmoderma barnabita Motschulsky, 1845


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
Bilde av arten
Alexander, K., Buche, B., Dodelin, B. & Schlaghamersky, J. 2010. Osmoderma barnabita. The IUCN Red List of Threatened Species 2010: e.T157901A5169119. Rødlistevurdering for arten
(en) Osmoderma barnabita i Global Biodiversity Information Facility
Bogen naturreservat

Bogen naturreservat ble opprettet i 2006. Naturreservat er levested for den svært sjeldne orkideen knottblom. Det er i dag ytterst få kjente forekomster av knottblomst igjen i Norge.
Lavaskrenten med navnet Holmestrandsveggen, som går fra Holmestrand bysentrum til den tidligere kommunegrensen mot Sande, viser viktige deler av jordas historie gjennom 300 millioner år.
Holmestrandsveggen var den siste kjente hekkeplassen for vandrefalk i Vestfold, før vandrefalken ble etablert med gjenintroduksjon fra Sverige. Siste år med gammel hekking var i 1967, og første år med ny hekking i Holmestrandsveggen var i 1984. Verdens antatt lengstlevende vandrefalk i vill tilstand hadde sin viktigste hekkeplass i Bogen naturreservat. Hun holdt territoriet ved Holmestrandsveggen
i 15 år på rad.Verneformål- Spesielt naturområde - lavaskrent, rikmyr m.m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bogen naturreservat Arkivert 10. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
Faktaark Naturbase
Kristin Norderval

Kristin Norderval (født 1957 i Seattle, USA) er en norsk komponist, vokalist og improvisatør.


== Utdannelse ==
Norderval har doktorgrad i musikk (Doctor of Musical Arts in Vocal Performance) fra Manhattan School of Music 1993, master i musikk fra San Fransisco Conservatory of Music (Master of Music in Voice) 1987, og en Bachelor i musikk (Bachelor of Music in Composition and Voice) fra the University of Washington 1984.


== Yrkesliv ==
Norderval arbeider både som vokalist og komponist. Hennes repertoar som vokalist spenner fra renessansen til avant-garde. Feminisme, fred og rettferdighet er gjennomgående tematikk i hennes komposisjoner og Norderval integrerer ofte elementer av performance, dans og teater. Hun kombinerer klassisk sang og akustiske instrumenter med elektroniske virkemidler i sine komposisjoner.I 2016 fikk operaen The trials of Patricia Isasa sin premiere. Den har libretto av Naomi Wallace, ble regissert av Pauline Vaillancourt og er en sosio-politisk opera om den argentinske menneskerettsaktivisten Patricia Isasas kamp. Norderval sang selv hovedrollen (Patricia). Norderval er en pådriver for utviklingen av ny scenisk vokalmusikk, blant annet gjennom sitt engasjement som styreleder for foreningen VoxLAB (opprettet 2013). Hun har medvirket på en rekke plateutgivelser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristin Norderval på Internet Movie Database 
(en) Kristin Norderval på Discogs 
(en) Kristin Norderval på MusicBrainz 
(en) Kristin Norderval på AllMusic 
(en)  Hjemmeside Offisielt nettsted
(en) Kristin Norderval på YouTube
Aina Villanger

Aina Villanger (født 31. januar 1979 i Skien) er en norsk forfatter.
Hun har studert på Skrivekunst-akademiet i Hordaland og ved Universitetet i Oslo. 


== Bibliografi ==
Langsang, lyrikk, Oktober (2012)
Baugeids bok, prosa, Oktober (2017)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Aina Villanger i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Breimyr naturreservat

Breimyr naturreservat ble opprettet i 1980, og er en høymyr, eller nedbørsmyr, som får sin næring
tilført med regnvannet. Midt ute i Breimyr er det et lavt, oppstikkende berg. Berget ligger i kommunegrensen mellom Hof og Holmestrand. En del av Breimyr har vært forsøkt grøftet.Verneformål: Bevare en konsentrisk høymyr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Breimyr naturreservat Arkivert 10. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
Faktaark Naturbase
Osmoderma davidis

Osmoderma davidis er en bille som hører til gullbassene (skarabider).


== Utseende ==
En stor og bred, halvmatt svart gullbasse. Pronotum er rundet og mye smalere enn dekkvingene, dypt punktert med en midtgrop i den fremre delen. Dekkvingene er rynkete med uregelmessig punktering.


== Habitat ==
I likhet med de andre artene i slekten Osmoderma lever arten i kolonier i muld inne i hule trær av mange ulike slags løvtrær, hyppigst arter av eik og lind. De voksne billene er aktive om dagen om sensommeren. Særlig hannene sender ut en påfallende duft. De voksne billene kan drikke utflytende, gjærende sevje.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Kina og Russland (Burjatia og østover til Primorskij kraj).


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien gullbasser, Cetoniidae (eventuelt underfamilie av skarabider (Scarabaeidae))
Underfamilien Trichiinae
Slekten Osmoderma LePeletier & Audinet-Serville, 1828 - 15 arter
Osmoderma davidis Fairmaire, 1887


== Litteratur ==
Fairmaire, L. (1887) Notes sur les coléoptères des environs de Pékin. Revue d'Entomologie. Caen 6:312-335.
Bezborodov, V.G. (2015) The genus Osmoderma (Coleoptera, Scarabaeidae, Trichiinae) in Siberia and the Russian Far East.  Entomological Review 95 (8): 1088-1098. [1]


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Osmoderma davidis i Encyclopedia of Life 
(en) Osmoderma davidis i Global Biodiversity Information Facility 
Osmoderma davidis – detaljert informasjon på Wikispecies
Eplerud naturminne

Eplerud naturminne ble opprettet i 1938. Seterfurua på Eplerød er et stort furutre. Treets høyde er målt til 31 meter, og diameteren i brysthøyde til 1 meter. Furua er nøysom og trives på næringsfattig grunn. Etter gran er furu det vanligste treslaget i Norge. Furutrær kan bli mer enn 500 år gamle.Verneformål- en furu "Seterfurua".


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Seterfurua på Eplerød naturminne Arkivert 10. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
Faktaark Naturbase
Osmoderma opicum

Osmoderma opicum er en bille som hører til gullbassene (skarabider).


== Utseende ==
En stor og bred, halvmatt svart gullbasse. Pronotum er rundet og mye smalere enn dekkvingene, dypt punktert med en midtgrop i den fremre delen. Dekkvingene er tett punkterte.


== Habitat ==
I likhet med de andre artene i slekten Osmoderma lever arten i kolonier i muld inne i hule løvtrær, i alle fall lind. De voksne billene er aktive om dagen om sommeren. Særlig hannene sender ut en påfallende duft.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Japan (Honshu), Russland (Primorskij kraj) og Nord-Korea. Den er regnet som svært sjelden.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien gullbasser, Cetoniidae (eventuelt underfamilie av skarabider (Scarabaeidae))
Underfamilien Trichiinae
Slekten Osmoderma LePeletier & Audinet-Serville, 1828 - 15 arter
Osmoderma opicum Lewis, 1887
Osmoderma opicum coreanum Tauzin, 2013 - Nord-Korea og Øst-Sibir
Osmoderma opicum opicum Lewis, 1887 - Japan


== Litteratur ==

Bezborodov, V.G. (2015) The genus Osmoderma (Coleoptera, Scarabaeidae, Trichiinae) in Siberia and the Russian Far East.  Entomological Review 95 (8): 1088-1098. [1]


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Osmoderma opicum i Encyclopedia of Life 
(en) Osmoderma opicum i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Osmoderma opicum hos NCBI 
(en) Kategori:Osmoderma opicum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Osmoderma opicum – detaljert informasjon på Wikispecies
Hillestadåsen naturreservat

Hillestadåsen naturreservat ble opprettet i 1980, og er en frodig bøkeskog helt på nordgrensen av skogtypens naturlige utbredelsesområde på det europeiske kontinentet. På grunn av den store vitenskapelige betydningen, skal bøkeskogen ved Hillestad ha en mest mulig fri utvikling. Hillestadåsen naturreservat er en klassisk botanisk forekomst. Allerede i 1924 ble den beskrevet i botanisk litteratur.Verneformålet er å bevare et frodig bestand med bøkeskog av stor plantegeografisk verdi i nasjonal og internasjonal sammenheng.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hillestadåsen naturreservat Arkivert 10. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
Faktaark Naturbase
Høymyr naturreservat

Høymyr naturreservat ble opprettet i 1980. Høymyr er en jordvannsmyr med middels rik, stedvis rik vegetasjon. Nedbørsmyrer har få arter. Artsrikdommen i jordvannsmyrer varierer derimot fra å være fattig til ekstremt rik, avhengig av grunnens næringsinnhold.
Langs sørsiden av Høymyr naturreservatet er det kilder med kalkrikt grunnvann. Fra disse kildene renner vann ut i myra, og gir grunnlag for de rikeste innslagene i vegetasjonen.Formålet med fredningen er å bevare ei flatmyr med middels rik, stedvis rik vegetasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Høymyr naturreservat Arkivert 10. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
Faktaark Naturbase
Sæteråsen naturreservat

Sæteråsen naturreservat ble opprettet i 1993, og ble revidert i 2018. Sæteråsen var det første barskogreservatet i Vestfold. Naturreservatet byr på en rik granskog som er lite påvirket av hogst i nyere tid.
Miljøverndepartementet nedsatte høsten 1986 et barskogutvalg. Utvalget skulle trekke opp hovedlinjene for arbeidet med barskogvern i Norge. Det endte med at det skulle lages verneplaner for hver landsdel. I 1991 fikk Sæteråsen høyeste prioritet i verneplanen for barskog i Øst-Norge. To år senere ble området vernet. Det er staten som eier Sæteråsen naturreservat.Formålet med fredningen er å bevare en floristisk meget rik lågurt- granskog på permiske eruptiver, som er lite påvirket av hogst.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sæteråsen naturreservat Arkivert 10. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
Faktaark Naturbase
Maskinentreprenørenes forbund

Maskinentreprenørenes Forbund (MEF) er en frittstående bransje- og arbeidsgiverorganisasjon som representerer over 2 300 små, mellomstore og store bedrifter.
Hovedtyngden av medlemsbedriftene driver maskinell anleggsvirksomhet, men forbundet organiserer også skogsentreprenører, brønnborere og gjenvinnings- og avfallsbedrifter.
Administrerende direktør fra mai 2017 er Julie Brodtkorb.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Tjønna naturreservat

Tjønna naturreservat i Holmestrand kommune ble opprettet i 1980. Tjønna er en jordvannsmyr med en mangfoldig vegetasjon. I nordre del av reservatet er det sump med svartor.
Naturreservatet er lite påvirket av menneskers aktivitet. Den sjeldne hvitryggspetten er sett i reservatet.Formålet med fredningen er å bevare en jordvannsmyr med middels til rik vegetasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tjønna naturreservat Arkivert 10. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
Faktaark Naturbase
Vitenskapsåret 1787

Vitenskapsåret 1787 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1787.


== Hendelser ==
11. januar - William Herschel oppdager Titania, den første kjente av Uranus måner.


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: John Hunter, skotsk kirurg.


== Fødsler ==
6. mars - Joseph von Fraunhofer, tysk optiker, instrumentmaker (død 1826)
9. mars - Josephine Kablick, tsjekkisk botaniker og paleontolog (død 1863)
16. mars - Georg Ohm, tysk fysiker (død 1854)
7. juni - William Conybeare, britisk geolog (død 1857)
27. juni - Thomas Say, amerikansk entomolog (død 1834)


== Dødsfall ==
13. februar - Ruđer Josip Bošković, kroatisk fysiker, matematiker och astronom (født 1711)


== Referanser ==
Grøum naturminne

Grøum naturminne i Tønsberg kommune ble opprettet i 1960. Grøumgrana er et ualminnelig stort og grovt grantre. Treet må ha overlevd to tregenerasjoner, og står nå i et område med ung skog. Det var antagelig herredsskogmesteren i Våle og Ramnes som tok initiativet til å verne treet.
Treets tilstand er bra. Høyden er målt til 31 meter, stammens tverrsnitt i brysthøyde til 1 meter og stammens omkrets til noe over 3 meter. Treets volum ble i 1984 beregnet til 7 kubikkmeter.Verneformål- En gran.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Grøumgrana naturminne Arkivert 10. januar 2019 hos Wayback Machine. Boken Natur i Vestfold
Faktaark Naturbase
Myklebost kraftverk

Myklebost kraftverk er et vannkraftverk ved Jølstravatnet i Jølster kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 192 meter i Myklebustelva.
Installert effekt er 5 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 18 GWh.
Kraftverket eies av lokale grunneiere. Det ble satt i drift i april 2018.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Vitenskapsåret 1728

Vitenskapsåret 1728 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1728.


== Oppdagelsesreiser ==
14. juli – 14. august – Vitus Bering seiler nordover fra Kamtsjatkahalvøya, gjennom Beringstredet, og rundt Kapp Dezjnjov.


== Astronomi ==
Ukjent dato - James Bradley anvender astronomisk aberrasjon for å beregne lysets hastighet til omtrent 301 000 km/s.
Ukjent dato - James Bradley observerer jordaksen presesjon.


== Odontologi ==
Pierre Fauchard får publisert verket «Le Chirurgien Dentiste» (Tannkirurgen), den førte vitenskapelige beskrivelsen av tannpleie, inkludert tannregulering. Paris.


== Publikasjoner ==
Utendi wa Tambuka (Historien om Tambuka) blir publisert, det eldste kjente dokumentet skrevet på swahili.


== Institusjoner ==
Den første botaniske hage i Amerika, «Bartram's Garden» åpner. Philadelphia.


== Fødsler ==
13. februar - John Hunter (død 1793), skotsk kirurg.
16. april - Joseph Black (død 1799), skotsk fysiker og kjemiker.
26. august −Johann Heinrich Lambert (død 1777), tysk matematiker og astronom.
3. september - Matthew Boulton (død 1809), engelsk ingeniør.
27. oktober - James Cook (død 1779), engelsk oppdagelsesreisende.


== Dødsfall ==
22. august – Johann Georg Gmelin den eldre (født 1674), tysk kjemiker.
Ukjent dato – Magnús Arason (født 1683), islandsk matematiker og kartograf, den første som utførte nøyaktige landmålinger på Island.


== Referanser ==
Küsnacht

Küsnacht er en kommune i distriktet Meilen i the kantonen Zurich i Sveits.
Kommunen hadde 14,192 innbyggere i 2016.
Pilea peperomioides

Pilea peperomioides, også kjent som elefantøre, kinesisk pengeplante eller misjonærplante, er en blomsterplante i neslefamilien, og stammer fra Yunnanprovinsen i det sørvestlige Kina.
Planten er en sukkulent og eviggrønn med runde, mørkegrønne blader. Den vokser oppreist og kan bli opptil 30 cm høy. På en lang bladstilk kan bladene bli opptil 10 centimeter i diameter. 
Den vokser vilt i fuktige skoger, med en høyde på 1500–3000 meter. 
Mellom april og juli kan den blomstre i form av bittesmå blomster i store klynger.
Planten ble først innsamlet av George Forrest i 1906, og i 1910 i Cangshan-fjellkjeden i Yunnanprovinsen.
I 1944 fikk en norsk misjonær Agnar Espegren stiklinger av planten i Yunnanprovinsen, mens han var på flukt fra Hunanprovinsen. Espegren bodde i Calcutta i India i et år før han brakte planten til Norge 1946. Espegren ga avleggere av planten til venner og familie rundt omkring i Norge, og fikk deretter navnet «misjonærplanten».Pilea peperomioides er et eksempel på en plante som har vært bredt oppdrettet av amatører via stiklinger, samtidig som den var lite kjent blant botanikere. Planten ble ikke identifisert før 1980-årene og første bilde ble publisert i Kew magazine i 1984.
Den har lenge vært en klassisk inneplante i Norge, som igjen har blitt  veldig populær de siste årene.  Den trives med en temperatur på minst 10 °C og klassifiseres som meget lettstelt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pilea peperomiodes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pilea peperomiodes hos NCBI 
(en) Pilea peperomiodes hos The International Plant Names Index 
(en) Pilea peperomiodes hos Tropicos 
(en) Kategori:Pilea peperomioides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pilea peperomioides – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pilea peperomioides – detaljert informasjon på Wikispecies
Akim Murvold

Akim Jørginus Murvold (født 22. februar 1894 i Åfjord, død 3. desember 1980 i Ørland) var gårdsbestyrer på Austråttgården 1920-1935, gårdbruker på gården Lundasletta i Ørland, og var ordfører i Ørland 1952–1963.Han representerte Senterpartiet, og satt i kommunestyret 1931–1937 og 1948–1963. Murvold var også styremedlem og formann i Ørland sparekasse og Fosen trafikklag.


== Referanser ==
Dario Castello

Dario Castello (før 1600 – ca. 1658) var en italiensk musiker og komponist fra tidligbarokken.


== Liv og virke ==
Castello kan være den Giovanni Battista Castello som i 1626 ble ansatt som «piffaro» hos den venetianske dogen, ellers er alt som er kjent om ham det som står på tittelsidene til de trykte verkene hans. I 1627 smykket han seg med tittelen «Capo di Compagnia de Musici d'Instrumenti da fiato in Venetia» og fra samme år bar han tittelen «don». I sin andre samling titulerer han seg som «Musico Della Serenissima Signoria di Venetia in S.Marco, & Capo di Compagnia de Instrumenti». Fra 1658 ble han kalt  «già capo di instromenti da fiato», noe som viser at han på dette tidspunktet var i ferd med å avslutte sin aktive musikerkarriere.
Totalt 29 av Castellos verk er kjent. Musikken hans er teknisk krevende og innfalls- og kontrastrik, og stilmessig preget av den tidlige venetianske skole.
Et uvanlig høyt antall opptrykk viser at musikken hans var populær i samtiden. I 1658 ble han utgitt av den kjente musikkforleggeren Phalèse i Antwerpen.


== Verk ==
Sonate concertate in stil moderno a 2 & 3 voci, Libro primo, Venezia, 1621
Sonate concertate in stil moderno per sonar nel Organo overo Clavicembalo con diversi Instrumenti. A 1., 2., 3. & 4. Voci. Libro secondo, Venezia, 1629
Exultate Deo (1625 og 1636), motett


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ariella Lanfranchi: «Dario Castello», treccani.it. Fra Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 21 (1978). 


== Eksterne lenker ==
(en) Dario Castello – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 

(de) Verk av og om Dario Castello i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) Fritt tilgjengelige noter av Dario Castello i International Music Score Library Project
Vitenskapsåret 1725

Vitenskapsåret 1725 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1725.


== Astronomi ==
John Flamsteeds katalog blir publisert posthumt i endelig versjon, med 2935 stjerner opplistet.


== Teknologi ==
Tekstilarbeideren og oppfinneren Basile Bouchon finner opp hullbånd.
Gullsmeden William Ged finner opp stereotyp-trykking.


== Sosiologi ==
Giambattista Vico får publisert første versjon av verket «I Principi di una scienza nuova» (Prinsippene for en ny vitenskap om nasjonenes felles natur), et tidlig bidrag til samfunnsvitenskap. Napoli.


== Fødsler ==
4. februar - Dru Drury, engelsk entomolog (død 1804).
12. september - Guillaume Le Gentil, fransk astronom (død 1792).
16. september - Nicolas Desmarest, fransk naturforsker (død 1815).
25. september - Nicolas-Joseph Cugnot, fransk oppfinner (død 1804).


== Dødsfall ==
29. juni − Arai Hakuseki, japansk filosof  (født 1657).
10. desember – Nicolaas Hartsoeker, nederlandsk matematiker og fysiker, tidlig konstruktør av mikroskop (født 1656).


== Referanser ==
Basile Bouchon

Basile Bouchon var en tekstilarbeider på silkesenteret i Lyon som oppfant en måte å kontrolere en vev ved hjelp av hullbånd i 1725. Han var sønn av en orgelmaker. Bouchon delvis automatiserte den kjedelige prosessen med å sette opp en vev hvor en operator løfter trådene med snorer.
Denne utviklingen av arbeidsprosessen er ansett å være den første industrielle bruken av en halvautomatisk maskin.


== Referanser ==


== Videre lesning ==
Poncelet, Jean-Victor, Travaux de la Commission Francaise.  L’Exposition Universelle de 1851, vol. 3, part 1 (Machines et outils appliqués aux arts textiles), section 2, pages 348-349 (1857).  [Poncelet’s history of the Jacquard loom is the basis for most subsequent accounts.]
Usher, Abbot Payson.  A History of Mechanical Inventions. Revised edition. (Mineola, N.Y.:  Dover Publications, Inc., 1988), pages 289-291.  (Originally published in 1929 by Harvard University Press in Cambridge, Mass.)
Randell, Brian, ed. The Origins of Digital Computers: Selected Papers, 3rd ed. (N.Y., N.Y.:  Springer-Verlag, 1982), page 5.
Eymard, Paul (1863) “Historique du metier Jacquard”  Annales des Sciences physiques et naturelles*, 3rd series, vol. 7, pages 34–56; see especially page 37. (* published in Lyon, France by Barret)
Ballot, Charles.  L’introduction du machinisme dans l’industrie française.  (Lille-Paris:  F. Rieder, 1923), page 339.
Ballot, Charles.  Revue d'histoire de Lyon: Études, Documents, Bibliographie (Lyon, France:  A. Rey et Co., 1913), vol. 2, pages 6–10.
Barlow, Alfred.  The History and Principles of Weaving by Hand and by Power (London, England: Kessinger Publishing, 2007).  See Chapter 11.  (Originally published in 1876 by Sampson Low, Marston, Searle & Rivington in London.)
History of Computers


== Eksterne lenker ==
Photograph of replica of Bouchon loom