jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
133 luftving Evenes

133 luftving Evenes er en avdeling i Luftforsvaret som holder til på Evenes flystasjon i Harstad/Narvik lufthavn, Evenes i Evenes kommune.
Luftvingens primære oppgave er å  produsere, levere og understøtte maritime luft- og overvåkningsoperasjoner ved bruk av 333 skvadrons P-3 Orion (Boeing P-8 Poseidon innfases i 2022).


== Organisasjon ==
Luftvingen ble opprettet på Evenes 1. januar 2020, samtidig som den gamle luftvingen på Andøya flystasjon ble lagt ned. Evenes og Andøya er nå samlet under 133 luftving med en egen stasjonsgruppe på Andøya.


== Underliggende avdelinger ==
333 skvadron (maritime overvåkningsfly)
Vedlikeholdsskvadron
Luftvernbataljon
Baseforsvarsskvadron
Baseavdeling


== Referanser ==
Chropoecilus

Chropoecilus er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae). 


== Levevis ==
De fleste artene av råtevedbiller har larver som lever i død ved, men enkelte larver graver i jorden og lever på planterøtter. 


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
Underfamilien Eucneminae Eschscholtz, 1829
Stammen Mesogenini Muona, 1993
Slekten Chropoecilus Fleutiaux, 1902
Chropoecilus africanus Cobos, 1969
Chropoecilus grossicollis (Bonvoulouir, 1871)


== Eksterne lenker ==
(en) Chropoecilus i Global Biodiversity Information Facility
Nye Kvernvollen bru

Nye Kvernvollen bru er en bro som går over Soknaelva på Veme i Ringerike. Brua er en del av Skotlandveien, og ligger cirka 105 meter over havet.


== Referanser ==
Macroscython

Macroscython er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae). 


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, mørke råtevedbiller. Antennene er kamformede. Pronotum er nesten kvadratisk med litt tilabketrukne bakhjørner.


== Levevis ==
Artene har larver som utvikler seg i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Afrika, Sørøst-Asia og Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
Underfamilien Macraulacinae Fleutiaux, 1922
Stammen Macraulacini Fleutiaux, 1922
Slekten Macroscython Fleutiaux, 1902
Macroscython balabakensis Fleutiaux, 1912
Macroscython coomani Fleutiaux, 1933
Macroscython cylindricus Fleutiaux, 1933
Macroscython fleutiauxi Cobos, 1959
Macroscython gabonensis (Fleutiaux, 1896)
Macroscython gigas Cobos, 1964
Macroscython granulosus Otto, 2016
Macroscython minimus Cobos, 1959
Macroscython parallelus (Lea, 1916)
Macroscython pascoei Fleutiaux, 1912
Macroscython progredens Cobos, 1964


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Macroscython [1]
Bilde av Macroscython sp. fra Thailand
(en) Macroscython i Global Biodiversity Information Facility 
Macroscython – detaljert informasjon på Wikispecies
Det bysantinske pavedømme

Det bysantinske pavedømme var en periode da pavedømmet var sterkt dominert av keiseren i Konstantinopel (Bysants); perioden varte fra  537 til 752, da pavene trengte approbasjon fra den bysantinske keiser for å kunne bispevies (pavedømmet er knyttet til ledelsen av bispedømmet Roma). Mange av pavene ble valgt fra de såkalre apocrisiarii de pavelige legater sendt til keiserens hoff) eller fra bysantinskregjerte Grekenland, Syria eller Sicilia. Keiser Justinian I erobret den italienske halvøy under goterkrigen (535–554) og det var han som utvalgte de tre påfølgende pavene. Dette ble en praksis som ble videreført av hans etterfølgere og senere ble delegert til  eksarken av Ravenna, som var en keiserens «guvernør» over de bysantinske områder i Italia.
Med unntak av pave Martin I var det ingen pave i denne perioden som satte spørsmålstegn ved den bysantinske keisers myndighet og rett til å approbere - eller avvise - den som var blitt valgt til biskop av Roma. Ikke desto mindre forhindret ikke denne ordningen at det stadig vekk av teologiske konflikter mellom pave og keiser om for eksempel monoteletismen og ikonoklasmen.
Gresktalende fra Grekenland, Syria og Sicilia erstattet medlemmer av den mektige adel på pavestolen i denne perioden, og Roma under de greske paver utfjorde en smeltedigel for vestlige og østlige kristne tradisjoner, noe som ble reflektert i både kunst og liturgi. De mer lærde og sofistikerte teologiske interesser som de greske paver representerte gav også en ny teologisk presisjon til innsatsen for å hevde den romerske paves primatsrettigheter; de atskillige konfrontasjoner med keiseren skjerpet og fikserte dette.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Baumgartner, Frederic J. 2003. Behind Locked Doors: A History of the Papal Elections. Palgrave Macmillan. ISBN 0-312-29463-8.
Dale, Thomas E.A., "Mosaic", in Christopher Kleinhenz (ed), Medieval Italy: an Encyclopedia, Routledge, 2004, ISBN 0-415-93931-3, ISBN 978-0-415-93931-7 Google books
Duffy, Eamon. 1997. Saints & Sinners: A History of the Popes. Yale University Press.
Ekonomou, Andrew J. 2007. Byzantine Rome and the Greek Popes: Eastern influences on Rome and the papacy from Gregory the Great to Zacharias, A.D. 590–752. Lexington Books.
Kleinhenz, Christopher. Routledge Revivals: Medieval Italy (2004), Taylor & Francis, 2017, 9781351664431
Lunt, William E. 1950. Papal Revenues in the Middle Ages. Columbia University Press. 2 Vols.
Talbot Rice, David, Byzantine Art, 3rd edn 1968, Penguin Books Ltd
U23-EM i friidrett 2021

U23-EM i friidrett 2021 var det 13. europamesterskapet i friidrett for utøvere under 23 år, og ble arrangert på Kadriorg Stadium i Tallinn fra 8. til 11. juli 2021. 
Mesterskapet skulle arrangeres på Fana stadion i Bergen i Norge fra 8. til 11. juli 2021. I mai 2021 ble det klart at EM ikke kunne arrangeres i Norge på grunn av strenge innreiseregler med tanke på koronaviruspandemien. Det europeiske friidrettsforbundet valgte senere Tallinn i Estland som ny arrangør av mesterskapet på samme opprinnelige datoer. 


== Tidsplan ==
M = Morgen, E = Ettermiddag


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


==== Baneøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====


==== Mangekamp ====


=== Kvinner ===


==== Baneøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====


==== Mangekamp ====


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Estland)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(et) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted
Fryanus

Fryanus er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae). 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Japan til Salomonøyene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
Underfamilien kamråtevedbiller (Melasinae) Fleming, 1821
Stammen Dirhagini Reitter, 1911
Slekten Fryanus Fleutiaux, 1902
Fryanus dohertyi (Fleutiaux, 1899)
Fryanus gracilicornis Fleutiaux, 1935 - Ny-Guinea
Fryanus insularis Fleutiaux, 1933¨- Salomonøyene
Fryanus japonicus Hisamatsu, 1958 - Japan
Fryanus vicinus


== Eksterne lenker ==
(en) Fryanus i Global Biodiversity Information Facility
Rhagomicrus

Rhagomicrus er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae). 


== Utseende ==
Små (ca. 2,5-7 millimeter), avlange, mørke råtevedbiller. Hodet er forholdsvis lite og lett nedoverbøyd. Antennene er 11-leddete, ganske lange, trådformede. Brystskjoldet (pronotum) er firkantet med uttrukne bakhjørner. En tapp på forbrystet griper inn i en grop på mellombrystet og billene kan "smelle" med å brekke denne tappen ut av gropen, i likhet med smellerne. Dekkvingene er avlange, parallellsidige, så brede som eller litt smalere enn brystskjoldet. De har tydelige lengdestriper. Beina er temmelig korte og spinkle.


== Levevis ==
Artene lever i døde stokker av løvtrær.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i tropiske og subtropiske områder, men forekommer også i Nord-Amerika nord til Canada.


== Systematisk inndeling ==
Listen er ikke fullstendig, en del av artene er fortsatt ubeskrevne.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
Underfamilien Melasinae Fleming, 1821
Stammen Dirhagini Reitter, 1911
Slekten Rhagomicrus Fleutiaux, 1902
Rhagomicrus antelmei Fleutiaux, 1932
Rhagomicrus bonvouloiri (Horn, 1886)
Rhagomicrus cylindriformis Otto, 2016
Rhagomicrus haucki Otto, 2016
Rhagomicrus humeralis (Say, 1839)
Rhagomicrus solitarius Fleutiaux, 1911
Rhagomicrus thomasi Muona, 2000
Rhagomicrus thoracicus (Horn)
Rhagomicrus tibialis Otto, 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Rhagomicrus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rhagomicrus hos Fossilworks 
Rhagomicrus – detaljert informasjon på Wikispecies
Piperåsveien

Piperåsveien (17-39, 20-32)) er en vei på Veme i Sokna i Ringerike.
Piperåsveien går fra Vemeveien, nordover, mellom Flismoveien og Strandjordveien. Den starter ved Østre Veme gård. Veien har spredt bebyggelse, og ligger cirka 180 meter over havet i nordenden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Piperåsveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vitalis av Milano

Vitalis var en kristen martyr. Hans tid oppgis enten til det 1. århundre eller det 2. århundre e.Kr.


== Helgenlegende ==
Legenden forteller at Vitalis var en romersk offiser som var til stede da en annen mann led martyrdøden i Ravenna og oppmuntret ham til ikke å miste troen. Dette skal ha skjedd i 171 under keiser Markus Aurelius (161-80). En annen versjon sier at hans martyrium skjedde ca år 60 under keiser Nero (54-68), mens en tredje versjon sier at det skjedde under keiser Decius (249-51).Ifølge hagiografiene var han en soldat som led martyrdøden år 62 ved å bli levende begravd for å ha hjulpet de forfulgte kristne i Ravenna.
En legende forteller at Vitalis led martyrdøden sammen med sin hustru Valeria og deres sønner Gervasius og Protasius.
Basilikaen San Vitale i Ravenna fra 500-tallet er etter legenden bygd der han ble martyrdrept. Den  er fortsatt en av de vakreste og usedvanlige kirkene i Italia. Kirken var den første sentralkuppelkirken i hele vesten og var forbilde for Karl den stores palasskapell i Aachen.


== Se også ==
San Vitale, kirke i Ravenna
San Vitale, kirke i Roma
Santi Vitale e Compagni Martiri in Fovea, menighet i Roma
San Vidal, kirke i Venezia


== Referanser ==


== Litteratur ==
The Oxford Dictionary of Saints (engelsk). Oxford: Oxford University Press. 1992. s. 483. ISBN 0-19-283069-4. 


== Eksterne lenker ==
(en) Vitalis of Milan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
 http://www.newadvent.org/cathen/15486a.htm.
Folkets høyesterett (Cuba)

Folkets høyesterett er den høyeste dominstans i Cuba. Presidenten av Folkets høyesterett blir nominert av presidenten og valgt av Nasjonalforsamlingen for folkemakten, landets nasjonalforsamling.
Folkets høyesterett

Folkets høyesterett kan vise til

Folkets høyesterett (Cuba), høyeste dominstans i Cuba.
Folkets høyesterett (Kina), høyeste dominstans i Kina.
Folkets høyesterett (Laos), høyeste dominstans i Laos.
Folkets høyesterett (Vietnam), høyeste dominstans i Vietnam.
Brendan Howlin

Brendan Howlin (født 9. mai 1956 i Wexford) er en irsk lærer og politiker (Labour Party) som ble valgt til leder av sitt parti i 2016. Han ble innvalgt til det irske underhuset første gang i 1987. Howlin har hatt flere ministerposter i den irske regjeringen. Han var medlem av Irlands senat fra 1983 til 1987.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Brendan Howlin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Brendan Howlin hos Europarådets parlamentarikerforsamling 
(en) Brendan Howlin hos Oireachtas, Irlands parlament 
(en) Brendan Howlin hos Oireachtas, Irlands parlament
Goterkrigen (535–554)

Goterkrigen ble utkjempet på den italienske halvøy og de omkringliggende områdene Dalmatia, Sardinia, Sicilia og Korsika fra 535 til 554 mellom det bysantinske rike og det østgotiske rike. 
Krigen kan deles i to faser, hvor den første (535-540) endte med Ravennas fall og en tilsynelatende seier til romerne (østromerne, bysantinerne) med erobringen av Italia. Den andre fasen mellom 540/541 og 553, da den gotiske motstanden fikk ny styrke under Totila, som ble beseiret etter langvarige kamper mot Narses, som også slo tilbake den frankisk-allemanske invasjonen i 554. Forskjellige byer i det nordlige Italia klarte imidlertid å holde ut til tidlig i 560-årene.
Krigen hadde sine røtter i den romerske keiseren, Justinians, ønske om å tilbakeerobre det tidligere vestromerke rikes provinser, de som var gått tapt til de barbariske stammene århundret før (i folkevandringstiden). Da krigen trakk ut, ble Italia ødelagt og i store stykker nærmest avfolket, og ressursene var utpinte. Med den dyrt kjøpte seieren kunne bysantinerne ikke motstå den longobardiske invasjonen i 568, noe som betød at de mistet de fleste av sine territorier på den italienske halvøyen.


== Litteratur ==
Roy Boss: Justinian’s Wars: Belisarius, Narses and the Reconquest of the West. Stockport 1993.
John B. Bury: History of the Later Roman Empire. Bd. 2. New York 1958 (Nachdruck von 1923), ISBN 0-486-20399-9.
Peter J. Heather: Goths and Romans. Clarendon, Oxford 1991, ISBN 0-19-820535-X.
Philip Rance: Narses and the Battle of Taginae (Busta Gallorum) 552: Procopius and sixth century warfare. In: Historia 54 (2005), S. 424–472.
H.N. Roisl: Totila und die Schlacht bei den Busta Gallorum, Ende Juni/Anfang Juli 552. In: Jahrbuch der Österreichischen Byzantinistik 30 (1981), S. 25–50.
Torsten C. Jacobsen: The Gothic War. Westholme, Yardley 2009. (Populärwissenschaftliche Darstellung, die weitgehend unkritisch die antiken Quellen, vor allem Prokopios, nacherzählt.)
Psamtik III

Psamtik III var en egyptisk farao i 26. egyptiske dynasti som regjerte mellom 526 f.Kr. og 525 f.Kr. Han ble styrtet da perserne under Kambyses II, sønn av den iranske kong Kyros den store, invaderte landet og fengslet Psamtik. Han ble ført i lenker til Susa og ble henrettet, muligens med et forgiftet beger med okseblod. Bortsett fra et kortvarig innenriks dynasti gjenopplivet av et opprør mot den persiske okkupasjonsmakten (det 30. dynasti i det 4. århundre f.Kr.) forble Psamtik den siste egyptiske herskeren før revolusjonen og monarkiets fall i 1953.


== Eksterne lenker ==
Cartouche of Psammetichus
Herodotus histories
Myrina (Mysia)

Myrina (gresk: Μυρίνα) var en gammel gresk by i Mysia i Lilleasia, mellom Kyme og Kaikos' munning. Den var fem km nord for det moderne Aliağa på Tyrkias vestkyst.
Den ble nevnt allerede av Herodotos og fantes fortsatt på slutten av 1200-tallet.
Myrinas omfangsrike nekropoler ble utgravd på slutten av 1800-tallet av Edmond Pottier, Salomon Reinach og Alphonse Veyries. Ved utgravningene ble det i særdeleshet funnet en mengde terrakottaarbeider lignende de tanagreiske. Mange av dem forestiller guddommer, andre er leker, atter andre reprodusjioner av berømte kunstverk. Størstedelen av funnene oppbevaes i Louvre.
Skalden og historieskriveren Agathias er født i Myrina.


== Kilder ==
Myrina i Nordisk familjebok (2. utgave, 1913)


== Eksterne lenker ==
(en) Myrina – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
NM i mangekamp innendørs 2020

NM i mangekamp innendørs 2020 ble arrangert i Nes Arena på Hvam i Nes kommune 18. og 19. januar 2020.Dette var det femte offisielle norgesmesterskapet i mangekamp innendørs. Det ble også arrangert en uoffisiell lagkonkurranse i klassene 15-17 år og junior/senior. 


== Resultater, menn ==


=== Senior ===
Resultater:

Ariel Attias fra Israel deltok utenfor NM, og fikk 5163 poeng. 


=== Junior G18/19 ===
Resultater:
Både Markus Rooth og Sander Aae Skotheim fikk flere poeng enn den tidligere norske juniorrekorden, som var på 5506 poeng.


=== Junior G17 ===
Resultater:


=== Junior G16 ===
Resultater:


=== Junior G15 ===
Resultater:

Ni utøvere stilte til start.


=== Veteran ===
Veteranklassene ble vunnet av:

Bård Ingar Venholen (45-49)
Frode Myrvang (50-54)
Frode Holt (55-59)
Arne Warem (70-74)
Trond Einar Furuly (75-79)
John Arve Johansen (80-84)


== Resultater, kvinner ==


=== Senior ===
Resultater:


=== Junior J18-19 ===
Resultater:


=== Junior J17 ===
Resultater:

11 utøvere deltok i denne klassen.


=== Junior J16 ===
Resultater:


=== Junior J15 ===
Resultater:

12 utøvere deltok. 


=== Veteran ===
Veteranklassen ble vunnet av:

Heidi Barth


== Referanser ==
Særskilt advokat

Særskilt advokat er en ordning i flere rettssystemer som innebærer at en advokat oppnevnes for å representere interessene til en part i lukkede rettsmøter, dvs. forhandlinger hvofra parten er utelukket fra å delta selv. Særskilte advokater har generelt forbud mot å diskutere bevis som er lagt frem i lukket rettsmøte med den ekskluderte parten. Ordningen blir først og fremst benyttet i saker som involverer rikets sikkerhet.


== Norge ==
I Norge ble ordningen med særskilt advokat (eller «særskilt sikkerhetsklarert advokat») vedtatt av Stortinget i juni 2013. I Norge benyttes særskilt advokat i saker etter utlendingsloven § 133, som fastsetter at Kongen i statsråd kan bestemme at utlendinger skal få oppnevnt en særskilt advokat i saker der det føres bevis om forhold som holdes hemmelig av hensyn til rikets sikkerhet eller forholdet til fremmed stat, eller i sak om tvangsmidler ilagt av hensyn til grunnleggende nasjonale interesser. Den særskilte advokaten må oppfylle regler fastsatt i en egen forskrift, inkludert krav til sikkerhetsklarering. Meningen med en særskilt advokat er at den tiltaltes rettssikkerhet skal ivaretas når de hemmelige dokumentene om han eller henne legges frem for retten. Ved oppnevnelse av særskilt advokat skal det i utgangspunktet benyttes en advokat utpekt av Oslo tingrett, som er sikkerhetsklarert for høyeste nivå.


== Referanser ==
Joann Sfar

Joann Sfar (født 28. august 1971) er en fransk tegneserieforfatter, romanforfatter og filmregissør.


== Tidlige år ==
Faren til Joann Sfar, Algerie-fødte André Sfar, var advokat og kjent for å straffeforfølge ny-nazister. Moren var opprinnelig ukrainsk, og kjent i Frankrike som popsanger med kunstnernavnet Lilou. Hun døde plutselig i søvne i en alder av 26 år, da Joann Sfar var 3.


== Arbeid ==
Sfar studerte kunst og tegning ved École Nationale Supérieure des Beaux-Arts. Han var tidlig involvert med L’Association, et forfatterdrevet forlag som også har utgitt blant annet Persepolis av Marjane Satrapi. Hans første store suksess var serien Donjon, som han skapte sammen med Lewis Trondheim. Sfars mest kjente verk er Rabbinerens katt, som han fikk den norske SPROING-prisen for i 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joann Sfar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Joann Sfar på Internet Movie Database 
(sv) Joann Sfar i Svensk Filmdatabas 
(da) Joann Sfar på Filmdatabasen 
(fr) Joann Sfar på Allociné 
(en) Joann Sfar på AllMovie 
(en) Joann Sfar hos The Movie Database 
Joann Sfar på Twitter 
Joann Sfar på Instagram
Slovakias kvinnelandslag i volleyball

Slovakias kvinnelandslag i volleyball er det slovakiske landslaget i volleyball for kvinner som konkurrerer for Slovakia under Sommer-OL, Volleyball-VM og Volleyball-EM. Landslaget er rangert som nummer 29 på FIVBs verdensranking.


== Se også ==
Tsjekkoslovakias kvinnelandslag i volleyball
Slovakias herrelandslag i volleyball


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Profil hos FIVB.org
Slovakias herrelandslag i volleyball

Slovakias herrelandslag i volleyball er det slovakiske landslaget i volleyball for herrer som konkurrerer for Slovakia under Sommer-OL, Volleyball-VM og Volleyball-EM. Landslaget er rangert som nummer 35 på FIVBs verdensranking.


== Se også ==
Tsjekkoslovakias herrelandslag i volleyball
Slovakias kvinnelandslag i volleyball


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Profil hos FIVB.org
St. Hilda Colliery

St. Hilda Colliery (også kjent som St. Hilda Band og Dennison's Borough) var et brassband med base i South Shields, Tyne and Wear. 
Korpset ble stiftet i 1869, hadde en rekke gode plasseringer i nasjonale brassbandkonkurranser, men ble nedlagt i 1937.


== Referanser ==
Metronom 66

Metronom 66 (også kjent som  Det norske brassband Metronom '66) var et brassband med base i Oslo-området.Korpset vant Norgesmesterskapet for brassband i 1979; dirigert av Kjell Martinsen.


== Referanser ==
Peder Einar Pedersen Spilling

Peder Einar Pedersen Spilling (født 19. januar 1870 i Vigmostad, død 1. juli 1920 samme sted) var en norsk gårdbruker og politiker for Venstre.Spilling fikk utdanning ved Kongsberg skogskole. Fra 1891 til 1898 oppholdt seg i Amerika. Fra 1899 var han gårdbruker og skogassistent.Han var medlem av Vigmostad herredsstyre og kommunens første ordfører fra den blei oppretta i 1911 til 1919. Han var kommunens første ordfører. Han hadde ei rekke verv i daværende Lister og Mandals amt. Han var innvalgt på Stortinget fra Mandalen krets i nevnte amt i periodene 1916–18 og 1919–21. Han møtte ikke i sesjonen i 1916, og han døde halvvegs inn i den andre perioden. Han var medlem av henholdsvis gasje- og pensjonskomiteen og vegkomiteen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Peder Einar Pedersen Spilling hos Norsk senter for forskningsdata
Jon Nilsen Fidje

Jon Nilsen Fidje (født 23. juni 1855 på Fidje i Laudal, død 10. september 1925 på Vigeland i Sør-Audnedal) var en norsk lærer, lensmann og politiker for Venstre.Fidje blei uteksaminert fra Holt seminar i 1877. Han hadde da vært lærer i Hægebostad fra 1873. Fra 1877 var han også kirkesanger samme sted. Han var lensmann i Hægebostad og Eiken fra 1896 og i Sør-Audnedal fra 1903 til sommeren 1925.Han var vararepresentant på Stortinget fra Mandalen krets i Lister og Mandals amt i perioden 1916–1918. Han møtte fast den siste sesjonen, da representanten Peder Spilling blei sjuk og døde. Fidje møtte da i gasje- og pensjonskomiteen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Jon Nilsen Fidje hos Norsk senter for forskningsdata
Marikana-massakren

Marikana-massakren var en hendelse hvor omkring 60 gruvearbeidere som demonstrerte, ble skutt og drept i Marikana i nærheten av Rustenburg, Sør-Afrika den 16. august 2012. I den sørafrikanske pressen er hendelsen beskrevet som en massakre og sammenlignet med Sharpeville-massakren.


== Referanser ==
National Nuclear Security Administration

National Nuclear Security Administration (NNSA) er en amerikansk føderal etat med ansvar for å anvende kjernefysikk til militært forsvar. NNSA vedlikeholder og utvikler sikkerheten og effektiviteten til USAs kjernevåpen uten bruk av prøvesprengninger, forsyner U.S. Navy med trygg og effektiv kjernefysisk fremdrift og rykker ut til kjernefysiske og radiologiske nødsituasjoner i USA og utlandet.
NNSA ble opprettet i 2000 og er underlagt USAs energidepartement.
Nuclear Emergency Support Team er en del av NNSA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) National Nuclear Security Administration – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Morten Gillebo

Morten Gillebo (født 1993), bedre kjent under pseudonymet Mogilla, er en norsk musikkprodusent og låtskriver innen hiphop, fra Målselv. Han er tilknyttet plateselskapet SDKT Entertainment og har blant annet vært produsent for Isah, Dutty Dior og Arif.Han ble nominert til Spellemannprisen 2019 i klassen årets produsent.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morten Gillebo på SoundCloud 
(en) Morten Gillebo på Genius — sangtekster 
Morten Gillebo på Instagram
Sveits’ kvinnelandslag i volleyball

Sveits' kvinnelandslag i volleyball er det sveitsiske landslaget i volleyball for kvinner som konkurrerer for Sveits under Sommer-OL, Volleyball-VM og Volleyball-EM. Landslaget er rangert som nummer 61 på FIVBs verdensranking.


== Se også ==
Sveits' herrelandslag i volleyball


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Profil hos FIVB.org
Profil hos CEV.eu
Sveits’ herrelandslag i volleyball

Sveits' herrelandslag i volleyball er det sveitsiske landslaget i volleyball for herrer som konkurrerer for Sveits under Sommer-OL, Volleyball-VM og Volleyball-EM. Landslaget er rangert som nummer 48 på FIVBs verdensranking.


== Se også ==
Sveits' kvinnelandslag i volleyball


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Profil hos FIVB.org
Profil hos CEV.eu