jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gunn Elisabeth Birkelund

Gunn Elisabeth Birkelund (født 1954) er en norsk sosiolog. Hun er professor ved Institutt for sosiologi og samfunnsgeografi ​ved Universitetet i Oslo, og har også vært professor II ved Sosiologisk institutt ved Universitetet i Bergen. I januar 2021 tiltrådte hun vervet som generalsekretær for Det Norske Videnskaps-Akademi.


== Karriere ==
Hun ble cand.polit. i sosiologi ved Universitetet i Bergen (UiB) i 1982 og var ansatt som vitenskapelig assistent (1983–1985), amanuensis (1985–1987) og førsteamanuensis (1987–1997) ved Sosiologisk institutt ved UiB. Hun var seniorforsker og forskningsleder ved Fafo 1996–1999 og ble professor ved Institutt for sosiologi og samfunnsgeografi ved UiO i 1999. Samtidig hadde hun en stilling som professor II ved Sosiologisk institutt ved UiB. Hun ble i 2020 valgt til generalsekretær for Det Norske Videnskaps-Akademi, med tiltredelse i januar 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Gunn Elisabeth Birkelund i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Siteringer i Google Scholar
Berry-Bouy

Berry-Bouy er en kommune i departementet Cher i regionen Centre-Val de Loire i de sentrale delene av Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Mehun-sur-Yèvre som tilhører arrondissementet Vierzon. I 2010 hadde Berry-Bouy 1 203 innbygere.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Berry-Bouy

Referanse:INSEE


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Berry-Bouy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Clémont

Clémont er en kommune i departementet Cher i regionen Centre-Val de Loire i de sentrale delene av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Argent-sur-Sauldre som tilhører arrondissementet Vierzon. I 2010 hadde Clémont 701 innbygere.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Clémont

Referanse:INSEE


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Clémont – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
ORP «Sęp»

ORP «Sęp» (Gribben) var en polsk ubåt. Etter at Polen var blitt invadert av Nazityskland den 1. september 1939 og dermed mistet sine flåtebaser, oppsøkte ubåten det nøytrale Sverige, der den ble forvart i Mariefred for resten av krigen.


== Historikk ==
Den 2. september 1939 forsøkte «Sęp» å torpedere den tyske jageren «Friedrich Ihn», men bommet, og ble i stedet angrepet med synkeminer. Hun fikk noen lekkasjer og etterlot seg oljespor. Den tyske ubåten «U14» forsøkte å torpedere «Sęp», men torpeden eksploderte innen den nådde frem.
Da ubåtsbasen i polske Hela på Helhalvøya ikke lengre var tilgjengelig for reparasjoner og veien til England via Öresund var for lang for den skadede ubåten, valgte fartøyssjefen Władysław Salamon å gå til Sverige for internering. «Sęp» angjorde Landsort i gryningen den 17. september og ble derfra loset til Vaxholm, hvorfra hun sammen med søsterubåtene ORP «Ryś» (Gaupen) og ORP «Żbik» (Villkatten) senere ble flyttet til Mariefred i Mälaren.
Ubåtene ble i oktober 1945 overlevert til kommunistregjeringen i Polen. «Sęp» deltok 1964 i et polsk orlogsbesøk i Göteborg.


== Referanser ==
Joint Force Command Norfolk

Joint Force Command Norfolk (JFCNF) er et hovedkvarter i NATO underlagt Allied Command Operations, beliggende i Norfolk, som har fokusområde på Atlanterhavet og Nordområdene. 
Oppdraget er å opprettholde beredskap, beskytte strategiske kommunikasjonslinjer, avskrekke og bidra til NATOs evne til respons, sikre forsyning og i siste instans bruke makt for
nå forsvare allierte og partnere. JFCNF ble etablert i juli 2019 og erklært operativ 17. september 2020.JFCNF er den eneste operative NATO-kommandoen i USA. Sjefen for JFCNF er også sjef for USAs Andre flåte.


== Norske forhold ==
Nasjonalt logistikkoperasjonssenter har logistikkledelsen i JFCNF, og er da benevnt som Norwegian Joint Logistics Support Group.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Civitaquana

Civitaquana er en liten kommune og landsby i provinsen Pescara i regionen Abruzzo i Italia. Kommunen hadde 1 231 innbyggere (2018)
på et areal på 21.88 km²


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Civitaquana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Trompetsopper

Trompetsopper (Craterellus) er en slekt i kantarellfamilien, nært beslektet med kantarellene. Flere arter har de siste årene blitt flyttet fra kantarellslekten til trompetsoppslekten, som følge av nye analysemetoder for klassifisering av sopp.Som kantarellene har trompetsopper ribber i stedet for skiver. Hos noen arter blant trompetsoppene er dette ribbelaget utydelig, og undersiden virker mer eller mindre glatt. De har typisk tynne vegger i fruktlegmene, og er derfor meget godt egnet til tørking. Trompetsoppene er i likhet med kantarellene gode matsopper. 
I Norge er traktkantarell, gul trompetsopp og svart trompetsopp blant de mest kjente artene i trompetsoppslekten. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mattias Dahlman, Eric Danell, Joseph W. Spatafora (2000). «Molecular systematics of Craterellus: cladistic analysis of nuclear LSU rDNA sequence data». Mycological Research. British Mycological Society. 104 (4): 388–394. doi:10.1017/S0953756299001380. 


== Eksterne lenker ==
(en) trompetsopper i Encyclopedia of Life 
(en) trompetsopper i Global Biodiversity Information Facility 
(no) trompetsopper hos Artsdatabanken 
(sv) trompetsopper hos Dyntaxa 
(en) trompetsopper hos Index Fungorum 
(en) trompetsopper hos MycoBank 
(en) trompetsopper hos NCBI 
(en) Kategori:Craterellus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Craterellus – detaljert informasjon på Wikispecies
Primeira Liga 2020–2021

Primeira Liga 2020–21 (også kjent som Liga NOS av sponsorårsaker) var den 87. sesongen av Primeira Liga, den øverste profesjonelle ligaen for portugisiske fotballklubber. Ligaen startet 19. september 2020 og ble avsluttet 19. mai 2021. Sporting ble seriemestere.


== Tabell ==


== Resultattabell ==


== Toppskårere ==


== Kvalifisering til Primeira Liga 2021–2022 ==


== Referanser ==
Primeira Liga 2019–2020

Primeira Liga 2019–20 (også kjent som Liga NOS av sponsorårsaker) var den 86. sesongen av Primeira Liga, den øverste profesjonelle ligaen for portugisiske fotballklubber.


== Tabell ==


== Resultattabell ==


== Referanser ==
Richter (slekt i Trøndelag)

Richter er en norsk slekt med tyske røtter. Slekten kom til Trøndelag rundt 1650 med bergmester Christian Boghart Richter (født ca. 1630 i Freiberg i Sachsen). Han hadde to sønner som flyttet tilbake til Tyskland, men slektsnavnet ble bevart i Norge gjennom hans datter Anne Christine og hennes etterkommere. Slektsnavnet Richter er et yrkesnavn som betyr «dommer» på tysk.


== Slektstre ==

Christian Boghart Richter (født ca. 1630 i Freiberg i Sachsen), bergmester i Trondheim og på Røros, gift med Anne Hernes fra Frosta.
Anne Christine Richter (1680–1750), gift med sersjant Ole Andersen Galtvik på Frosta.
Christian Richter (1705–1778), byggmester på Frosta, gift med Anne Lorvik (1715–1794).
Jonas Christian Richter (1743–1839), proprietær på Sunndalen i Åsen, gift med Kristine (Stine) Einarsdatter Asklund (1761–1830).
Einar Richter (1786–1854), godseier, justisråd og etatsråd i Danmark, gift med Helene Birch (1784–1845).
Jørgen Richter (1790–1880), proprietær på Rostad på Inderøy, gift med Massi Rostad (1798–1877).
Ole Richter (1829-1888), høyesterettsadvokat, stortingsmann og statsminister, gift med Charlotte Wakeford Attree (1830–1885).
Andreas Boghart Richter (1795–1868), politimester i Kristiania og sorenskriver og proprietær i Orkdal, gift med Ellen Sophie Bernhoft (1795–1866).
Johanna (Hanna) Richter (1824–1850), gift med kjøpmann og konsul Anton Mathias Jenssen (1818–1895), se trønderslekten Jenssen.
Christine Richter (1825–1869), gift med stadsfysikus Thomas Bryn (1813–1902, sønn av eidsvollsmann Thomas Bryn).
Johan Richter (1835–1901), sakfører, sorenskriver, proprietær på Hov og ordfører i Orkdal, gift med Oline Marie Moe (1836–1904).
Maren Lucine (Mammy) Richter (1868–1953), gift med kjøpmann på Orkanger Ole Halvor Jenssen (1850–1917).
Ole Axelsen Moe Richter (1872–1949), proprietær på Hov og ordfører på Orkanger.
Einar Christian Richter (1877–1966), ingeniør og disponent ved LKAB i Narvik, gift med Asta G. Sørensen (1878–1966).
Johan Richter (1901–1997), ingeniør og direktør innen celluloseindustrien i Karlstad i Sverige, gift med Astri Røren (1908–1992).
Carsten Richter (1797–1831), proprietær på Sunndalen i Åsen, gift med Birgitte von Krogh.
Ole Øvre Richter (1801–1865), proprietær på Mæle og ordfører i Stjørdal, gift med Birgitte Lucie Wang (1810–1895).
Emilie Richter (1834–1928), forfatter, gift med sogneprest David Christopher Frich (1833–1917).
Øvre Richter Frich (1872–1945), journalist og forfatter, gift med skuespillerinne og sangerinne Aja Basilier-Magelssen (1879–1962).
Olivarius Richter (1837–1905), proprietær på Mæle i Stjørdal, gift med Sofie Marie Bernhoft (1841–1898, datter av Tobias Brodtkorb Bernhoft).
Tobias Bernhoft Richter (1867–1947), brukseier på By i Stjørdal, gift med Dagny Øverland (1876–1960, datter av Bernhard Øverland).
Birgitte Lucie Richter (1868–1910), gift med lektor og ordfører i Sandefjord Olaf Alfred Hoffstad (1865–1943).
Jørgen Richter (1751–1872), teolog, bodde i København.
Olava Richter (1753–1841), gift med sersjant og gårdbruker Ole Sandstad på Øvre på Ytterøy.


== Referanser ==
Asit Bandopadhyay

Asit Bandopadhyay (eller Banerjee, født i Britisk India, død 18. september 2020) var en bengalispråklig dramatiker, tekstforfatter og skuespiller. Han forbindes med Nandikar theater group og levde og virket i Kolkata i India.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn. tidlig liv ===
Han utviklet sin interesse for drama i 1955 som student ved Calcuttas Manindra Chandra College tilknyttet University of Calcutta. Han begynte til opplæring ved dramagruppen Bohurupee i 1959 og fullførte et årsstudium under Sambhu Mitra. Deretter grunnla han sammen med Ajitesh Banerjee, Dipen Sen Gupta, Satyen Mitra, Sri Bandopadhyay teatergruppen Nandikar den 29. juni 1960.


=== Nandikar og Mitra Sammilani ===
Hsn begynte å arbeide for regjeringen i 1960, samtidig som han opptrådte i nesten alle av Nandikars oppsetninger, som Natyakarer Sandhane, Sher Afghan, Manjari Amer Manjari, Jakhan Eka, Bitangsha og Tin Paishar Pala, til han ble forflyttet til Siliguri i 1972. Han satte opp stykkene Parineeta og Purbarag for Nandikar. I Siliguri ble han med i teatergruppen Mitra Sammilani som skuespiller og direktør. Gruppen satte opp Bitangsha, Kabikahini, Ek Je Chillo Ghora og Suryabadal (som han selv hadde skrevet). Han turnerte også i Calcutta med Siliguri-teamet.


=== Dramatiker ===
I 1978 ble han forfatter og direktør for Jatrastykker. Han skrev, dirigerte eller spilte i rundt 40 stykker som ble spilt rundt om i hele Vest-Bengal; blant dem Daini, Pagla Raja, Kalo Meyer Kanna, Hira Jhiler Kanna, Bilwamangal, Kumari Janani og Banik Badir Bou. Han samarbeidet også med Soumitra Chatterjee i Kolkata.


=== Filmer ===
Han spilte roller i Mrinal Sens Calcutta 71, Mrigayaa, Mahaprithibi. Han opptrådte i Nabyendu Chatterjees National Award-vinnende filmer Parashuramer Kuthar, Atmaja og Shilpi og i Chidananda Dasguptas Amodini. Han skrev dreiebøker for filmer på bengali, og opptrådte og forfattet for radio- og fjernsynsserier for Doordarshan Kendra Kolkata og All India Radio.


=== Utmerkelser ===
Han ble hedret to ganger med prisen Government of West Bengal Best Director, i 1984 og 1998. Han ble tildelt Dishari Award, Pramathesh Chandra Barua Award og Uttam Kumar Award, og Bengal Film Journalists' Associations pris for Best Supporting Actor i Mrigayaa, Mahaprithivi.


=== Død ===
Han døde 18. september 2020 etter å ha fått COVID-19 på et sykehjem i august. Han ble 84 år gammel.


== Referanser ==


== Kilder ==
«53 years on, an actor remembers his journey - Times of India». Besøkt 8. mai 2016. 
«Film to explore Ajitesh-Keya bond - Times of India». Besøkt 8. mai 2016. 
«Chemistry of Utpal & Ajitesh to come alive on stage - Times of India». Besøkt 8. mai 2016. 
AT 80, APU’S NEVER ‘NOT BUSY’ Arkivert 8. april 2016 hos Wayback Machine.
«Aagomoni rocks it». Besøkt 8. mai 2016. 
«TAGORE FESTIVAL». Arkivert fra originalen . Besøkt 8. mai 2016.  Arkivert 1. mai 2016 hos Wayback Machine.
«Leaders, legends wish Mrinal Sen on his 92nd birthday - Times of India». Besøkt 8. mai 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Asit Bandopadhyay på Internet Movie Database
Faith Alupo

Faith Alupo (født 9. oktober 1983 i Uganda, død 15. september 2020 i Kampala) var en ugandisk politiker.Hun var parlamentsmedlem innvalgt fra Pallisa District i juni 2018, og medlem av National Resistance Movement.
Alupo døde 15. september 2020 i Kampala av COVID-19 i en alder av 36 år.


== Referanser ==
Henri Weber

Henri Weber (født 23. juni 1944 i Leninabad i Den tadsjikiske sosialistiske sovjetrepublikk i Sovjetunionen, død 26. april 2020 i Avignon i Frankrike) var en fransk politiker og medlem av Europaparlamentet innvalgt i 2004 fra det nordvestlige Frankrike. Han var medlem av Det franske sosialistparti (Parti socialiste, PS) som tilhørte Det europeiske sosialdemokratiske parti i Europarådet, og han var medlem av dets kommisjon for kultur og utdannelse.


== Liv og virke ==
Webers fødested var på et sykehusskip på breddene av elven Syr-Darja, tilknyttet en arbeidsleir i Leninabad (på Khujand i Tadsjikistan). Foreldrene var jøder som hadde flyktet fra byen Chrzanów i Polen under den tyske invasjon av Polen i 1939. I 1945 var de tilbake i Polen, og fire år senere klarte de å emigrere til Frankrike. Hans far var urmaker, moren tekstilarbeider.
Weber var aktivist i mai 1968-opptøyene og et ledende medlem av den trotskistiske Jeunesse communiste révolutionnaire og  Ligue communiste révolutionnaire (LCR) før han sluttet seg til PS.
Han var også substitutt til Europaparlamentets komité for økonomiske og monetaristiske anliggender, medlem av EUs kommisjon for samarbeid med Russland, og substitutt til delegasjonen for relasjoner med Japan.
Henri Weber døde 75 år gammel av covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
European Parliament biography
Declaration of financial interests (PDF-file)
Podtoppen

Podtoppen er en liste og rangering av betalende medlems-podkaster og en plattform som måler reelle lyttertall til disse betalende medlemmene.Podtoppen omtaler seg selv som «Norges offisielle toppliste og måling av norske podkaster». Målingene til Podtoppen eies og drives av en styringsgruppe med representanter fra fem norske mediehus (NRK, Schibsted, P4-gruppen, Bauer Media og Moderne Media) som har gått sammen om å starte og finansiere starten av lista. Aktører som Plan-B AS, ADLINK, Egmont og Bådeog m.fl. er også inne på podtoppen med sine podkaster. ADLINK er med å finansiere listen og representerer plattformen Omny som også leverer tall til lista. Etter en bred tilbudsprosess har Kantar fått oppdraget med å teknisk samle, sammenstille, faglig kvalitetssikre og publisere målingen hver uke.
Podtoppens måling tar utgangspunkt i serverloggene til plattformene der podkastene er publisert. For øyeblikket leverer følgende plattformer data til Podtoppen.no: NRK Intern, Bauer Media Intern, P4-gruppen Intern, Podspace, Acast og Omny.


== Kritikk ==
Listen har blitt møtt med kritikk når det gjelder blant annet metodikk og fremgangsmåte. Kritikken gikk ut på at listen ikke kan sies å være offisiell når podcaster som publiseres gjennom store internasjonale plattformer som Libsyn og SoundCloud for eksempel er forhindret fra å være med.
Podtoppen svarte kritikken med at de både kan og ønsker å inkludere så mange som mulig på lista, men at dette forutsetter at plattformene selv ønsker å samarbeide. Podtoppen opplyste at ikke alle plattformene ønsket å dele tall, men imidlertid at tall fra seks plattformer var en god og tilstrekkelig start.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Liste over komponister i Norsk Salmebok 2013

Liste over komponister i Norsk Salmebok 2013 er en liste over komponister som har fått sine melodier med i Norsk salmebok 2013.


== A-C ==


== D-F ==


== G-H ==


== I-J ==


== K-M ==


== N-P ==


== R-Å ==


== Kilder ==
Norsk salmebok 2013
Cheirolophus

Cheirolophus er ei slekt i kurvplantefamilien. Disse plantene ble tidligere regnet til knoppurtslekta (Centaurea).
De fleste artene er busker, men det er også en flerårig urt i slekta. Det finnes ni arter i det vestlige middelhavsområdet. For omtrent 1,7 millioner år siden spredte slekta seg til øyene i Makaronesia der den har gjennomgått en omfattende radiasjon slik at det nå er 19 arter på Kanariøyene og én art på Madeira.
Artene på Kanariøyene er med ett unntak endemiske for ei enkelt øy, og de finnes bare på de sentrale og vestlige øyene. De fleste vokser på fuktige basaltklipper, men noen vokser i andre habitater som tørre steder, subalpin vegetasjon og havstrender.


== Litteratur ==
David Bramwell og Zoë I. Bramwell (1974). Wild flowers of the Canary Islands. London og Burford: Stanley Thornes (Publishers) Ltd. s. 218–220. ISBN 0-85950-010-1.  [som Centaurea]
D. Vitales m.fl. (2014). «The explosive radiation of Cheirolophus (Asteraceae, Cardueae) in Macaronesia». BMC Evolutionary Biology. 14: 118. ISSN 1471-2148. doi:10.1186/1471-2148-14-118. 
O. Hidalgo m.fl. (2017). «Cytogenetic insights into an oceanic island radiation: The dramatic evolution of pre‐existing traits in Cheirolophus (Asteraceae: Cardueae: Centaureinae)». Taxon. 66 (1): 146–157. ISSN 0040-0262. doi:10.12705/661.8. 
W. Greuter (2006). «Cheirolophus». Compositae (pro parte majore).  – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 19. september 2020. 


== Eksterne lenker ==
(en) Cheirolophus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Cheirolophus i Encyclopedia of Life 
(en) Cheirolophus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cheirolophus hos NCBI 
(en) Cheirolophus hos The International Plant Names Index 
(en) Cheirolophus hos Tropicos 
(en) Kategori:Cheirolophus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cheirolophus – detaljert informasjon på Wikispecies
1. serierunde i Bundesliga 2020/21

1. runde i Bundesliga 2020–2021 startet med Bayern München – Schalke 04 fredag 18. september 2020, hoveddelen av kampene ble spilt lørdag 19. september mens runden ble avsluttet med Wolfsburg – Bayer Leverkusen søndag 20. september.


== Kampfakta ==
Fredag 18. september

Lørdag 19. september

Søndag 20. september


== Referanser ==
Chris Richards

Christopher Jeffrey Richards (født 28. mars 2000) er en amerikansk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Crystal Palace.


== Landslaget ==
Den 16. november 2020 fikk han sin første landskamp for USA mot Panama.


== Meritter ==
Bayern MünchenUEFA Super Cup (1): 2020


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chris Richards – UEFA 
(en) Chris Richards – Major League Soccer 
(fr) Chris Richards – LÉquipe 
(en) Chris Richards – Transfermarkt 
(en) Chris Richards – national-football-teams.com 
(en) Chris Richards – WorldFootball.net 
(en) Chris Richards – FootballDatabase.eu 
(de) Chris Richards – fussballdaten.de 
(en) Chris Richards – Soccerway 
(en) Chris Richards – FBref
Nkomboøya

Nkomboøya (fransk: Île Nkombo, engelsk: Nkombo Island) er en øy sør i Kivusjøen vest i Rwanda, på grensen mot Den demokratiske republikken Kongo, og om lag 11 kilometer fra byen Kamembe på fastlandet. Øya har et areal på ca. 21 km², og er med det Rwandas største øy. Den utgjør en egen sektor i distriktet Rusizi i Vestprovinsen sammen med den mindre Ishwaøya i øst. Nkombo sektor hadde 16 712 innbyggere ved folketellingen i 2012.Øya består av grønne åser, og er tett befolket. Den har et rikt fugleliv, og skarver og pelikaner er blant de vanligste fuglene. Innbyggerne driver hovedsakelig med jordbruk og fiske, og varer som avokadoer og fisk fraktes til Bukavu i Den demokratiske republikken Kongo og selges.


== Referanser ==
Jamal Musiala

Jamal Musiala (født 26. februar 2003) er en tysk-engelsk fotballspiller som spiller for FC Bayern München.


== Landslaget ==
Musiala ble tatt ut i Tysklands EM-tropp til EM i fotball 2021.Han ble tatt ut i Tysklands tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Meritter ==
Bayern MünchenUEFA Super Cup (1): 2020


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jamal Musiala – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jamal Musiala – FIFA 
(en) Jamal Musiala – UEFA 
(fr) Jamal Musiala – LÉquipe 
(en) Jamal Musiala – Transfermarkt 
(en) Jamal Musiala – national-football-teams.com 
(en) Jamal Musiala – WorldFootball.net 
(en) Jamal Musiala – Soccerbase.com 
(en) Jamal Musiala – FootballDatabase.eu 
(en) Jamal Musiala – Soccerway 
(en) Jamal Musiala: Who is Bayern Munich's half-English, half-German star of the future?
(en) Jamal Musiala: Why former Chelsea midfielder could spark England-Germany tug of war
Andres Tarand

Andres Tarand (født 11. januar 1940 i Tallinn) er en estisk sosialdemokratisk politiker, miljøforsker og miljøvernaktivist.
Han gikk gymnaset i Tallinn og studerte klimatologi og geografi ved Universitetet i Tartu. Han har vært forskningssjef ved Universitetet i Tartu og direktør ved Tallinns botaniske hage.I 1980 var Tarand blant de 40 intellektuelle som undertegnet et protestskriv mot Sovjetunionens russifiseringspolitikk i Estland. I 1987 begynte Tarand å engasjere seg innen den nasjonale miljøvernbevegelsen, som ønsket å stanse den svært miljøskadelige utvinningen av fosfat og oljeskifer nordøst i landet. Han ble også aktiv innen Folkefronten.I overgangsperioden etter Sovjetunionens fall i 1990 var han medlem av Republikken Estlands øverste råd og medlem av grunnlovsforsamlingen. Ved de første reelt frie valgene i Estland i 1992 ble Tarand valgt inn i Riigikogu. Han tilhørte den moderate blokken, som i løpet av 1990-årene skulle ta form som Det sosialdemokratiske partiet, men beskrev seg selv i begynnelsen som «upolitisk». Fra 1996 til 2001 var han sosialdemokratenes partileder.I 1992 ble han miljøvernminister i Mart Laars regjering. Regjeringen måtte gå av høsten 1994, etter at det ble kjent at Estland i hemmelighet hadde kjøpt vestlige våpensystemer fra Israel og solgt sovjetiske rubler til Tsjetsjenia i stedet for å føre dem tilbake til den russiske sentralbanken. Tarand ble statsminister i den såkalte julefredsregjeringen, som satt i fem måneder frem til valget i mars 1995. I 1995 gikk han tilbake til Riigikogu, hvor han ble sittende frem til 2004.Fra 2004 til 2009 var Tarand medlem av Europaparlamentet og sluttet seg til den sosialdemokratiske gruppen.Han er gift med journalist og forfatter Mari Tarand (født Viiding). Deres eldste sønn Indrek Tarand har også vært medlem av Europaparlamentet.


== Referanser ==