jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Soumitra Chatterjee

Soumitra Chatterjee (bengali: সৌমিত্র চট্টোপাধ্যায় Saumitra Caṭṭopādhyāẏ, født 19. januar 1935 i Calcutta, død 15. november 2020 i Kolkata) var en indisk skuespiller som sammen med Uttam Kumar er en av de mest kjente innen bengalskspråklig film.Hans navn er sterkt forbundet med filmregissøren Satyajit Ray. Han medvirket i 14 av Rays 31 filmer.
Den 15. november 2020 døde Chatterjee som følge av covid-19 på et sykehus i Kolkata.


== Filmer i utvalg ==

1959 – Apus verden

1960 – Gudinnen

1964 – Charulata – en kvinne

1984 – Hjemmet og verden

1989 – En folkefiende


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Soumitra Chatterjee på Internet Movie Database 
(sv) Soumitra Chatterjee i Svensk Filmdatabas 
(fr) Soumitra Chatterjee på Allociné 
(en) Soumitra Chatterjee på AllMovie 
(en) Soumitra Chatterjee hos The Movie Database
Säg det i toner

Säg det i toner er en svensk film fra 1929 regissert av Julius Jaenzon og Edvin Adolphson. Hovedrollene spilles av Elisabeth Frisk og Håkan Westergren. 


== Rolleliste (i utvalg) ==
Håkan Westergren – Olof Svensson
Stina Berg – Olofs mor
Elisabeth Frisk – Lisa Lindahl
Tore Svennberg – direktør Lindahl, Lisas far
Jenny Hasselquist – fru Lindahl, Lisas stemor
Margit Manstad – Ingrid Mårtenson
Edvin Adolphson – stemorens elskere
Karl Wehle – komponist


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Säg det i toner på Internet Movie Database 
(no) Säg det i toner hos Filmfront 
(sv) Säg det i toner i Svensk Filmdatabas
Bandurria

Bandurria, også kalt mandurria, er et strengeinstrument.


== Referanser ==
Oslobygg

Oslobygg KF er et kommunalt foretak eiet av Oslo kommune, opprettet for å eie, forvalte, vedlikeholde og utvikle kommunens formålsbygg slik at de er tilrettelagt for effektiv tjenesteproduksjon. Foretaket skal forvalte realverdiene som eiendommene representerer, i henhold til forretningsmessige prinsipper, og ivareta konstandseffektivt vedlikehold, drift, forvatning og utvikling av eiendommene.Foretaket ble stiftet i 2020 og er en sammenslåing av tidligere Omsorgsbygg Oslo KF, Undervisningsbygg Oslo KF og Kultur- og Idrettsbygg Oslo KF, samt utbyggingsvirksomheten til Boligbygg Oslo KF.
Oslobygg er en av Norges største byggherrer, med ca. 2,7 millioner m² eiendom. Foretaket har rundt 600 ansatte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Beaufort Solutions

Beaufort Solutions AS er et av ti norske fintech-selskap hel- eller deleid av SR-Bank gjennom bankens startup-satsing Finstart Nordic. Foretaket ble stiftet 4. oktober 2019 og har som mål å utvikle programvare som forenkler arbeidet rundt anti-hvitvasking og -terrorfinansiering. I finansbransjen benevnes denne oppgaven gjerne AML (fra engelsk «Anti Money Laundering»). Alle norske finansforetak er pålagt AML-arbeid i lov om tiltak mot hvitvasking og terrorfinansiering (hvitvaskingsloven) som trådte i kraft 15.10.2018.
Selskapet er i finansbransjen foreløpig mest kjent for å være kanskje Norges eneste foretak som, på grunn av en skrivefeil, har terrorfinansiering som et av de vedtektsfestede formålene. Vedtektene har som første setning "Utvikling av en teknologiplattform for anti-hvitvasking og terrorfinansiering", mens en av flere korrekte skrivemåter er antihvitvasking og -terrorfinansiering.
Selskapet har utviklet SaaS løsningen Kjenn Din Kunde som er et system for å gjennomføre og dokumentere kundekontroll i tråd med hvitvaskingslovens krav. Selskapet har i dag rundt 90 kunder innenfor eiendomsmeglerbransjen, verdipapirforetak, advokat, regnskap/revisor, forskjellige finansforetak og forsikringsmeglere. Også andre bransjer som lotteri og kontanttransport bruker løsningen. 
Daglig leder er Kjetil Anfinnsen. Styreformann var fra oppstart fintech-profilen David Andreas Baum, men er fra oktober 2020 Vidar Aksland.


== Ekstern lenker ==
Offisielt nettsted 


== Referanser ==
Desimalkalender

En desimalkalender er en kalender delt opp i tidsenheter basert på titallssystemet. For eksempel kan en "desimalmåned" være 
  
    
      
        1
        
          
            
              a
              ˙
            
          
        
        r
        
          /
        
        10
      
    
    {\displaystyle 1{\dot {a}}r/10}
   eller 36.5 dager lang.


== Historie ==


=== Romulus' kalender ===
Den opprinnelige romerske kalenderen bestod av ti måneder, men kalenderåret varte bare 304 dager, og de resterende 61 dagene på vinteren var ikke tilordnet noen måned. Månedene Ianuarius (januar) og Februarius (februar) ble lagt til i kalenderen av Numa Pompilius 700 år før Kristus.


=== Deb egyptiske kalenderen ===
De gamle egyptiske kalenderen bestod av tolv måneder, hver måned var delt inn i tre uker, og hver uke varte ti dager, med fem skuddager i løpet av året for totalt 365 dager.


=== Den franske republikanske kalenderen ===
Den franske republikanske kalenderen, også kalt den franske revolusjonskalenderen, ble innført samtidig som 10-timersklokken i 1793, og lignet på den gamle egyptiske kalenderen. Den franske kalenderen bestod av 12 måneder, hver måned bestod av tre uker (kalt décades), hver uke bestod av 10 dager, og det var 5-6 skuddager i løpet av året kalt sansculottides. Kalenderen ble avskaffet av Napoleon 1. januar 1806.


== Foreslåtte kalendere ==
Den gregorianske kalenderen som hovedsakelig brukes i dag har ikke en desimal oppdeling, men det gjør flere foreslåtte varianter. Ingen av disse har oppnådd stor utbredelse.


== Se også ==
Desimaltid


== Referanser ==
Interpunkt

Interpunkt ( · ) er et skilletegn som består av en vertikalt sentrert prikk, og er i noen tilfeller blitt brukt som skilletegn i tekst, for eksempel istedenfor punktum.
Prikkoperatoren (⋅) er et lignende symbol, men med litt annen form og mellomrom. Prikkoperatoren er i dag det mest vanlige gangetegnet i Norge, og den brukes ofte for skalar- eller indreprodukt. Symbolet (×) er et annet gangetegn som brukes for vektor- eller kryssprodukt. Dette må ikke forveksles med symbolet ( ∧ ) som brukes for  det ytre eller kileproduktet. Dette er igjen en spesiell versjon av det direkte eller tensorproduktet angitt ved symbolet (
  
    
      
        ⊗
      
    
    {\displaystyle \otimes }
  ).


== Se også ==
Tegnsetting
Mans sjefsminister

Sjefsministeren (manx: Ard-shirveishagh) er leder for Mans regjering.
Stillingen har sin opprinnelse i embetet som Det utøvende råds formann (Chairman of the Executive Council). Tittelen ble endret til sjefsminister i 1986.Sjefsmininisteren blir utnevnt av viseguvernøren etter å ha blitt nominert av House of Keys' medlemmer. Han/hun må være medlem av House of Keys.Nomineringen skal foretas i form av en resolusjon, som må støttes av minst 13 medlemmer av House of Keys. Voteringen skal finne sted under et møte avholdt innen en måned etter det allmenne valget til forsamlingen.Sjefsministeren er i stillingen fram til det neste allmenne valget (dvs. fem år), eller dersom minst 16 medlemmer av House of Keys vedtar en resolusjon om at de ikke har tillit til ministerrådet.


== Referanser ==
Regjeringen J.C. Christensen II

Regjeringen J.C. Christensen II var Danmarks regjering fra 24. juli 1908 til 12. oktober 1908. Den var utgått fra Venstre. Regjeringen gikk av som følge av «Alberti-saken», hvor tidligere justisminister Peter Adler Alberti sto anklaget og senere ble dømt for dokumentfalsk og bedrageri.Den besto av følgende ministre:
Konseilspræsident (statsminister) og forsvarsminister: J.C. Christensen
Utenriksminister: Frederik Raben-Levetzau
Finansminister: Niels Neergaard
Kultusminister (Kirke- og undervisningsminister): Enevold Sørensen
Justisminister: Svend Høgsbro
Innenriksminister: Sigurd Berg
Minister for offentlige arbeider (Trafikkminister): Jens Jensen-Sønderup
Landbruksminister: Anders Nielsen
Minister for Island: Hannes Hafstein


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Regeringen Christensen II» (dansk). Statsministeriet. Besøkt 13. april 2020.
Thomas Ingenlath

Thomas Ingenlath (født 1964) er en tysk bildesigner. Han er administrerende direktør i Polestar og tidligere Senior Vice President Design hos Volvo Personbiler.


== Utdannelse og karriere ==
Ingenlath har en mastergrad i kjøretøydesign fra Royal College of Art i London, etter å ha tatt en grad ved Fachhochschule für Gestaltung i Pforzheim i Tyskland.
Han ble ansatt i Volkswagen-konsernet, og har arbeidet for Audi, vært ledende eksteriørdesigner for Volkswagen og deretter, i 2000, ble han utnevnt til sjefsdesigner hos Skoda. I 2006 ble han forfremmet til direktør for design ved Volkswagen Design Center i Potsdam.I 2012 flyttet han til Volvo og ble leder av design. I 2017 ble han ansatt som administrerende direktør i  Polestar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Baranya

Baranya er et fylke (megye) i det sørvestlige Ungarn. Fylket ligger i statistikkregionen Dél-Dunántúl, og den geografiske og historiske regionen Baranja. I det tidligere Kongedømmet Ungarn var Baranya også navnet på et fylke.
I sør grenser fylket mot Kroatia. Elven Drava danner deler av den sørlige grensen, og Donau den østlige. Baranya deler grenser med de ungarske fylkene Somogy, Tolna og Bács-Kiskun. Administrasjonssenter er byen Pécs.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Baranya County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tolna

Tolna er et fylke (megye) i det sentrale Ungarn. Fylket ligger i statistikkregionen Dél-Dunántúl, på vestbredden av Donau. I det tidligere Kongedømmet Ungarn var Tolna også navnet på et fylke.
Tolna deler grenser med de ungarske fylkene Somogy, Fejér, Bács-Kiskun og Baranya. Administrasjonssenter er byen Szekszárd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tolna County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Somogy

Somogy er et fylke (megye) i det sørvestlige Ungarn. Fylket ligger i statistikkregionen Dél-Dunántúl. I det tidligere Kongedømmet Ungarn var Somogy også navnet på et fylke.
Somogy grenser i sør til Kroatia. Fylket strekker seg mellom elva Drava og den sørlige bredden av Balatonsjøen. Somogy deler grenser med de ungarske fylkene Zala, Veszprém, Fejér, Tolna og Baranya. Det er det tynnest befolkede fylket i Ungarn. 
Administrasjonssenter er byen Kaposvár.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(hu) Offisielt nettsted 
(en) Somogy County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Leptonesiotes

Leptonesiotes er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 3 arter .


== Utbredelse ==
De nålevende artene lever bare på Cuba, men det er også kjent en fossil art fra rav fra den Dominikanske republikken.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Leptonesiotes Blake, 1958
Leptonesiotes cyanospila (Suffrian, 1867)
Leptonesiotes quadrimaculata Blake, 1959
Leptonesiotes semicyaneus (Suffrian, 1867)
Leptonesiotes virkkii Santiago-Blay, Poinar & Craig, 1996 - fossil art fra dominikansk rav


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leptonesiotes i Encyclopedia of Life 
(en) Leptonesiotes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leptonesiotes hos Fossilworks
Zala (fylke)

Zala er et fylke (megye) i det sørvestlige Ungarn. Fylket ligger i statistikkregionen Nyugat-Dunántúl. Zala har fått navn etter elven med samme navn. I det tidligere Kongedømmet Ungarn var Zala også navnet på et fylke.
Fylket deler grense med Kroatia og Slovenia og de ungarske fylkene Vas, Veszprém og Somogy. En del av Balatonsjøen ligger i fylket.
Administrasjonssenter er byen Zalaegerszeg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Zala County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vas (fylke)

Vas er et fylke (megye) i det vestlige Ungarn. Fylket ligger i statistikkregionen Nyugat-Dunántúl. I det tidligere Kongedømmet Ungarn var Vas også navnet på et fylke.
Fylket deler grense med Østerrike (Burgenland) og Slovenia (Pomurska), samt de ungarske fylkene Győr-Moson-Sopron, Veszprém og Zala.
Administrasjonssenter er byen Szombathely.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vas County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Slagmark (tidsskrift)

Slagmark, tidsskrift for Idéhistorie er et dansk tidsskrift som kommer ut med to numre per år. Tidsskriftet oppsto rundt fagmiljøet for idéhistorie ved Aarhus Universitet, og har blitt utgitt siden 1983. Fagområdet som tidsskriftet dekker omfatter den filosofiske tenkningens historie, de estetiske ideenes historie, de politiske, økonomiske og sosiale ideenes historie, samt naturvitenskapenes idéhistorie. Tidsskriftets målgruppe omfatter bl.a. idéhistorikere, filosofer, sosiologer, statsvitere, forfattere og andre med interesse for den vestlige idéhistorie.


== Eksterne lenker ==
(da) Offisielt nettsted
Lilophaea

Lilophaea er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 23 arter .


== Utseende ==
Små (gjerne 4-5 millimeter), ovale, brungule til brunrøde bladbiller med svarte tegninger. Antennene er ganske tynne og omtrent så lange som kroppen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Lilophaea Bechyné, 1958
Lilophaea auspicialis Bechyne, 1997
Lilophaea benevidensis Bechyné & Bechyné, 1961
Lilophaea blumenensis (Bowditch, 1923)
Lilophaea brasiliensis (Jacoby, 1888)
Lilophaea cartayai Bechyné & Bechyné, 1997
Lilophaea diomedes Bechyné & Bechyné, 1962
Lilophaea immersa (Bechyné, 1956)
Lilophaea julia (Bechyné, 1956)
Lilophaea mapirii (Bowditch, 1925)
Lilophaea piceola Bechyné, 1958
Lilophaea semimarginata (Bowditch, 1923)
Lilophaea sulina Groll & Moura, 2016
Lilophaea surrubrensis (Bechyné, 1956)
Lilophaea uroderina Bechyné & Bechyné, 1961
Lilophaea vilhena Bechyné, 1961


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lilophaea i Global Biodiversity Information Facility 
Lilophaea – detaljert informasjon på Wikispecies
Landstormens lille lotte

Landstormens lille lotte er en svensk film fra 1939, i regi av Weyler Hildebrand.
Hovedrollene spilles av Sickan Carlsson, Allan Bohlin, Åke Söderblom og Thor Modéen.


== Handling ==
Det er tid for trening blant de verneplikte soldatene, utenfor småbyen Lillköping. En bank-funksjonær blir utnevnt til en offiser, men bank-sjefen blir en vanlig menig soldat.
Flere av soldatene blir samtidig interessert i Elsa, som lager maten deres, og de ønsker å invitere Elsa på stevnemøter. Men ingen av dem tar den militære treningen deres særlig alvorlig.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Sickan Carlsson – Elsa Strid, "Landstormens lille lotte"
Allan Bohlin – Erik Berner, landstormsløjtnant
Åke Söderblom – Wille Nilsson
Thor Modéen – Kalle Högkvist
Eric Abrahamsson – Axel Anderson
Ludde Gentzel – Charlie Swanson
Torsten Winge – Waldemar Fredriksson, amanuens
Åke Ohberg – Emil Svensson, bankdirektør i Provinsbanken
Weyler Hildebrand – Julius Göransson, sergeant
Hjördis Petterson – Waldemar Fredrikssons fru
Lilly Kjellström – Stina
Marianne Löfgren – Maja Andersson
Stina Ståhle – Hulda Falk
Martha Colliander – fru Lind, lottasjef
Harry Ahlin – Fredrik Andersson
George Fant – flygløjtnant
Richard Lund – kompanisjef


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Landstormens lille lotte på Internet Movie Database 
(no) Landstormens lille lotte hos Filmfront 
(sv) Landstormens lille lotte i Svensk Filmdatabas
Fejér

Fejér er et fylke (megye) i det sentrale Ungarn. Fylket ligger i statistikkregionen Közép-Dunántúl. I det tidligere Kongedømmet Ungarn var Fejér også navnet på et fylke.
Fylket ligger på vestbredden av Donau, og deler grense med de ungarske fylkene Komárom-Esztergom, Veszprém, Pest, Bács-Kiskun, Tolna og Somogy.
Administrasjonssenter er byen Székesfehérvár.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fejér County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sauetang

Sauetang (Pelevetia canaliculata) er en brunalge som er vanlig langs norskekysten. Den er spiselig og har fått sitt norske navn fordi sauer liker å beite på den når den blir tørrlagd ved fjære sjø.


== Utseende ==
Sauetang er en ganske liten (vanligvis mindre enn 10 centimeter lang, opptil 15 centimeter) brunalger som vokser i tette dusker. Hvert enkelt skudd er gjerne gaffeldelt i spissen, men ellers ikke forgreinet. Skuddene har en dyp renne på den ene siden. Denne arten har ikke flyteblærer.


== Livssyklus ==
Arten vokser i fjæra der den vanligvis er den brunalgen som står høyest opp. Den tåler å være uttørket mesteparten av døgnet, men utkonkurreres av større brunalger lenger nede, den tåler også dårlig å være oversvømmet mer enn halve tiden. Hver enkelt plante er tvekjønnet, kjønnscellene utvikler seg i skuddspissene.


== Utbredelse ==
Arten er vanlig langs hele norskekysten. Forøvrig finnes den langs mesteparten av Europas kyster. 


== Bruk ==
Sauetang kan spises, men har en lite utpreget smak sammenlignet med mange andre brunalger. I Irland har den vært en viktig matkilde i nødstider. Særlig på Island og øyene i Skottland har den hatt betydning som fôr for sauer som gjerne beiter på den ved fjære sjø.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sauetang – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sauetang i Encyclopedia of Life 
(en) Sauetang i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sauetang hos Artsdatabanken 
(en) Sauetang hos ITIS 
(en) Sauetang hos NCBI 
(en) Kategori:Pelvetia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pelvetia – detaljert informasjon på Wikispecies
Komárom-Esztergom

Komárom-Esztergom er et fylke (megye) i det nordlige Ungarn. Fylket ligger i statistikkregionen Közép-Dunántúl.
Donau danner fylkets grense mot Slovakia (regionen Nitra) i nord. Fylket deler grense med de ungarske fylkene Győr-Moson-Sopron, Veszprém, Fejér og Pest.
Administrasjonssenter er byen Tatabánya.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Komárom-Esztergom County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Martaum

Martaum (Chorda filum) er en brunalge som er vanlig langs norskekysten. Den danner lange, runde, noen millimeter tykke tråder.


== Utseende ==
Martaumen danner lange tråder med rundt tverrsnitt, opptil 5 millimeter i diameter. Fullt utvokste er de gjerne 2-3 meter lange, men kan bli 8 meter. Den har et skiveformet festeorgan. Om sommeren er trådene er kledt med ganske fine, hårlignende utvekster omtrent så lange som trådens diameter.


== Livssyklus ==

Arten vokser fra den nedre fjæremålet ned til 25 meters dyp, mellom andre brunalger men også ofte sittende på enkelte steiner på sandbunn. Tråden er litt lettere enn sjøvann slik at den flyter opp uten flyteblærer. Den trives også i brakkvann, men tåler ikke sterk strøm eller mye bølgeslag. Arten er ettårig og nye individer vokser opp hver vår.


== Utbredelse ==
Arten er vanlig langs hele norskekysten. Forøvrig er den vidt utbredt i tempererte hav på den nordlige halvkulen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martaum – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Martaum i Encyclopedia of Life 
(en) Martaum i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Martaum hos Artsdatabanken 
(sv) Martaum hos Dyntaxa 
(en) Martaum hos ITIS 
(en) Martaum hos NCBI 
(en) Kategori:Chorda filum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chorda filum – detaljert informasjon på Wikispecies
Hannes Schopf

Hannes Schopf (født 1947, død 10. april 2020) var en østerriksk journalist og sjefredaktør (1984-94) for det katolske uketidsskriftet Die Furche. Han var medlem av  Österreichischer Presserat og talsmann for Verband Österreichischer Zeitungen.
Schopf arbeidet først for Österreichischen Bauernbündler (senere: Österreichische Bauernzeitung). Så gikk han over til Furche, som han arbeidet for i femten år. Schopf var sjefredaktør der fra 1984 til 1994. Han stod for en tydelig katolsk linje. Han var imidlertid også kritisk til en del konservative tendenser i kirken. Fra 2015 var han talsmann (Sprecher) for Verband Österreichischer Zeitungen.Schopf var på skiferie i Ischgl i mars og returnerte hjem med tegn på smitte av koronaviruset. På langfredag 2020 døde han av covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Paul Vécsei, Hannes Schopf 1947 - 2020 (Nachruf) Wiener Zeitung av 10. april 2020
Jean-Laurent Cochet

Jean-Laurent Cochet (født 28. januar 1935 i Romainville i Seine-Saint-Denis i Frankrike, død 7. april 2020 i Paris) var en fransk skuespiller og skuespillerlærer.


== Biografi ==
Cochet virket fra 1959 til 1964 ved Comédie-Française, og fra 1983 til 1986 var han leder for Théâtre Hébertot. I filmen spilte han blant annet i Mille milliards de dollars og Fort Saganne.
Som skuespillerlærer underviste han en rekke senere stjerner innen fransk kino og teater, som blant andre Emmanuelle Béart, Carole Bouquet, Michel Duchaussoy, Andréa Ferréol, Bernard Giraudeau, Isabelle Huppert, Claude Jade, Michèle Laroque, Fabrice Luchini og Mélanie Thierry.
Den 7. april 2020 døde Cochet under koronaviruspandemien i en alder av 85 som følge av covid-19.


== Filmografi (utvalg) ==
1982: Mille milliards de dollars
1984: Fort Saganne
1987: Le nouveau Testament
1988: An Affair in Mind
2004: Edward & Lulu


== Bøker ==
Mon rêve avait raison, Pygmalion, 1998 ISBN 978-2857042860
L'art et la technique du comédien, Pygmalion, 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jean-Laurent Cochet på Internet Movie Database 
(fr) Jean-Laurent Cochet på Allociné 
(en) Jean-Laurent Cochet på AllMovie 
(en) Jean-Laurent Cochet hos Rotten Tomatoes 
(en) Jean-Laurent Cochet hos The Movie Database
Théâtre Hébertot

Théâtre Hébertot er et teater på 78, boulevard des Batignolles i 17. arrondissement i Paris i Frankrike. Teateret stod ferdig i 1838 og het ved åpningen Théâtre des Batignolles. I 1907 fikk det som nytt navn  Théâtre des Arts. Det nåværende navnet er fra 1940; det er oppkalt etter forfatteren og journalisten Jacques Hébertot.
Théâtre Hébertot har plass til 630 publikummere for hovedscenen, og fullførte i 2001 byggingen av en mindre scene, l'Petit Hébertot. Hebertot er et av de få teatre i Paris som fremfører stykker på engelsk i tillegg til på fransk.


== Litteratur ==
Alain Lemoine, Rodolphe Trouilleux, Des Ternes aux Batignolles, s. 82–84, Délégation à l'Action Artistique de la Ville de Paris, Paris, 1986, ISBN 290-5-11804-0
Geneviève Latour, Florence Claval, Les Théâtres de Paris, s. 149–152, Délégation à l'Action Artistique de la Ville de Paris, Paris, 1991, ISBN 290-5-11834-2