jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ferriday

Ferriday er en by i Concordia Parish som grenser til Mississippi-elven og ligger på den sentrale østgrensen til Louisiana i USA. Befolkningen var 3 085 ved folketellingen i 2020.
Ferriday var integrert i promoteringen av bluesmusikk gjennom Haneys Big House-salong i det afroamerikanske samfunnet. Nesten alle delta blues-musikere spilte på Haney's. Delta Music Museum i det historiske distriktet i sentrum er åpent daglig for besøkende, hvorav mange kommer fra utlandet. Det ligger ved siden av det restaurerte Arcade Theatre. Museet inneholder utstillinger om innfødte fra Ferriday, noen av dem var blues-, rock-, pop- og countrymusikere.
Byen hevder å ha produsert flere kjente mennesker per kvadratkilometer enn noen annen i Amerika. Denne uttalelsen fascinerte forfatteren Elaine Dundy, som utforsket både kjendiser og byfolk i boken hennes, Ferriday, Louisiana, utgitt av EP Dutton i 1991.
Kirker tilhørende flere store kirkesamfunn er lokalisert her, inkludert en stor pinsemenighet sør for byen på Louisiana Highway 15, samt baptist, protestantisme, presbyterian, metodist og katolikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Ferriday, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Town of Ferriday, Louisiana – citydirectory.us
(en) E. P. Dutton – biblio.com
Litteraturåret 1841

Litteraturåret 1841 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1841.


== Nye bøker ==
Edgar Allan Poe: Mordene i Rue Morgue


== Fødsler ==
8. september – Carl Snoilsky, svensk greve, diplomat og skald (død 1903)
27. oktober – Edvard Bäckström, svensk forfatter, avismann, sangtekstforfatter og oversetter (død 1886)


== Dødsfall ==
12. januar – Märta Helena Reenstierna, svensk dagbokforfatter (født 1753)
19. februar – Ulrika Carolina Widström, svensk forfatter (født 1764)
29. april – Aloysius Bertrand, fransk poet (født 1807)
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Skike

Skike, også kjent som Nordic cross skating, er en type sportsutstyr som kan sammenlignes med rulleski, men er ulikt fra tradisjonelle rulleski ettersom de kan brukes offroad samt at de har bremser. I likhet med rulleski har skikes et hjul foran og ved “halen” av en aluminiumsramme som kan festes til foten.
I motsetning til rulleski og rulleskøyte er dekkene til skikes fylt med trykkluft. Dette gjør at skikes i tillegg til på asfalt også kan brukes i tøffere off road-terreng som blant annet grus og annet ujevnt underlag. De luftfylte hjulene bidrar også til å redusere vibrasjonene på ujevnt terreng. 
Skikes festes med stropp på alle typer sko. Bremsen på hælen lar brukeren bremse gradvis eller stoppe ved å skyve tilbake underbenene.
Navnet er en kombinasjon av ordene skate og bike. Skikes ble oppfunnet av Otto Eder i 1997.


== Eksterne lenker ==
Skikens historie og om oppfinneren Otto Eder
Cegal

Cegal er et teknologiselskap som ble etablert i Stavanger i 2001. Selskapet har spesialisert seg innen energisektoren, og tilbyr industriell programvare, konsulenttjenester samt sikre og stabile skydriftstjenester. Cegal har over 900 ansatte fordelt på 24 kontorer i ni land. Selskapet har etablert, norsk eierskap, et investorkonsortium ledet av investeringselskapet Norvestor bestående av Argentum, Cubera og DWS blir hovedeier I tillegg er Credo Partners og Ferd eiere sammen med ansatte.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Prolagus

Prolagus er ei utdødd slekt av pipeharer.
De lignet på de nålevende pipeharene i slekta Ochotona, men skiller seg ut ved å mangle den tredje jekselen i underkjeven og ved å ha en ryggvirvel mindre. Ørene var korte, og de hadde ingen synlig hale. Kroppsvekten hos de fleste artene var rundt 500 gram.
Omtrent 22 arter er kjent, og de forekom i mer enn 20 millioner år fra tidlig miocen og nesten fram til vår tid. En mengde fossiler er kjent fra mer enn 300 lokasjoner. Utbredelsen omfattet Europa og Anatolia. I pliocen spredte Prolagus seg til Nord-Afrika, men samtidig forsvant slekta fra de nordligste områdene. Fragmentering av utbredelsesområdet førte til at mange endemiske arter oppstod, og artsantallet var høyest i pliocen.
Prolagus opptrådte i store mengder og må ha vært viktige byttedyr som spilte en betydningsfull rolle i økosystemene. De levde hovedsakelig i subtropiske sumpskoger, ikke ulikt Sylvilagus palustris i sørøstlige USA i dag. I tørre perioder i miocen ble de delvis erstattet av ei annen slekt av pipeharer, Lagopsis. Noen Prolagus-arter forekom likevel i mer tørre og åpne områder. Subtropiske sumpskoger forsvant fra Mellom-Europa i pliocen og fra middelhavsområdet i løpet av pleistocen.
I midtre pleistocen var de fleste Prolagus-artene utdødd, men to arter levde i kystområdene øst og sør på Den iberiske halvøy, og på Korsika og Sardinia forekom sardinsk pipehare (Prolagus sardus). I yngre pleistocen var alle populasjoner på fastlandet borte, men det er mulig at den sardinske pipeharen overlevde på øya Tavolara utenfor Sardinia til slutten av 1700-tallet.
Enkelte forskere har skilt Prolagus ut i en egen familie, Prolagidae, på grunn av den spesielle tannformelen. López Martínez (2001) påpeker at tannformelen ofte varierer innenfor samme familie, og at den i seg selv ikke er noen grunn til å flytte Prolagus fra Ochotonidae.


== Litteratur ==
N. López Martínez (2001). «Paleobiogeographical history of Prolagus, a European ochotonid (Lagomorpha)» (PDF). Lynx. 13: 215–231. ISSN 0024-7774. 
D.E. Wilson og D.M. Reeder (red.). «Prolagus». Mammal Species of the World, 3rd edition. Besøkt 10. november 2022. 


== Eksterne lenker ==
(en) Prolagus i Encyclopedia of Life 
(en) Prolagus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Prolagus hos Fauna Europaea 
(en) Prolagus hos Fossilworks 
(en) Prolagus hos ITIS 
(en) Kategori:Prolagus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Prolagus – detaljert informasjon på Wikispecies
Barbermaskin

En barbermaskin er en maskin med et eller flere barberblader for barbering. De kan grovt deles i to kategoriene roterende blader eller oscillerende blader (blad som går frem-og-tilbake), og brukere har en tendens til å foretrekke den ene eller den andre. Elektriske barbermaskiner krever vanligvis ikke bruk av barberskum, såpe eller vann.
Mange moderne barbermaskiner er trådløse med oppladbart batteri. Det finnes også maskiner som går på engangsbatteri eller nettspenning. Drivkraften kan komme fra en liten elektrisk motor eller av en elektromekanisk oscillator drevet av en vekselstrøms-solenoide.


== Historie ==
Det første patentet for en elektrisk barbermaskin ble gitt til John Francis O'Rourke i New York i 1898 (amerikansk patentnummer 616554). Den første fungerende elektriske barbermaskinen ble oppfunnet i 1915 av den tyske ingeniøren Johann Bruecker. Den amerikanske gründeren Jacob Schick patenterte en elektrisk barbermaskin i 1930. Remington Rand Corporation utviklet barbermaskinen videre, og skal angivelig ha begynt å produsere den første barbermaskinen i 1937. En annen viktig oppfinner var professor Alexandre Horowitz hos Philips i Nederland som oppfant barbermaskinen med roterende blader. Roland Ullmann hos Braun i Tyskland var en annen viktig oppfinner for utviklingen av barbermaskinen, og var den første som smeltet sammen gummi- og metallelementer på barbermaskiner og utviklet mer enn 100 elektriske barbermaskiner for Braun. I løpet av sin karriere søkte Ullmann godt over 100 patenter for innovasjoner i forbindelse med tørre barbermaskiner.


=== Tørre og våte maskiner ===
De tidligste maskinene var bare ment å brukes på tørr hud. Mange nye maskiner er designet for å kunne brukes både på tørr og våt hud, hvilket gjør at de også kan rengjøres med vann.


=== Batteridrevne maskiner ===
På slutten av 1940-årene kom de første batteridrevne maskinene på markedet. I 1960 kom Remington med den første oppladbare barbermaskinen. I 2017 kom Xiaomi med en barbermaskin med USB-C lading.


== Vasking med vann ==
Mange moderne barbermaskiner er vanntette slik at brukeren kan rengjøre barbermaskinen med vann. For opprettholde elsikkerhet bør laderen eller strømledningen være ute mens man rengjør maskinen med vann.


== Bruk i dusj ==
Noen barbermaskiner er godkjent av produsenten for å kunne brukes mens man man dusjer. Disse modellene er alltid batteridrevne, og vil vanligvis ikke kunne slås på mens laderen er tilkoblet. Grunnen til det er at det kan medføre risiko å bruke utstyr tilkoblet strømnettet mens man er i badekar eller dusj.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Electric shavers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dorte Warnøe Høgh

Dorte Warnøe Høgh (født 1969) er en dansk journalist og manusforfatter. På slutten av 1990-tallet arbeidet hun på den lokale TV-stasjonen Kanal 2. Senere kom hun til DR og TV 2. Hun har etter det i all hovedsak arbeidet i filmbransjen.


== Filmografi (utvalg) ==


=== Filmer ===
2010: Kvinden der drømte om en mand – (manus sammen med Per Fly)
2005: Drapet – (manus sammen med Per Fly, Kim Leona og Mogens Rukov)
2003: Arven – (manus sammen med Per Fly, Kim Leona og Mogens Rukov)


=== TV-serier ===
2021: Kastanjemannen –  (manus)
2020: Når støvet har lagt sig – (manus sammen med Ida Maria Rydén)
2018: Ben
2013–2016: Dicte, sesong 1, 2 og 3 – (manus sammen med Ida Maria Rydén og  Tine Krull Petersen)
2006: Anna Pihl – (manus 9 episoder)
2000: Hotellet – (manuskonsulent)


=== Kortfilmer ===
2008: Grisen – (regi, manus sammen med Anders Frithiof August. Etter en  novelle av Lars Saabye Christensen.)
2001: Herretoilettet – (manus sammen med Miriam Nørgaard)


== Priser og nominasjoner ==


=== Priser ===
2022: Robertprisen for årets TV-serie for Kastanjemannen, sammen med Mikkel Serup, Morten Kjems Juhl og Stine Meldgaard Madsen
2005: Nordisk råds filmpris for Drapet, sammen med Per Fly, Ib Tardini, Kim Leona og Mogens Rukov


=== Nominasjoner ===
2008: Nominert til Oscar for beste kortfilm for Grisen.


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dorte Warnøe Høgh på Internet Movie Database 
(da) Dorte Warnøe Høgh på Filmdatabasen 
(da) Dorte Warnøe Høgh på danskefilm.dk 
(da) Dorte Warnøe Høgh på danskfilmogtv.dk 
(da) Dorte Warnøe Høgh på Scope 
(en) Dorte Warnøe Høgh hos The Movie Database
CENELEC

CENELEC (fransk: Comité européen de normalisation en électronique et en électrotechnique; engelsk: European Committee for Electrotechnical Standardization) er ansvarlig For europeisk standardisering i området elektroteknikk. Sammen med ETSI (telekommunikasjon) og CEN (andre tekniske områder), danner de det europeiske systemet for teknisk standardisering. Standarder harmonisert av disse byråene blir regelmessig vedtatt i mange land utenfor Europa som følger europeiske tekniske standarder. Selv om CENELEC jobber tett med EU, det er ikke en EU-institusjon. Likevel er standardene "EN" EU (og EØS) standarder, takket være EU-forordning 1025/2012.
CENELEC ble grunnlagt i 1973. Før det var to organisasjoner ansvarlige for elektroteknisk standardisering: CENELCOM og CENEL. CENELEC er en ideell organisasjon under belgisk lov, basert i Brussel. Medlemmene er de nasjonale elektrotekniske standardiseringsorganene i de fleste europeiske land, som Rasjonell Elektrisk Nettvirksomhet i Norge.


== Medlemsland ==
De nåværende medlemmene av CENELEC er: Østerrike, Belgia, Bulgaria, Kroatia, Kypros, Tsjekkia, Danmark, Estland, Finland, Frankrike, Tyskland, Hellas, Ungarn, Island, Irland, Italia, Latvia, Litauen, Luxembourg, Malta, Nederland, Nord-Makedonia, Norge, Polen, Portugal, Romania, Serbia, Spania, Slovakia, Slovenia, Sverige, Sveits, Tyrkia og Storbritannia.


==== Tilknyttede medlemmer ====
Albania, Hviterussland, Bosnia/Hercegovina, Egypt, Georgia, Israel, Jordan, Libya, Moldova, Montenegro, Marokko, Tunisia og Ukraina er per 2022 tilknyttede medlemmer. med sikte på å bli fullverdige medlemmer.


=== Andre ===
CENELEC har samarbeidsavtaler med: Canada, Kina, Japan, Sør-Korea og Russland, samt en uformell avtale med USA.


== Historie ==
Etter Dresden-avtalen (1996) koordinerte CENELEC standardutviklingsaktiviteter med IEC. Eldre IEC-standarder ble konvertert i 1997 ved å legge til 60000, for eksempel ble IEC 27 iec 60027, og de samme standardene er også publisert I EN 60000-serien for å indikere adopsjon av CENELEC som en europeisk standard; for eksempel er IEC 60034 også tilgjengelig som EN 60034. Regionale europeiske standarder utstedt av CENELEC, som ikke er vedtatt IEC-standarder, er nummerert I EN 50000-serien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Salim Nkubiri

Salim Frederick Nkubiri (født 29. juli 2004) er en svensk fotballspiller som spiller for Start.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Salim Nkubiri – Transfermarkt 
(en) Salim Nkubiri – WorldFootball.net 
(en) Salim Nkubiri – Soccerway 
(no) Salim Nkubiri – Norges Fotballforbund
Bill Treacher

Bill Treacher (født 4. juni 1930 i Romford i Essex i England, død 5. november 2022 i Ipswich) var en engelsk skuespiller.
Hans skuespillerkarriere begynte i 1960 og vedvarte til 2012. Han er best kjent for rolleskikkelsen Arthur Fowler i BBC Ones såpeopera EastEnders, fra 1985 til 1996. 
Treacher døde av covid-19 og lungebetennelse i Ipswich i Suffolk den 5. november 2022, i en alder av 92 år. Familien opplyste videre at hans helsetilstand hadde vært for nedadgående i lengre tid. Hans tidligere medspillere i EastEnders, Gillian Taylforth, Adam Woodyatt og Letitia Dean uttrykte sine varme følelser for ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bill Treacher på Internet Movie Database 
(en) Bill Treacher hos The Movie Database
Grete Brunvoll

Grete Brunvoll (født 27. april 1930, død 4. november 2022) var en norsk ballettdanser, av Aftenposten omtalt som verdens eldste aktive ballerina, basert på en kåring av Guinness rekordbok i 2010.Ifølge hennes biografi Et liv på tå, debuterte hun på Nationaltheatret i 1945 i treakteren Maskarade av Ludvig Holberg. Der danset hun med andre som var elever i Rita Toris akademi som sto for koreografien. Grete ble med i det nystartede Den Norske Opera & Ballett i 1958, hvorfra hun trakk seg tilbake som 40-åring og meldte overgang til Rikskonsertene og danset i ytterligere 21 år. Hun danset hver dag til 2021.  Hun var også aktiv instruktør i Rita Toris akademi og ledet dette i mange år efter Tori's bortgang i 1967. Hun var også danser, pedagog og koreograf i Viktor Trutt Ballettskole mange år.Grete het opprinnelig Grete Møller, datter av Frigg-fotballspilleren Arne Møller (1904–1963) og Johanne Danielsen (1909–1996) som var mannequin fra Bergen.  Søsteren Mette Møller (1934–2001) var også danser. Farens søster Else Møller turnerte Europa med ballett. Grete ble i 1950 gift med operasanger Jonas Brunvoll (1920–1982). De møttes på «Carmen» på Nationaltheatret i 1948. De var foreldre til danseren og skuespilleren Bente Brunvoll (f. 1954) og pianostemmeren Kim Brunvoll (f. 1951).


== Utgivelser ==
Brunvoll, Grete (2006). Et liv på tå. [G. Brunvoll]. ISBN 8230307504. 
Brunvoll, Grete (2009). Jonas. Kolofon. ISBN 9788230006337. 
Brunvoll, Grete (2012). Rita Tori 1908-1967. Kolofon. ISBN 9788230009079. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grete Brunvoll på Internet Movie Database
Juozapas Matulaitis

Juozapas Matulaitis (født 8. mars 1936 i Užgirėlis i Litauen) er emeritert katolsk biskop av Kaišiadorys. 


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Juozapas Matulaitis mottok prestevielsen den 25. mars 1964.


=== Biskop ===
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 10. mars 1989 til apostolisk administrator av Kaišiadorys og titulærbiskop av Sicilibba. Erkebiskopen av Kaunas, Vincentas Sladkevičius M.I.C., bispeviet ham den 18. mars samme år; medkonsekratorene var Julijonas Steponavičius, erkebiskop av Vilnius, Juozas Preikšas, apostolisk administrator av Kaunas og av Vilkaviškis, og Vladas Michelevičius, hjelpebiskop i Kaunas. 
Den 24. februar 1991 ble han valgt til biskop av Kaišiadorys. Pave Benedikt XVI innvilget den 12. februar 2012 hans helsemotiverte avskjedssøknad.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1835-1958) *1917
Biskop Michel d’Herbigny (1880-1957) *1926
Biskop Anton Malecki (1861-1935) *1926
Biskop Teofilius Matulionis (1873-1962) *1929
Kardinal Vincentas Sladkevičius (1920-2000) *1957
Erkebiskop Juozapas Matulaitis (1936-) *1989


== Referanser ==
Jeppe Kaas

Jeppe Kaas (født 1966) er en dansk filmkomponist og skuespiller, utdannet trompetist fra Rytmisk Musikkonservatorium i 1992. Som skuespiller har han hatt roller i flere filmer og TV-serier, men han har særlig utmerket seg som komponist.Per 2022 har han mottatt Robertprisen for årets musikk fire ganger og Robertprisen for årets originale sang én gang; i 2007 for musikken til	Rene hjerter (sammen med Mikael Simpson), i 2009 for Kandidaten, i 2016 for Skammerens datter og i 2021 for musikken til Rettferdighetens ryttere (alle for årets musikk). I 2012 fikk han prisen for årets originale sang for melodi til «Lille frk. Himmelblå» 
i filmen Dirch.
Kaas er sønn av skuespilleren Preben Kaas. Han er halvbror til Nikolaj Lie Kaas. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeppe Kaas på Internet Movie Database 
(no) Jeppe Kaas hos Sceneweb 
(sv) Jeppe Kaas i Svensk Filmdatabas 
(da) Jeppe Kaas på Filmdatabasen 
(da) Jeppe Kaas på danskefilm.dk 
(da) Jeppe Kaas på danskfilmogtv.dk 
(da) Jeppe Kaas på Scope 
(fr) Jeppe Kaas på Allociné 
(en) Jeppe Kaas på AllMovie 
(en) Jeppe Kaas hos The Movie Database 
(en) Jeppe Kaas på Discogs 
(en) Jeppe Kaas på MusicBrainz
Wisting (petroleumsreservoar)

Wisting er et petroleumsreservoar på norsk kontinentalsokkel i Barentshavet. Wisting ligger 300 km nord for Finnmarkskysten, sørøst for Bjørnøya. Det ble funnet olje i 2013, og funnet ble avgrenset med avgrensningsbrønner i 2016 og 2017. Havdybden over funnet er 400 meter. Oljedirektoratet anslår funnet til 78,2 millioner standardkubikkmeter olje og 3,94 milliarder standardkubikkmeter naturgass, til sammen 82,11 millioner standardkubikkmeter oljeekvivalenter. Lisensen for funnet deles av Equinor, Aker BP, Petoro og det japanske selskapet Idemitsu.Equinor og de øvrige lisensinnehavere bestemte seg i 2022 for å vente med plan for utbygging og drift (PUD) til 2026. Utbyggingskostnaden ble i 2022 beregnet til 104 milliarder kroner. Et utbygd Wisting-felt vil eventuelt bli det nordligste oljefelt på norsk kontinentalsokkel og i verden for øvrig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
7324/8-1 (Wisting). Oljedirektoratet
Høyhastighetsheis

En høyhastighetsheis (eller hurtiggående heis) er en heis som går mye fortere enn vanlige heiser. Høyhastighetsheiser er mest vanlig i høyhus og tårn som skyskrapere og observasjonstårn, men de kan også finnes i høye fjell. På engelsk kalles denne typen heis for high-speed elevator.
Verdens raskeste heiser i dag ble utvikla av Hitachi i 2017 og befinner seg i skyskraperen Guangzhou CTF Finance Centre i storbyen Guangzhou i China. Det er to høyhastighetsheiser med en toppfart på 21 m/s (72 km/t). tidligere verdensrekorder er Mitsubishis heiser i Shanghai Tower som var verdens raskeste i perioden 2016 til 2017 og Toshibas heiser i Taipei 101 som var verdens raskeste i perioden 2004 til 2016.


== Liste over noen utvalgte høyhastighetsheiser i verden ==


=== Australia ===
Heisen i Sydney Tower i Sydney.


=== De Forente Arabiske Emirater ===
Heisen i Burj Khalifa i Dubai.


=== Frankrike ===
Heisen i Tour Montparnasse i Paris.


=== Japan ===
Heisen i Tokyo Skytree i Tokyo.
Heisen i Yokohama Landmark Tower i Yokohama.


=== Kina ===
Heisen i Shanghai World Financial Center i Shanghai.
Heisen i Shanghai Tower i Shanghai.
Heisen i Guangzhou CTF Finance Centre i Guangzhou.
Fjellheisen Bailong Elevator i Zhangjiajie.


=== Nederland ===
Heisen i Euromast i Rotterdam.


=== Norge ===
Heisen i Tyholttårnet i Trondheim.
Heisen i Signaturen i Tønsberg.
Fjellheisen i Holmestrand stasjon (Roveheisen) i Holmestrand.


=== Republikken Kina (Taiwan) ===
Heisen i Taipei 101 i Taipei.


=== Russland ===
Heisen i Ostankinotårnet i Moskva.


=== Storbritannia ===
Heisen i The Shard i London.


=== Sverige ===
Heisen i Kaknästornet i Stockholm.


=== Sør-Korea ===
Heisen i Lotte World Tower i Seoul.


=== Tyskland ===
Heisen i Berlins fjernsynstårn i Berlin.
Heisen i Olympiaturm i München.


=== USA ===
Heisen i One World Trade Centre i New York City.
Heisen i Willis Tower i Chicago.
Heisen i John Hancock Center i Chicago.


== Referanser ==
Jassem Gaber

Jassem Gaber Abdulsallam (født 20. februar 2002) er en qatarsk fotballspiller som spiller for Al-Arabi SC (Qatar).


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Qatars tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jassem Gaber – Transfermarkt 
(en) Jassem Gaber – WorldFootball.net 
(en) Jassem Gaber – FootballDatabase.eu 
(en) Jassem Gaber – Soccerway 
(en) Jassem Gaber – FBref