jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
The Reckoning (1908)

The Reckoning er en amerikansk stum kort dramafilm fra 1908, regissert av D. W. Griffith. Filmen er en adapsjon av Robert W. Chambers' roman med samme navn.


== Handling ==
Ett ektepar kjemper for å skape seg et levebrød. Mannen arbeider ved en fabrikk hvor han tjener småpenger, men hans kjærlighet til hans kone gjør arbeidet enkelt.
En dag går mannen til fabrikken, bare for å finne den stengt. Men når han går hjem igjen, oppdager han at hans kone har besøk. Ektemannen tror derfor at hans kone er utro mot ham.


== Medvirkende ==
Harry Solter som ektemannen
Florence Lawrence som konen
Mack Sennett som elskeren
Edward Dillon
George Gebhardt som bartenderen
Robert Harron som mann i publikum
Arthur V. Johnson som en politimann


== Se også ==
America (1924)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Reckoning på Internet Movie Database
The Test of Friendship

The Test of Friendship er en amerikansk stum kort dramafilm fra 1908 regissert av D. W. Griffith.


== Handling ==
Edward Ross, en ung millionær, har alltid vært omringet av veldig mange venner. Men han bestemmer seg for å teste deres oppriktighet. Han arrangerer derfor en storslått middag ved det enorme herskapshuset sitt, hvor alle vennene hans blir invitert. Men i løpet av dagen skriver han også et brev til seg selv, som han planlegger å få levert til ham når underholdningen skal være på topp. Dette brevet, som utgir seg for å være fra advokaten hans, forteller at Edward umiddelbart kommer til å gå personlig konkurs. Men så snart situasjonen tilsynelatende blir annerledes for Edward, forlater vennene ham - og overlater ham til hans tilsynelatende skjebne.
Edward skaffer seg snart stilling som portør ved en fabrikk, og der han snart ett annerledes liv: hvordan veldig fattige mennesker må kjempe for sitt levebrød, men likevel er de ærlige og åpenhjertige. Edward opplever ikke lenger noe av det krypende bedraget fra hans tidligere liv. Ved fabrikken møter han også Jennie Coleman, en vakker ung kvinne, og de blir snart gode venner.


== Medvirkende ==
Arthur V. Johnson som Edward Ross
Florence Lawrence som Jennie Colman
Harry Solter som butler/formann
George Gebhardt som valet
Linda Arvidson som gjest / kvinne i Wigmakers
Robert Harron som mann som forlater fabrikk
Charles Inslee som arbeidsgiver / gjest
Marion Leonard som gjest / kvinne i Wigmakers
Jeanie Macpherson
Violet Mersereau
Gertrude Robinson som gjest
Mack Sennett som gjest / mann i slåsskamp


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Test of Friendship på Internet Movie Database
An Awful Moment

An Awful Moment er en amerikansk stum kort dramafilm fra 1908 regissert av D. W. Griffith. En kopi av filmen er lagret i filmarkivet i Library of Congress.


== Handling ==
Dommer Mowbray dømmer en mann, og en romani-kvinne blant publikum under rettssaken protesterer mot dommen. Kvinnen blir fjernet med makten fra rettssaken. Dommeren går senere hjem til sin kone og datter, men romanikvinnen planlegger hevn og bryter seg inn i hjemmet deres. Hun slår Mrs. Mowbray i svime, og binder henne fast i en stol. Hun stiller opp en pistol til å avfyre når døren blir åpnet. Men datteren deres våkner opp i tide til å advare faren sin, som redder moren og arresterer romanikvinnen.


== Medvirkende ==
George Gebhardt som Matteo Rettazzi / politimann
Marion Leonard som Fiammetta, Matteos kone
Harry Solter som Dommer Mowbray
Florence Lawrence som Mrs. Mowbray
Gladys Egan som datteren
Linda Arvidson som hushjelpen
Florence Barker
Dorothy Bernard
Kate Bruce
Charles Gorman
Gertrude Robinson som kvinne i rettssalen
Mack Sennett som politimann / mann i rettssalen
Dorothy West


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) An Awful Moment på Internet Movie Database
The Christmas Burglars

The Christmas Burglars er en amerikansk stum kort dramafilm fra 1908, regissert av D. W. Griffith.


== Handling ==
Det er julaften. Fru Martin, en fattig enke og mor til en sju år gammel datter, vender hjem etter en lang dag på leting etter arbeid - men dette var forgjeves. Barnet spør moren sin om julenissen kommer til dem om natten, men moren ønsker ikke å skuffe barnet sitt. Barnet skriver et brev til Julenissen, og henger deretter opp julestrømpen sin ved peisen og legger brevet i strømpen. Når den lille sover tar moren brevet, men blir bare fortvilet over sin egen hjelpeløshet og store fattigdom. Med barnets brev i hånden, skynder hun seg til en pantelåner som eies av Mike McLaren - en irsk pantelåner.
Men hun har ingenting som er verdt noe for ham. I sin mentale smerte slipper hun fraværende brevet som barnet hennes skrev til julenissen på gulvet. Mike plukker opp dette, etter at fru Martin har gått sin vei. Men han forandrer seg etter at han leser barnets uskyldige appell. Han ønsker deretter å skaffe både et juletre og forskjellige pyntegjenstander, flere leketøy og masse god mat. Når dette har blitt skaffet ønsker han å ansette ett par innbruddstyver, som gjør innbrudd i fru Martins leilighet. Når barnet våkner neste morgen tilskriver hun brevet hun hadde skrevet til julenissen for å være ansvarlig for alle tingene og all den gode maten de hadde fått i løpet av natten. Men de kjenner ikke den virkelige julenissen.


== Medvirkende ==
Florence Lawrence som Mrs. Martin
Adele DeGarde som Margie, Mrs. Martins datter
Charles Inslee som Mike McLaren
John R. Cumpson
Gladys Egan
George Gebhardt som en av Mikes assistenter
Arthur V. Johnson som en av Mikes assistenter
Marion Leonard som kunde
Jeanie Macpherson som kunde
Tom Moore som kunde
Mack Sennett som en av Mikes assistenter
Harry Solter som en av Mikes assistenter
Charles West


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Christmas Burglars på Internet Movie Database
Mr. Jones at the Ball

Mr. Jones at the Ball er en amerikansk stum kort filmkomedie fra 1908 regissert av D. W. Griffith.


== Medvirkende ==
John R. Cumpson som Mr. Jones
Florence Lawrence som Mrs. Jones
Mack Sennett som hovmester / politimann
George Gebhardt som mann i blackface / gjest på ballet
Charles Inslee som gjest på ballet
Arthur V. Johnson som gjest
Jeanie Macpherson som gjest på ballet
Harry Solter som gjest på ballet
Marion Sunshine som gjest


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mr. Jones at the Ball på Internet Movie Database
Chloroplisma

Chloroplisma er en slekt med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  


== Utseende ==
En liten, sylindrisk, blankt metallglinsende bladbille. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Oversiden er nokså tett punktert. Hodet er godt synlig ovenfra, med store fasettøyne.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørøstlige Australia (New South Wales, Victoria, Tasmania).


== Systematisk inndeling ==
Arten blir noen ganger plassert i slekten Aporocera.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Hettebladbiller Cryptocephalinae  Gyllenhal, 1813
stamme Cryptocephalini
Slekten Chloroplisma Saunders, 1847
Chloroplisma viridis Saunders, 1847


== Referanser ==


== Litteratur ==
Atlas of Living Australia - Chloroplisma


== Eksterne lenker ==
(en) Chloroplisma i Global Biodiversity Information Facility 
Chloroplisma – detaljert informasjon på Wikispecies
The Helping Hand

The Helping Hand er en amerikansk stum kort dramafilm fra 1908 regissert av D.W. Griffith.


== Medvirkende ==
Flora Finch som Mrs. Harcourt
Linda Arvidson som Daisy Harcourt
George Gebhardt som mannen med brevet / bryllupsgjest
Anita Hendrie som Jessie Marshall
E. T. Moore
David Miles
Charles Inslee
Florence Lawrence som bryllupsgjest
Mack Sennett som bryllupsgjest
Charles Avery som man i bordell
Robert Harron som budbringer
Arthur V. Johnson som Mr. Miller
Marion Leonard som bryllupsgjest
Herbert Miles
Tom Moore som mann på kontor / bryllupsgjest
Harry Solter som Bill Wolfe
Dorothy Sunshine


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Helping Hand på Internet Movie Database
Kriminalfilm

Kriminalfilm er en filmsjanger som ligger forholdsvis nær opp til sitt litterære motstykke - kriminallitteratur. Kriminalfillmer kan være filmer hvor handlinger er lagt til et kriminellt miljø eller hvor en spesifikk kriminell handling forsøkes oppklart. Hvis det er snakke om å oppklar kriminelle handlinger som fremstår som intrikate kriminalmysterier kan det ofte betegnes som en mysteryfilm. Kriminalfilmen er også nær beslektet med film noir-sjangeren.
St Mary-le-Bow

St Mary-le-Bow er en kirke i City of London. Den nåværende bygningen ble tegnet av Christopher Wren fra 1671 til 1673 og fullført i 1680. Kirken var en av mange nye kirker som Wren tegnet etter Den store brannen i London i 1666. Kirkens sentrale beliggenhet i London har spilt en viktig rolle i byens historie og kirkeklokkene er blitt anvendt som signal. Kirken ble alvorlig skadet av tyske bombefly den 10. mai 1941, men ble gjenoppbygget og gjenåpnet i 1961.
Kirken har en viktig rolle i cockney-tradisjonen; en ekte cockney skal være født og bo innenfor hørevidde av kirkens klokker. BBC World Service anvendte et opptak av klokkespillet i kirken som signatur for sine sendinger fra tidlig 1940-tall, og anvender dem stadig av og til.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) St Mary-le-Bow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Eupalini

Eupalini er en gruppe av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Gruppen omfatter bare én kjent art, Eupales (tidligere kalt Pales) ulema.


== Utseende ==
En ganske liten (3-4 millimeter), avlang, metallisk grønnlig  bladbille med røde bein. Oversiden er tett og fint punktert. Antennene er rødlige, ganske tynne, så lange som kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet, med en tann et stykke bak midten av hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. Arten er knyttet til kornellslekten (Cornus).


== Utbredelse ==
Arten lever i det sørøstlige Europa (Ungarn, Balkan og Tyrkia).


== Systematisk inndeling ==
Artens systematiske plassering er noe usikker.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Rotbladbiller, Eumolpinae Hope, 1840 – én norsk art:
stammen Eupalini Verma et al., 2005
slekten Eupales Lefévre, 1885
Eupales ulema (Germar, 1813)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Sin egen stil

Sin egen stil er det første albumet til countrygruppa Western Swingers. 
Albumet ble spilt inn i Busk Lydstudio i Det hvite hus i Porsgrunn i 1984.


== Spor ==
«Stig» (Rodgers / Arne Løland) – 2:15
«Kubikkhesten» (Arly Karlsen/Arne Løland) – 4:54
«Sin egen stil» (Arne Løland) – 3:03
«Men boogien kom for å bli» (Arne Løland) – 3:22
«Lysningen» (Boone/Arne Løland) – 4:00
«Han og Grete» (Arne Løland) – 2:05
«Cowboy '83» (Arne Løland) – 2:42
«Albumen min» (Foster/Rice/Arne Løland) – 4:17
«Min barndoms bygd på landet» (Bruce/Borchers/Arne Løland) – 3:10
«Gylden ring» (Arne Løland) – 3:22
«Sett ned dine krav» (Liv Jorunn Heia/Arne Løland) – 2:20
«I love norwegian country» (Benny Borg) – 3:45


== Medvirkende ==
Arne Løland - vokal, kor, gitar, munnpill, låtskriver
Liv Jounn Heia - vokal, kor, bass
Arly Karlsen - vokal, kor, gitar, elgitar, gitarsolo på «Sin egen stil»
Gard «Dutte» Strøm - gitar, elgitar, steelguitar
Tore Wildhauer - trommer
Terje Welle Busk - lydtekniker
Euryopini

Euryopini er en gruppe av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). 


== Utseende ==
Små til middelsstore, nokså brede, blanke bladbiller, gjerne farget i rødlig og svart, eller svarte med matellisk glans.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. 


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Rotbladbiller, Eumolpinae Hope, 1840
stammen Euryopini Chapuis, 1874
slekten Bechyneia Jolivet, 1950
slekten Colasposoma Laporte de Castelnau, 1833 - kan også plasseres i Bromiini
slekten Euryope Dalman, 1824
slekten Lefevrea Jacoby, 1897
slekten Melindea Lefèvre, 1884
slekten Microhermesia Jacoby, 1900
slekten Thysbina Weise, 1902
slekten Trichostola Chapuis, 1874


== Eksterne lenker ==
(en) Euryopini hos Fossilworks 
(en) Kategori:Euryopini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Euryopini – detaljert informasjon på Wikispecies
Trailerjenta

Trailerjenta er det andre albumet til countrygruppa Western Swingers. Albumet ble spilt inn i Busk Lydstudio i Det hvite hus i Porsgrunn i 1985.


== Spor ==
«Trailerjenta» (Arne Løland) – 3:11
«I min drøm» (Paul Kennerly/Arne Løland) – 2:54
«Berthas kafé» (Arne Løland) – 2:54
«Fint at du er til» (Arne Løland) – 3:14
«Svar meg på brevet» (Arly Karlsen/Arne Løland) – 3:56
«Raggen» (Arne Løland) – 2:45
«Elektronikkdilla» (Arne Løland) – 4:18
«Liss» (Arne Løland) – 3:38
«Cowboysangen vår» (Arne Løland) 4:06
«Et sekund av evighet» (Arne Løland/Liv Jorunn Heia) – 3:28
«Gambleren» (Arne Løland) – 3:24


== Medvirkende ==
Arne Løland - vokal, kor, gitar, munnpill, låtskriver
Liv Jounn Heia - vokal, kor, bass
Arly Karlsen - vokal, kor, gitar
Gard «Dutte» Strøm - gitar, elgitar og steelguitar
Hans Graasvold - Banjo
Helge Alvestad - trommer
Terje Welle Busk - lydtekniker
Lorentz Nicolai Bøgset

Lorentz Nicolai Bøgset (også Lornts Bøkset, født 1830 i Snåsa, død 1868 i Snåsa) var lærer, klokker, gårdbruker og ordfører i Snåsa i en og en halv valgperiode 1866–1868. Han døde en snaut år inn i den andre valgperioden, og ordførervervet ble deretter skjøttet av varaordfører og sogneprest Thomas Conrad Hirsch.Han var den første fra Snåsa som tok lærerutdanning. Han gikk på Klæbu seminar 1849–1851, og arbeidet som lærer ved fastskolen i Snåsa fra 1854. Han overtok som klokker etter faren fra 1867. Det sies om ham at «hans begavelse var stor, og det paastaaes at han, hvis han hadde levet længere, ville blitt en av amtets mest fremragende mænd», og at han «viste som gutt helt usedvanlige evner.» Han kom raskt inn i verv og ombud i bygda, og var med på å stifte Snaasen Brandassuranceforening i 1860, ble den første formann i Snaasen Landboforening i 1864 og ble ordfører i sin første periode i formannskapet i 1866. Han døde imidlertid ung, etter en «smertefull og lang sygdom».Han var sønn av kirkesanger og ordfører Bård Larsen Bøgset, og giftet seg i 1855 med Karen Muus; hun var datter av gårdbruker og ordfører Peter Muus. Han bodde fra 1852 på klokkergården Forberg, og fra 1865 eide og drev de gården Aun Søndre.


== Referanser ==
Mysteriefilm

Mysteriefilm er en filmsjanger som bygger på et uløst mysterium. Det kan enten dreie som et fenomen som fremstår som en gåte eller en kriminalsak som må løses. Det kan også dreie seg om en konspirasjon som avdekkes gjennom handlingen. Det trenger ikke nødvendigvis være noen løsning på mysteriet.
Mysteriefilm er i en viss grad en subsjanger av kriminalfilmen. I noen tilfeller kan den grense opp til skrekksjangeren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Mystery films – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Parvis Notre-Dame – place Jean-Paul-II

Parvis Notre-Dame – place Jean-Paul-II er det offisielle navn på den plassen som ligger foran katedralen Notre-Dame på Île de la Cité i Paris i Frankrike. Betegnelsen «parvis» brukes om en plass, det vil si et ubebygd område, foran og rundt et kirkebygg.
Plassen het place du Parvis-Notre-Dame frem til 2006, da navnet ble endret til ære for Pave Johannes Paul II som døde i 2005. Endringen genererte kontroverser.Notre-Dames parvis var opprinnelig betydelig mindre, og dens nåværende form går tilbake til de omfattende byfornyingsplanene som ble utarbeidet av Baron Haussmann under Det andre franske keiserdømme.Plassen er også stedet for Frankrikes Kilometre zero (nullpunkt eller sentrum av nasjonen), som er markert med en stein i bakken.


== Referanser ==
Storelva (Talvik i Alta)

Storelva (nordsamisk: Gierddduidjohka) er ei elv i Alta kommune i Finnmark. Storelva renner fra Storelvvatna til Talvikbukta i Altafjorden. Storelva er 4,8 kilometer lang, mens hele vassdraget har en lengde på 18,4 kilometer.
Vassdraget har sine øverste kilder ved Pølvannet, rundt 14 kilometer vest-sørvest for Talvik. Stordalselva, som elva kalles i sitt øvre løp, renner fra Pølvannet i østlig retning gjennom en vid dal. Den passerer gjennom en rekke små innsjøer på sin vei ned til Storelvvatna, som er utspring for selve Storelva. I midtre del går Storelva i fosser og stryk ned den skogkledte lia mellom Bjørkelitind og Talvikfjellet, mens resten av elva har roligere fall.


== Vannkraft ==
Storelva har ingen utbygd vannkraft, men vassdraget er heller ikke vernet.
I Samlet plan for vassdrag var vassdraget ført opp med et prosjekt som ville gitt en årlig produksjon på 34 GWh. Prosjektet forutsatte en oppdemming og regulering av Storelvvatna med 20 meter, noe som ville satt store områder under vann.Alta Kraftlag søkte i januar 2011 om konsesjon til å bygge Storelva kraftverk, som var planlagt å utnytte fallet mellom kote 275 og kote 40 i Storelva, med en installert effekt på 4 MW og en årlig produksjon på 11,6 GWh. NVE sa i 2012 nei til utbyggingen. Begrunnelsen for avslaget var at det langs Storelva ligger ei svært viktig fossesprøytsone, samt at det var funnet flere rødlistede arter langs elva, blant annet den truede arten øreblygmose. Fraføring av vann ville etter NVEs mening gi en uakseptabel påverkning på naturmiljøet langs utbyggingsstrekningen, og de negative konsekvensene sto etter NVE sitt syn ikke i forhold til den økte kraftproduksjon eller andre positive effekter av ei utbygging.Det har tidligere vært et lite kraftverk i elva, med demning og inntak cirka på kote 120, bygd av tyskerne under andre verdenskrig. Kraftverket forsynte en stor leir ved Storvannet og var i drift til tyskerne trakk seg tilbake i 1944. Maskinen hadde en ytelse på 30 kW, og hadde tidligere blitt brukt i et kraftverk i Forneselva, nord for Talvik, bygd i forbindelse med etableringen av Talvik tuberkulosehjem på 1920-tallet.


== Referanser ==
Piano Tiles 2

Piano Tiles 2 er et musikk-arkade-spill laget av Hu Wen Zeng og utgitt av Cheetah Mobile. Spillets mål er å trykke på de svarte flisene (tiles) uten å gjøre noen feil. Det ble publisert i august 2015 som en oppfølger av Piano Tiles.


== Resepsjon ==
Piano Tiles 2 er høyt rangert på alle plattformer, som Piano Tiles, spesielt på Google Play, hvor det har vært vurdert som 4,7 av 5 i en lang periode. I Play-butikken har spillet blitt vurdert 8 330 792 ganger totalt og lastet ned over 100 millioner ganger. Ifølge App Annie, har spillet vært den mest nedlastede appen i 151 land. I 2016 ble spillet tildelt «Best Game of 2015» av Google Play. Pocketgamer komplimenterte Piano Tiles 2 i en artikkel, og sa at «bringing the piano-playing sensation to the next level.»Men noen har kritisert spillet for bare å ha ett spill-modus, i stedet for flere av de. Det har også vært kritikk over det nye liv-systemet.


== Sanger ==
Sanger på Piano Tiles 2 består hovedsakelig av klassisk musikk og folkemusikk. Eksempler inkluderer Pachelbels kanon (klassisk, nivå 3). Sanger blir låst opp ved å levle opp og/eller ved kjøp. Noen notable sanger inkluderer Jingle Bells, flere kjente sanger fra Frédéric Chopin, for eksempel Nocturne Op. 9 No. 2 og Waltz in A minor, Franz Schuberts Six Moments Musicaux og Mozarts Eine Kleine Nachtmusik. Det er folkeviser og festlige sanger. Det har også moderne hits som  hits som «Faded» av Alan Walker, «Despacito» av Luis Fonsi, og «Alone» av Alan Walker, og fra og med en oppdatering i desember 2018 «Spectre». Moddede sanger som er opprettet av brukeren, for eksempel «Shape of You» av Ed Sheeran sprer seg også på YouTube. I 2019, er «Swear It Again» av Westlife ryktet å bli utgitt.


== Referanser ==
Cary Joji Fukunaga

Cary Joji Fukunaga (også kjent som Cary Fukunaga, født 10. juli 1977) er en amerikansk filmregissør, TV-regissør, filmprodusent, TV-produsent og manusforfatter. Han har blant annet regissert sesong 1 av TV-serien True Detective (2014) og No Time to Die. Han er den første amerikaneren som er valgt ut som regissør av en «offisiell» Bond-film.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cary Fukunaga på Internet Movie Database 
(sv) Cary Fukunaga i Svensk Filmdatabas 
(da) Cary Fukunaga på Filmdatabasen 
(da) Cary Fukunaga på Scope 
(da) Cary Fukunaga på Scope 
(fr) Cary Fukunaga på Allociné 
(en) Cary Fukunaga på AllMovie 
(en) Cary Fukunaga hos Turner Classic Movies 
(en) Cary Fukunaga hos Rotten Tomatoes 
(en) Cary Fukunaga hos TV Guide
Achaenops

Achaenops er en slekt med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  


== Utseende ==
Achaenops er små (2 - 3,5 millimeter), blanke bladbiller, gjerne farget i gult eller rødlig og svart. De er korte, og butte både foran og bak. Antennene er noe kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet firkantet. Hodet er synlig ovenfra, kort og bredt.
Mange av artene er svært like hverandre og for noen kan sikker artsbestemmelse bare skje ved undersøkelse av genitaliene. Opplysninger om næringsplanten kan være til nyttige for en sikrere artsbetemmelse.


== Levevis ==
Artene blir gjerne funnet på buskmark (fynbos), men det er usikkert hvilke planter de lever på. Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten og er særlig aktive i varme og solskinn.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Sør-Afrika, Namibia)


== Systematisk inndeling ==
Det er kjent en del hittil ubeskrevne arter, trolig finnes det omtrent 25 .

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Hettebladbiller Cryptocephalinae  Gyllenhal, 1813
stamme Cryptocephalini
Slekten Achaenops Suffrian, 1857
Achaenops dorsalis Suffrian, 1857
Achaenops gilvipes (Suffrian, 1857)
Achaenops monstrosus Schoeller, 2006
Achaenops obscurellis (Suffrian, 1857)
Achaenops punctatellus Schoeller, 2006
Achaenops ruficornis (Suffrian, 1857)
Achaenops sericinus (Suffrian, 1857)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Schöller, M., 2006. The genus Achaenops Suffrian, 1857 (Chrysomelidae: Cryptocephalinae), designation of neotypes and description of new species. Bonner zoologische Beiträge  54: 271-286. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Achaenops i Global Biodiversity Information Facility
Rhombosternus

Rhombosternus er en slekt med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  


== Utseende ==
Rhombosternus er små til middelsstore, blanke bladbiller. 


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten og er særlig aktive i varme og solskinn.


== Utbredelse ==
Slekten lever i det sørøstlige Australia.


== Systematisk inndeling ==
orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Hettebladbiller Cryptocephalinae  Gyllenhal, 1813
stamme Cryptocephalini
Slekten Rhombosternus Suffrian, 1859
Rhombosternus antennatus Baly, 1876
Rhombosternus cicatricosa Chapuis, 1875
Rhombosternus gracilicornis Baly, 1876
Rhombosternus minor Blackburn, 1893
Rhombosternus monticola Blackburn, 1894
Rhombosternus obscura Blackburn, 1893
Rhombosternus pallida Blackburn, 1893
Rhombosternus sartor Suffrian, 1859
Rhombosternus saundersi Chapuis, 1875
Rhombosternus sulphuripennis Baly, 1876
Rhombosternus sutor Suffrian, 1859


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Rhombosternus [1]
(en) Rhombosternus i Encyclopedia of Life 
(en) Rhombosternus i Global Biodiversity Information Facility 
Rhombosternus – detaljert informasjon på Wikispecies