jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hanna Faulhaber

Hanna Faulhaber (født 4. september 2004) er en amerikansk freestylekjører fra Basalt i Colorado, som tok bronsemedalje i «SuperPipe» under Vinter-X Games Aspen 2022.Under Vinter-OL for ungdom 2020 i Lausanne tok Faulhaber «halfpipe»-bronse.Hun representerte USA under Vinter-OL 2022 i Beijing, og kvalifiserte seg der til «halfpipe»-finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hanna Faulhaber – Olympics.com 
(en) Hanna Faulhaber – Olympedia 
(en) Hanna Faulhaber – FIS (freestyle) 
Hanna Faulhaber på Instagram
Freestyle under Vinter-OL for ungdom 2020 – Halfpipe jenter

Halfpipe for jenter i freestyle under Vinter-OL for ungdom 2020 ble avholdt 20. januar 2020 i Leysin Park & Pipe.Gu Ailing fra Kina vant øvelsen foran landskvinnen Li Fanghui og Hanna Faulhaber fra USA.


== Resultater ==


=== Finale ===


=== Kvalifisering ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Freestyle under Vinter-OL for ungdom 2020 – Halfpipe jenter – Olympedia
Marit Bratberg Lund

Marit Bratberg Lund (født 7. november 1997) er en norsk fotballspiller fra Ilseng i Stange som spiller for Brann.


== Klubbkarriere ==
Hun startet seniorkarrieren i Fotballaget Fart i 1. divisjon i 2013, før hun i 2014 gikk til Kolbotn Fotball Kvinner i Toppserien.
I desember 2020 signerte hun for Sandviken. I hennes første sesong var hun med å vinne klubbens første seriemesterskap. Med 13 målgivende og 7 mål fra sin venstre vingbackposisjon var hun en viktig bidragsyter til gullaget. Hun ble kåret til årets spiller i Toppserien 2021 både i den offisielle kåringen, av NTB. og under NISO Awards.


== Landslagskarriere ==
Hun har landskamper for J15, J16, J17, J19, U23 og det norske A-landslaget.
I 2021 reagerte flere fotballeksperter på at hun ikke fikk sjansen på A-landslaget til tross for at hun var blant de beste spillerne i Toppserien.Hun ble tatt ut på det norske A-landslaget for første gang i august 2022, i Hege Riises første tropp som landslagssjef. Hun debuterte da hun startet VM-kvalifiseringskampen hjemme mot Albania, den 6. september 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Marit Bratberg Lund – Norges Fotballforbund 
(de) Marit Bratberg Lund – Soccerdonna 
(en) Marit Bratberg Lund – FBref
Mimopaederus

Mimopaederus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien tannkortvinger (Oxytelinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små, avlange, matt brunlige kortvinger. Kroppen er litt flattrykt, fint punktert. Hodet er stort, gjerne bredere enn pronotum og har litt utstående fasettøyne, kjevene (mandiblene) er nokså lange, nesten så lange som resten av hodet. Pronotum er trapesformet, bredest foran. det er en markert "stilk" mellom pronotum og dekkvinger. Dekkvingene er middels lange, bakkroppen sylindrisk.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Mangareva i Polynesia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien tannkortvinger Oxytelinae Fleming, 1821
Gruppe Thinobiini J.Sahlberg, 1876
Slekten Mimopaederus Cameron, 1936Mimopaederus insularis Cameron, 1936


== Referanser ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mimopaederus i Global Biodiversity Information Facility 
Mimopaederus insularis – detaljert informasjon på Wikispecies
Craspedus

Craspedus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (ca. 3-4 millimeter), slanke, blanke, svarte kortvinger. Hodet er avrundet firkantet med små, flate fasettøyne. Antennene er kraftige, de fleste leddene bredere enn lange, omtrent så lange som hode + pronotum. Pronotum er rundet, litt bredere enn langt, med bredt avsatt siderand, dekkvingene er litt lengre enn pronotum, jevnbrede eller noe rundede. Bakkroppen er nesten sylindrisk, litt utvidet bakover.


== Levevis ==
Artene har et underjordisk levesett.


== Utbredelse ==
Gruppen forekommer i Mexico og Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Osoriinae Erichson, 1839
Stammen Osoriini Erichson, 1839
Slekten Craspedus Bernhauer, 1908Craspedus iheringi Bernhauer, 1908
Craspedus pecki Irmler, 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Craspedus i Global Biodiversity Information Facility 
Craspedus – detaljert informasjon på Wikispecies
Clavilispinus

Clavilispinus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (2-5 millimeter), langstrakte, jevnbrede, blanke, brunrøde til svarte kortvinger. Et god kjennetegn er at bakkroppen ikke har markerte sidekanter. Hodet er forholdsvis stort og bredt med nokså små fasettøyne. Pronotum og dekkvinger har opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
I alle fall noen arter lever under barken på døde trær.
Andre lever på sandete elvebredder, i død ved eller i løvstrø. Noen holder til i trekroner, og en del ser ut til å være knyttet til maur og termitter.


== Utbredelse ==
Slekten er hovedsakelig tropisk, men forekommer også i det sørlige Nord-Amerika,


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Osoriinae Erichson, 1839
Stammen Thoracophorini Reitter, 1909
Understammen Clavilispilina Newton & Thayer, 1992
Slekten Clavilispinus Bernhauer, 1926
Clavilispinus californicus (LeConte, 1863)
Clavilispinus canaliculatus (Scheerpeltz, 1956)
Clavilispinus cephalotes Irmler, 2003
Clavilispinus circumductus (Fauvel, 1902)
Clavilispinus clavicornis (Scheerpeltz, 1956)
Clavilispinus clavipes (Sharp, 1876)
Clavilispinus cordicollis (Fauvel, 1904)
Clavilispinus crassicornis (Sharp, 1887)
Clavilispinus distinguendus Irmler, 2003
Clavilispinus exiguus (Erichson, 1840)
Clavilispinus gracilis (Scheerpeltz, 1956)
Clavilispinus guadeloupensis Irmler, 1991
Clavilispinus incisus (Fauvel, 1902)
Clavilispinus jeani Herman, 2001
Clavilispinus junkii Irmler, 2003
Clavilispinus laevicauda
Clavilispinus leai (Cameron, 1927)
Clavilispinus mariannae Irmler, 2001
Clavilispinus megacephalus (Fauvel, 1864)
Clavilispinus minutus (Sharp, 1887)
Clavilispinus nitidus (Scheerpeltz, 1956)
Clavilispinus paraguensis Irmler, 1991
Clavilispinus politus (Sharp, 1887)
Clavilispinus porrectus (Sharp, 1887)
Clavilispinus prolixus (LeConte, 1877)
Clavilispinus pygmaeus (Cameron, 1925)
Clavilispinus rufescens (Hatch, 1957)
Clavilispinus rulomus (Blackwelder, 1943)
Clavilispinus schedli (Scheerpeltz, 1956)
Clavilispinus siargaoanus (Bernhauer, 1926)
Clavilispinus singularis (Cameron, 1918)
Clavilispinus sulcicollis (Coiffait, 1976)
Clavilispinus vinsoni (Jarrige, 1957)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Clavilispinus i Encyclopedia of Life 
(en) Clavilispinus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Clavilispinus hos ITIS 
Clavilispinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Josef Doubrava

Josef Doubrava (født 29. april 1852 i Mníšek pod Brdy i Bøhmen i Det østerrikske keiserrike, død 20. februar 1921 i Hradec Králové i Tsjekkoslovakia) var katolsk biskop av Hradec Králové.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Etter å ha fullført teologistudiene ble Josef Doubrava ordinert til prest. Han var da kapellan i Petrovice og fra 1877 administrator i Dublovice. I 1880 ble han adjunkt ved Det teologiske fakultet i Praha. I 1883 tok han doktorgraden i teologi og ble rektor ved erkebispedømmet Prahas presteseminar, der han underviste i kanonisk rett. Han ble senere kannik for Prahas katedralkapittel, formann for kirkens ekteskapsdomstol og formann for det arkeologisk museums forening.


=== Biskop av Hradec Králové ===
Etter at biskopen av Hradec Kralove Eduard Jan Nepomuk Brynych døde, ble Josef Doubrava nominert som hans etterfølger 9. januar 1903. Etter den pavelige bekreftelse fra Leo XIII den 22. juni samme år ble han bispeviet en uke senere, den 29. juni. Bispevielsen ble foretatt av kardinal Lev Skrbenský z Hřiště, erkebiskop av Praha; medkonsekrantene var Emanuel Jan Schöbel, O.Cr., biskop av Litoměřice, og Martin Josef Říha, biskop av České Budĕjovice {Budweis}. 
Fra desember 1918 også fungerte han dessuten som apostolisk administrator av erkebispedømmet Praha.
Han døde i sin bolig 20. februar 1921 og ble gravlagt på Pouchov-kirkegården.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1943
Kardinal Giovanni Battista Caprara Montecuccoli (1733-1810) *1766
Biskop Dionys von Rost (1716-1793) *1777
Biskop Karl Franz von Lodron (1878-1828) *1792
Biskop Bernhard Galura (1764-1856) *1820
Biskop Johann Nepomuk von Tschiderer zu Gleitheim (1777-1860) *1832
Kardinal Friedrich Johann Joseph Cölestin von Schwarzenberg (1809-1885) *1836
Kardinal Franziskus von Paula Schönborn (1844-1899) *1883
Erkebiskop Theodor Kohn (1845-1915) *1893
Kardinal Léon Skrbenský Hríste (1863-1938) *1900
Biskop Josef Doubrava (1852-1921) *1903


== Litteratur ==
TOMEŠ, Josef, a kol.: Český biografický slovník XX. století: I. díl : A-J. Praha ; Litomyšl: Paseka ; Petr Meissner, 1999. 634 s. ISBN 80-7185-245-7. S. 253.
VOŠAHLÍKOVÁ, Pavla, a kol.: Biografický slovník českých zemí : 14. sešit : Dot-Dvo. Praha: Libri, 2011. 339-466 s. ISBN 978-80-7277-451-7. S. 344


== Referanser ==
Anve

Anve er et gammelt norsk navn. Navnet finnes i flere varianter, som med stum d (Anved). Anv betyr ørn, og e- berre er der.
Anve blir også brukt for begge kjønn. For gutter er navnet Anve en av mange norske varianter av guttenavnet Arnvid. For jenter er Anve en variant av Arnveig.
Arnvid er et nord-norsk navn fra middelalderen. Den første, Arn, betyr ørn. Den andre delen betyr tre eller skog.
Stall (etymologi)

Ordet stall betyr en avsats i terrenget. Det er brukt på en rekke gårdsnavn, Stall, Stallane og forteller tydelig hvorfor Stalheim, ved Voss.
F9

F9 (også kjent som F9: The Fast Saga og Fast & Furious 9) er den åttende oppfølgeren til filmen The Fast and the Furious og niende spillefilmen i The Fast and the Furious-serien. 
Filmen er skrevet av Daniel Casey og Justin Lin, og regissert av Lin. Sentrale roller spilles av Vin Diesel, Michelle Rodriguez, Tyrese Gibson, Ludacris, John Cena, Nathalie Emmanuel, Jordana Brewster, Sung Kang, Michael Rooker, Helen Mirren, Kurt Russell og Charlize Theron.
Filmen skulle hatt premiere våren 2020, men premieren ble utsatt et år pga. koronaviruspandemien 2019–2020. Filmen hadde premiere 25. juni 2021.


== Handling ==
Handlinga foregår 2 år etter handlinga i den forrige filmen, The Fate of the Furious. Dominic "Dom" Toretto (spilt av Vin Diesel) og gjengen hans må redde verden ved å stoppe en plan fra Doms onde lillebror Jakob (spilt av John Cena).


== Rolleliste ==
Vin Diesel som Dominic Toretto, ekskriminell og profesjonell gateracer som i dag lever et normalt liv med kone og sønn.
Michelle Rodriguez som Letty Ortiz, Doms kone, ekskriminell og profesjonell gateracer.
Tyrese Gibson som Roman Pearce, kamerat av Dom.
Chris «Ludacris» Bridges som Tej Parker, bilmekaniker fra Miami.
John Cena som Jakob Toretto, Dom og Mias lillebror som jobber som yrkestyv, leiemorder og profesjonell sjåfør.
Nathalie Emmanuel som Ramsey, kamerat av Dom.
Jordana Brewster som Mia Toretto, Dom og Jakobs søster som i dag lever et normalt familieliv med ektemannen Brian O'Conner.
Sung Kang som Han Lue, en antatt drept kamerat av Dom.
Michael Rooker som Buddy, bilmekaniker.
Helen Mirren som Magdalene «Queenie» Ellmanson-Shaw, moren til Shaw-brødrene.
Kurt Russell som herr Nobody, agent.
Charlize Theron som Cipher, cyberterrorist og Doms fiende.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fast & Furious 9 på Internet Movie Database 
(no) Fast & Furious 9 hos Filmfront 
(sv) Fast & Furious 9 i Svensk Filmdatabas 
(da) Fast & Furious 9 i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Fast & Furious 9 på Allociné 
(nl) Fast & Furious 9 på MovieMeter 
(en) Fast & Furious 9 på AllMovie 
(en) Fast & Furious 9 på Rotten Tomatoes 
(en) Fast & Furious 9 på Metacritic 
(en) Fast & Furious 9 på Box Office Mojo
Giuseppe Baturi

Giuseppe Baturi (født 21. mars 1964 i Catania på Sicilia i Italia) er en italiensk prelat og katolsk erkebiskop av Cagliari.


== Liv og virke ==
Giuseppe Baturi ble presteviet  2. januar 1993 av erkebiskopen av Catania, Luigi Bommarito.
Den 16. november 2019 utnevnte pave Frans ham til erkebiskop av Cagliari. Han ble ordinert til biskop 5. januar 2020 av kardinal Gualtiero Bassetti, erkebiskop av Perugia-Città della Pieve; medkonsekratorer var hans forgjenger erkebiskop Arrigo Miglio, og erkebiskopen av Catania, Salvatore Gristina.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
Kardinal Giovanni Benelli (1921–1982) *1966
Kardinal Silvano Piovanelli (1924–2016) *1982
Kardinal Gualtiero Bassetti  (1942- ) *1994
Erkebiskop Giuseppe Baturi (1964- ) *2020


== Referanser ==
Luigi Bommarito

Luigi Bommarito (født 1. juni 1926 i Terrasini, provinsen Palermo, Italia; død 19. september 2019 samme sted) var katolsk erkebiskop av Catania.


== Liv og virke ==
Luigi Bommarito ble presteviet 2. april 1949. På 1950-tallet arbeidet han som sogneprest i Monreale.Den 18. mars 1976 utnevnte pave Paul VI] ham til titulærbiskop av Vannida og hjelpebiskop i Agrigento. Han bispeviet av kardinal Sebastiano Baggio, prefekt for kongregasjonen for biskoper, 1. juni samme år; medkonsekratorer var Corrado Mingo, erkebiskop av Monreale, og Giuseppe Petralia, biskop av Agrigento. 
Den 2. mai 1980 utnevnte pave Johannes Paul II ham til biskop av Agrigento og den 1. juni 1988 utnevnte ham til erkebiskop av Catania. Den 14. september samme år ble han innført i embedet. Med opphøyelsen av erkebispedømmet i Catania til metropolitanerkebispedømme i 2000, ble han den første metropolitan for kirkeprovinsen Catania.
Den 6. august 2002 aksepterte pave Johannes Paul II Bommaritos avskjedssøknad. Han mosatte seg etterpå i hjembyen Terrasini.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1829
Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1873
Kardinal Giovanni Simeoni (1816-1892) *1875
Kardinal Antonio Agliardi (1832-1915) *1896
Kardinal Basilio Pompilj (1858-1931) *1911
Kardinal Adeodato Giovanni Piazza (1884-1957) *1930
Kardinal Sebastiano Baggio (1913-1993) *1953
Erkebiskop Luigi Bommarito (1926-2019) * 


== Referanser ==
Ottorino Pietro Alberti

Ottorino Pietro Alberti (født 17. desember 1927 i Nuoro på Sardinia i Italia, død 17. juli 2012 i Nuoro) var en italiensk katolsk erkebiskop ledet erkebispedømmet Cagliari fra 1987 til 2003.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ottorino Alberti ble født i en fremtredende familie i Nuoro på Sardinia. Han tok først en bachelorgrad i jordbruk i Pisa og studerte senere ved presteseminarer i Pisa og Roma.


=== Prest ===
Han bler ordinert til prest i Roma 18. mars 1956. Alberti ble utnevnt til direktør (rettore) ved presteseminaret i Cagliari i 1971. I 1973 ble han også utnevnt til sekretær og professor ved Pontificia Università Lateranense.


=== Erkebiskop ===
I 1973 ble han utnevnt til erkebiskop av Spoleto og biskop av Norcia. Pro-prefekt for Kongregasjonen for biskoper, Sebastiano Baggio, bispeviet ham den 8. september samme år; medkonsekratorene var Giuseppe Bonfigioli, erkebiskop av Cagliari, og Giovanni Melis Fois, biskop av Nuoro.
I 1987 ble han valgt til å lede kirken på Sardinia, og ble utnevnt til erkebiskop av Cagliari, og ble president for den sardinske bispekonferanse.
Erkebiskop Alberti trakk seg for aldersgrensen den 20. juni 2003, og reiste tilbake til hjembyen Nuoro, der han døde juli 2012.


== Skrifter ==
Scritti di storia civile e religiosa della Sardegna, Edizioni Della Torre 1965
La diocesi di Galtelli dalla sua soppressione (1495) alla fine del sec. 16, Edizioni Sarda Fossataro 1978
Chiesa e società sarde tra due concilii regionali (1924–1990), Edizioni Della Torre 1990
Studi in onore di Ottorino Pietro Alberti, Edizioni della Torre 1998


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1829
Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1873
Kardinal Giovanni Simeoni (1816-1892) *1875
Kardinal Antonio Agliardi (1832-1915) *1896
Kardinal Basilio Pompilj (1858-1931) *1911
Kardinal Adeodato Giovanni Piazza (1884-1957) *1930
Kardinal Sebastiano Baggio (1913-1993) *1953
Erkebiskop Ottorino Pietro Alberti (1927-2012) *1973 


== Referanser ==
Tilapia-akvakultur

Tilapia er den tredje viktigste fisk innen akvakultur og akvaponi etter karper og laksefisk; den verdensomspennende produksjonen oversteg 1.500.000 tonn i 2002 med en verdi på 1,8 milliarder dollar. hvilket er omkring samme som laks og ørret - og stiger årlig. De arter som mest er i fokus er Oreochromis, Sarotherodon og Tilapia - under ett kjent som tilapia. Det skal bemerkes at de forskjellige arter har forskjellig farve, smak og konsistens.
I motsetning til kjøttetende fisk kan tilapia leve av alger eller enhver plantebasert kost. Dette reduserer omkostningen ved tilapiaopdrett, unngår oppkonsentrasjon av toksiner som ellers akkumulerer til høyere nivåer i næringskjeden - og derfor gjør tilapia til den foretrukne handlede «akvatiske kylling».Liksom andre større fisk er tilapia en god kilde på protein.
Kina er den største tilapiaprodusent i verden fulgt av Egypt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
American Tilapia Association
Taiwan Tilapia Alliance
Tilapia project at Australian Centre for Tropical Freshwater Research, James Cook University — TropWATER - Tropical Water & Aquatic Ecosystem Research Arkivert 16. april 2008 hos Wayback Machine.
Information on two tilapia pest species from the Australian Centre for Tropical Freshwater Research as PDF downloads: — TropWATER - Tropical Water & Aquatic Ecosystem Research Arkivert 3. mai 2008 hos Wayback Machine.
Aquaculture Stewardship Council: Tilapia...Download the standards Arkivert 30. januar 2013 hos Wayback Machine. Arkivert 2013-01-30 hos Wayback Machine
Tangoppdrett

Tangoppdrett er den praksis å kultivere og høste spiselig tang. I sin simpleste form er det håndtering av naturlig forekommende tangansamlinger. I sin mere avanserte form består det i å kontrollere algenes livssyklus fullstendig.
Blant de oftest oppdrettede tangarter ved akvakultur i Japan, Kina og Korea er Gelidium, Pterocladia, Porphyra og Laminaria.  Tangoppdrett er ofte blitt utviklet som et fordelaktig alternativ for å forbedre fattige bønders økonomiske situasjon og redusere overfiskeri. Tang høstes verden over som en matvarekilde såvel som en eksporthandelsvare til produksjon av eksempelvis agar og karragenan.


== Referanser ==


== Kilder ==
Ask, E.I (1990). Cottonii and Spinosum Cultivation Handbook. FMC BioPolymer Corporation.Philippines. 
Borgese, Elisabeth Mann (1980). Seafarm: the story of aquaculture. Harry N. Abrams, Incorporated, New York. ISBN 0-8109-1604-5. 
Crawford, B.R (2002). Seaweed farming :An Alternative Livelihood for Small-Scale Fishers?. Proyek Pesisir Publication. University of Rhode Island, Coastal Resources Center, Narragansett, Rhode Island, USA. 
Naylor, J (1976). Production, trade and utilization of seaweeds and seaweed products. FAO Fisheries Technical Paper No. 159. Food and Agriculture Organization of the United Nations. Rome. 
Pollnac, R.B;  m.fl. (1997a). Rapid Assessment of Coastal Management Issues on the Coast of Minahasa. Proyek Pesisir Technical Report No: TE-97/01-E. Coastal Resources Center, University of Rhode Island, Narragansett, Rhode Island, USA. 
Pollnac, R.B;  m.fl. (1997b). Baseline Assessment of Socioeconomic Aspects of Resources Use in the Coastal Zone of Bentenan and Tumbak. Proyek Pesisir Technical Report No: TE-97/01-E. Coastal Resources Center, University of Rhode Island, Narragansett, Rhode Island, USA. 
Trono, G.C (1990). Seaweed resources in the developing countries of Asia: production and socioeconomic implications. Aquaculture Department,Southeast Asia Fisheries Development Center. Tigbauan, Iloilo, Philippines. 
Zertruche-Gonzalez, Jose A. (1997). Coral Reefs: Challenges and Opportunities for Sustainable Management. The World Bank. ISBN 0-8213-4235-5.
Rekeoppdrett

Rekeoppdrett er et erhverv hvor man anvender akvakultur i enten salt- eller ferskvannsmiljøer til å produsere forskjellige typer reker av gruppene Caridea eller Dendrobranchiata som matvarer.
Rekeoppdrett er forbundet med visse miljømessige risiki, og har eksempelvis medført destruksjon av viktige mangroveskoger i Sydøst-Asia.


== Referanser ==