jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Skolestreik for klima

Skolestreik for klima eller skolestreik for klimaet er en internasjonal miljøbevegelse blant skoleelever og studenter hvor de holder demonstrasjoner i håp om å endre klimapolitikken. Både global oppvarming, plastforbruk, matsvinn og andre miljøsaker har blitt tatt opp. Bevegelsen ble startet av den svenske skoleeleven Greta Thunberg som streiket hver fredag for miljøsaken. Hun holdt også demonstrasjon utenfor den svenske Riksdag i august 2018 og holdt et skilt med teksten «skolstrejk för klimatet».

Ideen ble senere spredt til andre land, og i begynnelsen av 2019 fantes det 155 lokalgrupper i Tyskland som demonstrerte på 35 forskjellige steder med 26 000 deltakere.Den 15. mars 2019 ble det anslått at totalt 1,4 millioner skoleelever og studenter har streiket i mer enn 2 000 byer i 125 land.


== Historie ==
Greta Thunberg bestemte seg for å være borte fra skolen og demonstrere etter en sommer med hetebølger og skogbranner i Sverige. Dette skjedde i august 2018. Hun ble inspirert av elever på en videregående skole i Florida som protesterte mot amerikanske våpenlover etter en skoleskyting. Thunberg krevde at den svenske regjeringen skulle følge Parisavtalens mål om å redusere CO2-utslippene. I tillegg til å holde fredagsdemonstrasjonene utenfor skolen hadde hun også en periode hvor hun demonstrerte i flere dager på rad utenfor det svenske stortinget knyttet til valget. To dager før valget sa hun at hun ville fortsette med skolestreikene til Sverige begynte å følge Parisavtalen. Hun fant opp slagordet «Fridays for Future», som senere ble brukt på andre skolestreiker.


== Liste over klimastreiker ==


== Se også ==
Greta Thunberg
Globaloppvarming
Havforurensing
Matsvinn
Miljøbevegelsen


== Referanser ==
Sør-Sudan under VM i friidrett 2019

Sør-Sudan deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.


== Resultater ==
Menn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.iaafworldchampionships.com/
Brandon Davis

Brandon Davis (født 30. august 1995 i Redlands i California) er en amerikansk snøbrettkjører, som tok gullmedalje i «slopestyle» under VM i snøbrett 2016 i Yabuli. Han deltok senere i X Games Norway 2017 og Vinter-X Games Aspen 2018.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brandon Davis – X Games 
(en) Brandon Davis – FIS (snøbrett)
Brock Crouch

Brock Crouch (født 22. august 1999 i Carlsbad i California) er en amerikansk snøbrettkjører, som deltok i Vinter-X Games Aspen 2017.
Under X Games Norway 2017 på Hafjell kom han til Big Air-finalen og ble nummer 8, men klarte ikke å kvalifisere seg til finalen i Slopestyle og endte på en 10.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brock Crouch – X Games 
(en) Brock Crouch – FIS (snøbrett)
Sericus

Sericus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (ofte ca. 10 millimeter), nokså brede, blanke, brunlige smellere. Antennene er gjerne sagtakkede, pronotum hvelvet med rundede sider, gjerne kledt med korte, mørke, oppstående hår. Dekkvingene er nokså jevnbrede med fine, skarpe punktstriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Denne slektens larver synes å være rovdyr.


== Utbredelse ==
Slekten har en holarktisk utbredelse, mest i de nordlige områdene.


== Systematisk inndeling ==
Slekten må ikke forveksles med oldenborre-slekten Serica, som også har én norsk art, brun oldenborre (Serica brunnea). Dette vitenskapelige navnet (hunkjønn) skiller seg fra Sericus brunneus (hankjønn) bare på kjønnet.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Elaterini Leach, 1815
Understammen Elaterina
Slekten Sericus Eschscholtz, 1829 -  i Norge:
Brunsmeller, Sericus brunneus (Linnaeus, 1758)
Øvrige arter:
Sericus bicarinatus Garg & Vasu, 1999
Sericus bifoveolatus (Lewis, 1894)
Sericus clarus Gurjeva, 1972
Sericus formosanus (Ôhira, 1966)
Sericus fujisanus (Lewis, 1894)
Sericus fusiformis (LeConte, 1853)
Sericus gorodinskii Platia & Gudenzi, 2006
Sericus hiramatsui (Ôhira, 1995)
Sericus honestus (Randall, 1838)
Sericus incongruus (LeConte, 1853)
Sericus inversus (Candèze, 1863)
Sericus ishidai (Kishii, 1955)
Sericus jezoensis Ôhira, 1992
Sericus lahaulensis Vats & Chauhan, 1992
Sericus rugosus Van Dyke, 1932
Sericus siteki Platia & Gudenzi, 2006
Sericus spinosus Platia & Gudenzi, 2006
Sericus subaeneus (Redtenbacher, 1842)
Sericus vavrai Platia & Gudenzi, 2006
Sericus viridanus (Say, 1825)
Sericus yunnanensis Platia & Gudenzi, 2006


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om smellere, side 282-287.


== Eksterne lenker ==
Victor Hanssen (1966). Biller 23. Smældere og pragtbiller (dansk). 74 (1 utg.). København: G. E. C. Gads forlag.  [Bestemmelsesnøkler til danske arter]
bugguide.net - bildedatabas eover nordamerikanske insekter
(en) Sericus i Encyclopedia of Life 
(en) Sericus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sericus hos Artsdatabanken 
(sv) Sericus hos Dyntaxa 
(en) Sericus hos Fauna Europaea 
(en) Sericus hos NCBI 
(en) Kategori:Sericus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sericus – detaljert informasjon på Wikispecies
Eric Beauchemin

Eric Beauchemin (født 22. august 1999 i Grand Blanc i Michigan) er en amerikansk snøbrettkjører, som deltok under VM i snøbrett 2012 og Vinter-X Games Aspen 2017.
Under X Games Norway 2017 på Hafjell klarte han ikke å kvalifisere seg til Big Air-finalen og endte på en 13.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eric Beauchemin – X Games 
(en) Eric Beauchemin – FIS (snøbrett)
Hôpital Sainte-Périne - Rossini - Chardon-Lagache

Hôpital Saint-Périne, egentlig  Hôpital Sainte-Périne - Rossini - Chardon-Lagache, er en sykehusbygning i Paris, Frankrike. 
Det er en del av Assistance publique - Hôpitaux de Paris og et undervisningssykehus i Universitetet i Versailles. Det er spesialisert i geriatri.
Det ble opprettet i 1807.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Ensemble hospitalier Sainte-Périne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
VM i landeveissykling 2019 – Mennenes temporitt

VM i landeveissykling 2019 – Mennenes temporitt ble arrangert den 25. september 2019.
Regjerende verdensmester Rohan Dennis vant.


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) VM i landeveissykling 2019 – Mennenes temporitt - ProCyclingStats
Eritrea under VM i friidrett 2019

Eritrea deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.


== Resultater ==
KvinnerMenn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.iaafworldchampionships.com/
Elfenbenskysten under VM i friidrett 2019

Elfenbenskysten deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.


== Medaljevinnere ==


== Resultater ==
KvinnerMenn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.iaafworldchampionships.com/
Tanzania under VM i friidrett 2019

Tanzania deltok under VM i friidrett 2019 (utendørs) fra 27. september til 6. oktober 2019 i Doha i Qatar.


== Resultater ==
KvinnerMenn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.iaafworldchampionships.com/
Tanzania under VM i svømmesport 2019

Tanzania deltok under VM i svømmesport 2019 i Gwangju i Sør-Korea fra 12 til 28. juli 2019.


== Svømming ==
Tanzania stilte med fire svømmere.
MennKvinner


== Referanser ==
Ferrari SF90 Stradale

Ferrari SF90 Stradale (2019–) er en toseters sportsbil fra italienske Ferrari.
Navnet «SF90» kommer av Formel 1-bilen Ferrari SF90, som markerte at det var 90 år siden Enzo Ferrari startet sitt racerteam Scuderia Ferrari.  «Stradale» betyr bare at denne her er godkjent for å kjøre i gatene.
Den har en fireliters V8 bensinmotor, omtrent samme som i Ferrari F8 Tributo. I tillegg til de rundt 770 bensinhester har den tre elektriske motorer som gir omtrent 220 elhester og en slags firehjulsdrift i omtrent 25 kilometer før batteriene er tomme.  Den lave rekkevidde gjør at SF90 ikke kan innkassere norske avgiftsfordeler.  Bilen leveres med åtte hurtigskiftende automatgir (dobbelt klutsj) fra Getrag, sideglippskontroll og det nye «RAC-e», som betyr «Rotation Axis Control-electric» og fordeler de høyelektriske krefter til forhjulene.Bilen har fire kjøremodi:  «eDrive» (bruker kun batteri), «Hybrid» (bruker bensin og batteri), «Performance» (bruker kun bensin, batteri lades), og «Qualify» (bruker kun bensin, ingen batterilading). De elektriske batteriene kan også lades fra egen kabel, så den veier litt under 1,600 kilo.
Prisen i Norge for den enkleste utgaven var i 2021 på rundt 5,2 millioner kroner.


== Referanser ==
Marie Drevelin

Marie Sophie Caroline Drevelin (født 1. mars 1830 i Christiania, død 26. juni 1905 i Bergen) var en norsk skuespillerinne.


== Familie ==
Marie Drevelin var datter av gjørtlermester Johan Jakob Drevelin og Anne Simonsdatter. Hun ble 2. november 1863 gift i Bergen med kjøpmann Deiderich Hagelsteen Voss (1833-1908).


== Liv og virke ==
Drevelin var elev ved Christiania Theater, før hun sommeren 1861 søkte ansettelse ved Det norske Theater i Trondheim, uten å lykkes. Samme år reiste hun til bergen, hvor hun gjennomførte tre debuter ved Det norske Theater der i løpet av sesongen 1861-1862, i rollene som Therese i Mester og Lærling, Emilie Holst i Et Løfte og Lorle i Landsby og Stad. Hun medvirket i flere forestillinger der inntil teatret ga sin siste forestilling 17. mai 1863. Deretter forlot hun teaterscenen.


== Roller i utvalg ==
Therese i Mester og Lærling av Jens Christian Hostrup (Bergen)
Emilie Holst i Et Løfte av Karl August Görner (Bergen)
Lorle i Landsby og Stad av Berthold Auerbach (Bergen)
Maritana i Don Cæsar de Bazan av Philippe François Pinel Dumanoir og Adolphe Dennery (Bergen, 1862)
Cora i Cora eller Slavinden av Jules Barbier (Bergen, 1862)


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 46. ISBN 8200056228. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sceneweb: søk på de ulike teaterstykkene
Mombasa (bille)

Mombasa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 3 arter .


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Mombasa Fairmaire, 1884
Mombasa armicollis Fairmaire, 1884
Mombasa magna (Weise, 1900)
Mombasa subinermis Fairmaire, 1884


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mombasa (bille) i Global Biodiversity Information Facility
Clerotilia

Clerotilia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 8 arter.


== Utseende ==
Middelsstore (Gjerne 5-6 millimeter), slanke, mørkt metallisk fargede bladbiller med lange antenner, undersiden er lysere. Pronotum kan være rødt. Antennene er omtrent saå lange som kroppen. Hodet er kort og bredt med utstående, rundede fasettøyne. Pronotum er firkantet, så bredt som pronotum og betydelig smalere enn de jevnbrede dekkvingene, som er uten punktstriper.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, på busker og trær i slekten Rhamnus (trollheggfamilien). Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i Kina, Japan og på Taiwan.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Luperini Gistel, 1856
slekten Clerotilia Jacoby, 1885
Clerotilia cheni Lee, 2018
Clerotilia flavomarginata (Jacoby, 1885)
Clerotilia formosana (Chûjô, 1963)
Clerotilia jungchani Lee, 2018
Clerotilia meihuai Lee, 2018
Clerotilia sichuanica Lopatin, 2002
Clerotilia sukarnoi (Mohamedsaid, 2001)
Clerotilia terminata (Chen, 1942)
Clerotilia tsoui Lee, 2018
Clerotilia unicolor (Samoderzhenkov, 1988)
Clerotilia wulaiensis Lee, 2018
Clerotilia yuae Lee, 2018


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Clerotilia i Global Biodiversity Information Facility 
Clerotilia – detaljert informasjon på Wikispecies
Chapuisia

Chapuisia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 54 arter.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Arika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Metacyclini Chapuis, 1875
slekten Chapuisia Duvivier, 1885
Chapuisia alluaudi (Laboissiere, 1920)
Chapuisia annulicornis (Laboissiere, 1920)
Chapuisia basalis Jacoby, 1903
Chapuisia bifasciata (Jacoby, 1899)
Chapuisia carinata Laboissiere, 1939
Chapuisia castaneipennis Laboissiere, 1939
Chapuisia collaris Laboissiere, 1940
Chapuisia dilaticornis (Jacoby, 1906)
Chapuisia dilutipes (Jacoby, 1906)
Chapuisia ellenbergeri Laboissiere, 1924
Chapuisia flavicornis (Jacoby, 1903)
Chapuisia fossulata (Chapius, 1879)
Chapuisia foveolata (Laboissiere, 1921)
Chapuisia fulva Bryant, 1952
Chapuisia guillodi Laboissiere, 1939
Chapuisia humeralis (Laboissiere, 1920)
Chapuisia inconspicua (Jacoby, 1899)
Chapuisia iricolor Laboissiere, 1940
Chapuisia kamerunensis (Weise, 1912)
Chapuisia lesnei (Laboissiere, 1931)
Chapuisia maculata (Weise, 1909)
Chapuisia maculicollis Weise, 1927
Chapuisia mozambica (Laboissiere, 1931)
Chapuisia multicolor Laboissiere, 1940
Chapuisia natalensis (Jacoby, 1899)
Chapuisia nigritarsis (Laboissiere, 1920)
Chapuisia nigriventris (Laboissiere, 1920)
Chapuisia nigrofemorata (Bryant, 1958)
Chapuisia nitida (Weise, 1912)
Chapuisia ocellata Laboissiere, 1940
Chapuisia ornata (Reiche, 1847)
Chapuisia pallida (Jacoby, 1897)
Chapuisia piceipes (Jacoby, 1899)
Chapuisia platicornis Laboissiere, 1939
Chapuisia reflecta Laboissiere, 1939
Chapuisia rugosa (Laboissiere, 1921)
Chapuisia rugulipennis (Weise, 1921)
Chapuisia scutellaris Weise, 1927
Chapuisia scutellata (Jacoby, 1897)
Chapuisia similis (Laboissiere, 1921)
Chapuisia sjoestedti Jacoby, 1903
Chapuisia suahelorum (Weise, 1912)
Chapuisia subconnectens (Jacoby, 1906)
Chapuisia subrugosa (Jacoby, 1906)
Chapuisia terminata (Jacoby, 1899)
Chapuisia tibalis Laboissiere, 1939
Chapuisia usambarica (Weise, 1902)
Chapuisia variabilis Laboissiere, 1939
Chapuisia variceps Laboissiere, 1940
Chapuisia vicina Laboissiere, 1939
Chapuisia viridiaurea (Laboissiere, 1920)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chapuisia i Encyclopedia of Life 
(en) Chapuisia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Chapuisia hos NCBI
Ophraea

Ophraea er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 12 arter .


== Utseende ==
EMiddelsstore (ca. 5 - 6 millimeter), noe brede, matte, mørke bladbiller, pronotum gjerne rødlig, dekkvingene med avdempet metallglans. Antennene er nokså kraftige, noe over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er mye bredere enn langt, rundet firkantet, noe smalere enn de jevnbrede dekkvingene.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og det sørligste Nord-Amerika (nord til Arizona).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Galerucini
slekten Ophraea Jacoby, 1886
Ophraea acuticollis Bechyne, 1950
Ophraea aenea Jacoby, 1886
Ophraea elongata Jacoby, 1886
Ophraea maculicollis Blake, 1953
Ophraea majalis Bechyne, 1950
Ophraea melancholica Jacoby, 1886
Ophraea metallica Jacoby, 1886
Ophraea minor Jacoby, 1886
Ophraea obtusicollis Bechyne, 1950
Ophraea opaca Jacoby, 1892
Ophraea rugosa (Jacoby, 1886)
Ophraea subcostata Jacoby, 1886


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Ophraea i Encyclopedia of Life 
(en) Ophraea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ophraea hos ITIS 
(en) Ophraea hos NCBI 
Ophraea – detaljert informasjon på Wikispecies
Yulenia

Yulenia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 7 arter .


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 5 - 6 millimeter), avlange, matte, gulbrune bladbiller. Antennene er nokså kraftige, noe over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er mye bredere enn langt, rundet firkantet, noe smalere enn de jevnbrede dekkvingene.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Yulenia discoidalis lever i Vest-Malaysia, Singapore og Borneo, de øvrige artene på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Galerucini
slekten Yulenia Jacoby, 1886
Yulenia basipennis Weise, 1912
Yulenia corporaali Joilvet, 1952
Yulenia discoidalis (Balý, 1886)
Yulenia divisa Jacoby, 1904
Yulenia flavofasciata (Jacoby, 1893)
Yulenia marginata (Jacoby, 1886)
Yulenia plagipennis Weise, 1912


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Yulenia discoidalis
(en) Yulenia i Encyclopedia of Life 
(en) Yulenia i Global Biodiversity Information Facility
Kurt Skavås

Kurt Vidar Skavås (født 11. mai 1940, død 1. februar 2012) var en norsk bokser fra Trondheim som representerte B-30.
Han vant to NM-gull i 1966 og 1971.
Skavås flyttet senere til Harstad, og ble valgt til formann i Harstad Atletklubb i 1971.


== NM-gull ==


== Referanser ==
Birgittaklosteret i Tallinn

Birgittaklosteret i Tallinn (på estisk: Pirita klooster), i nordøstre Tallinn i Estland, er et historisk tidligere kloster, og et moderne kloster. begge på det etter klosteret navngitte bydelen Pirita.


== Det gamle kloster ==
Det gamle klosteret ligger i ruiner. Det dreier seg om ruinene av et av Nordeuropas største middelalderklostre, og var Livlands største. Det var i virksomhet fra 1417 til 1575. Byggingen begynte i år 1417 og ble ferdigstilt i 1436.  
Tanken om å grunnlegge et kloster i området kan tilbakeføres til kjøpmennene H. Huxer, G. Kruse og H. Swalbart) i Tallinn omkring år 1400. I 1407 kom det to munker fra  Vadstena kloster for å gi kjøpmennene råd og anvisninger. Den første tillatelse til å bryte dolomitt til brtuk som bygningsmateriale ble innhentet i 1417. Konventet ble oppført under ledelse av arkitekten Heinrich Swalbart. 
Klosterets hovedkirke ble konsekrert 15. august 1436 Tallinns biskop Heinrich II. Flere av kjøpmennene som hadde gått inn for klosterprosjektet trådte inn og ble munker der. Klosteret var et dobbeltkloster;her var det nonner, og i en egen avdeling munker.
Nedgangstider begynte for klosteret etter at den protestantiske reformasjon ble antatt i Estland i 1525, skjønt det ble tillatt of fortsette å virke. Men under den livlandske krig (1558–1583) og den russiske invasjon av Tallinn under ledelse av Ivan IV av Russland i januar i 1575 ble klosteret nedbrent av de russiske styrker. Nonnene ble fordrevet. Klostergodset tilhørene birgittinerne ble deretter lagt inn under den svenske krone. 
I den sovjetiske tid, da Estland var en av sovjetrepublikkene, begynte patriotiske estere å betrakte klosterruinene som et nasjonalt symbol.


== Nytt kloster ==
Rett nord for, of ved siden av ruinene av middelalderklosteret, står det siden 15. september 2001 også et nytt kloster. Der bor det (2019) åtte nonner tilhørende birgittinerordenen, fra Mexico og India. Årene 2001–2004 ble det styrk av moder Patrizia, fra 2004 av moder Riccarda.


== Kjente abbedisser i middelalderen ==
1412 Christina Tocke
1438 Kone
p. 1449 Margarethe Woldicke (?)
1458–1462 Kunigunde Orgies
1474 Gertrud [Wekebrod]
1484 Gertrud
Gertrud Orgies
1504 Birgitta [? Hafvestfer]
1526–1545 Birgitte Holstever
Gertrud von Vietinghof
1552?–1555 Margarethe Donhof
1564 Magdalena Soie


== Litteratur ==
Wilhelm Siegfried Stavenhagen: Album Ehstländischer Ansichten / gezeichnet und herausgegeben von Wilhelm Siegfried Stavenhagen ; in Stahl gestochen und gedruckt von G. G. Lange; mit erläuterndem Text von verschiedenen Verfassern. Mitau: im Selbstverlag des Herausgebers, 1867 (2. trükk Gelting: Artus-Verlag, 1966) ESTER Digitaalselt: kaadrid 5, 76–87
Villem Raam: Pirita klooster. Tallinn: Eesti Raamat, 1984
"Pirita klooster AD MMI-MMXI." Toimetus: Ema Riccarda, Lagle Parek, Vello Salo, Ilmo Au. Illustreeritud. – Tallinn, Pirita klooster 2001. 80 lk. ISBN 978-9949-21-998-8


== Eksterne lenker ==
Klosterets hjemmeside
Krypkjeller

En krypkjeller er et rom under gulvet i første etasje. Det kan være varierende høyde i rommet; fra ca. 1 meter og helt ned til ca. 10-15 centimeter.
Norsk Standard sier at en krypkjeller må være lavere enn 60 cm, men det finnes også mange lavere krypkjellere. Krypkjellere er ofte uten en inngang, de har ofte en inspeksjonsluke slik at man skal kunne følge med på tilstanden der nede. Gulvet i en krypkjeller er ofte bakke, mens veggene er av mur eller betong.Før var det relativt vanlig å bygge hus med krypkjeller.
Dette var åpenbart en mye billigere måte å bygge på, ettersom en ikke trengte å fylle igjen tomrommet mellom grunnmuren. 


== Referanser ==
Snekkerglede

Snekkerglede er utskjæringer i treverket på hus, ofte over og under vinduer, eller under saltaket. Utskjæringene er mest brukt til sveitserstilen. Tidligere var det en trend at trehus skulle imitere stein og mur, mens snekkergleden skulle utnytte treverket og dets prakt.


== Historie ==
Sveitserstilen inntreffer samtidig som nasjonalromantikken og stilen var fremtredende i norsk trearkitektur fra 1840 til 1920. På landsbygda ble sveitserstilen svært populær. Mange eldre hus ble modernisert og gjort om til sveitserstil. Snekkerglede kommer fra gleden snekkeren fikk når han fikk ekstra betalt for å gjøre utskjæringer i treverket. Det var derfor de rikere familiene som hadde råd til snekkerglede, og det tilhørte derfor overklassen.


== Referanser ==
Pirita

Pirita er en bydel i Estlands hovedstad Tallinn. Det er Tallinns nordligste distrikt. Det er oppkalt etter birgittaklosteret her, Pirita klooster.


== Bydistrikter ==
Iru
Kloostrimetsa
Kose
Laiaküla
Lepiku
Maarjamäe
Merivälja
Mähe
Pirita
Amandus (slekt)

Amandus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent bare én art .


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Ternate i Molukkene.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Hylaspini Chapuis, 1875
Slekten Amandus Jacoby, 1886
Amandus subsulcatus (Jacoby, 1886)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amandus i Global Biodiversity Information Facility