jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nordre Nestegard

Nordre Nestegard er en slektsgård i Hol kommune i Buskerud. Gården ligger i høydene ovenfor Hol sentrum med utsikt til Hallingskarvet. Familien drev i mange år Iungsdalshytta  som ligger i grenseområdene mellom Jotunheimen og Hardangervidda. Hytta i Iungsdalen er nå overtatt av DNT.


== Historie ==
På gården er det en rikt utsmykket stue der vegger og tak er rosemalt med motiv hentet fra lokal folklore. Lokalhistoriker Knut Medhus skriver i lokalhistorisk vegviser for Hol (s. 115): 
" Den storfelte hallingstugu er bygd i 1944 av timremannen Asle Slåtto og inneheldt bl.a. den praktfulle Trollstugu. Loftet på garden er frå 1883, stolphuset frå 1796. Driftsbygningen er frå 1962. Gamlestugu er truleg bygd av Engebret Larson Nestegard om lag 1810 og flytta dit ho står i dag og noko ombygd av Ola Nestegard om lag 1860».
Medhus skriver at det var «Kongen», Tolleiv Myhren frå Skurdalen som utførte arbeidet. Loftet på gården er bygd i 1780-årene av Lars A. Nestegard. Stolphuset er bygd noen år etter av Lars Larsson Nestegard, og det er trolig også han som har bygget eldhuset. Badstugu og kverna er trolig hus som fulgte med da gården ble flytta på grunn av rasfare i ca. 1750.
Nordre Nestegard ble egen gård  etter at Nestegard ble delt på 1630-tallet. Gården har også hatt navnet Skriu. På den udelte gården i tidligere tider finner man  brukere fra 1560.


== Personer ==
Mange med etternavnet Nestegard kan føre anene sine tilbake til denne gården øverst i Hallingdal som Ola S. Holto (1842–1911) og Guri Aslesdotter Strand (1853–1909) kjøpte i 1875. Begge fra Ål. Ola kom da fra gården nordre Holto i Kvinnegardslia der Lars Håvard og Aslag Haugen i Hellbillies senere vokste opp. 
Far til Ola, Svein Nilsson Holto (1794-1872), var ute i Napoelonskrigen 1807-1814. Sønnen hans, Ola som kjøpte Nordre Nestegard, fikk mot slutten av livet blodforgifting og døde på sjukehus i Drammen etter syv dager. Et lite risp i hånda starta det hele.Forfatter og målmann Svein Nestegard (1879–1962) var født på gården, og overtok Nordre Nestegard etter foreldrene. Svein Nestegard skrev blant annet «Hallingsongen», og drev Hagafoss handel. Han var også mester i hallingdans.Også spelemannen Hans Jørgen Olson Nestegard (1885–1974) var sønn av Ola og Guri og vokste opp på gården. Hans overtok i voksen alder gårdsbruket Holshagen ved Holsfjorden. Også dette bruket er fremdeles i slektens eie. Hallingdalstunet på Norsk Folkemuseum har flere bygninger fra Holshagen.
Forfatter Dag H. Nestegard er barnebarnet til Hans O. Nestegard. Søsteren er gift med trommeslageren i Hellbillies.


== Navnet ==
Nestegard betyr den nederste gården, dvs. i forhold til Halingstad.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Botolv Baklien, 1987. Hallingslekter. ISBN 8299159504.
Cercoceroides

Cercoceroides er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Utseende ==
Små, rødaktige eller gulaktige, blanke, fint hårete køllebiller.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Stammen Tyrini Reitter, 1882
Understammen Somatipionina
Slekten Cercoceroides Raffray, 1896
Cercoceroides germaini (Raffray, 1890)
Cercoceroides grandis Becker & Sanderson, 1954
Cercoceroides laticeps Raffray, 1918
Cercoceroides pectoralis Raffray, 1912
Cercoceroides simplex Raffray, 1905
Cercoceroides sternalis O. Park, 1942
Cercoceroides tuberculatus Raffray, 1905


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cercoceroides i Global Biodiversity Information Facility 
Cercoceroides – detaljert informasjon på Wikispecies
Irianscapha

Irianscapha er en slekt av biller som lever av og på sopp. De hører til underfamilien dråpebiller (Scaphidiinae) i den artsrike familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (1,5 – 2 mm), ovale, svært blanke biller, brune eller svarte.


== Levevis ==
Disse billene er knyttet til sopp.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Ny-Guinea (Vest-Papua).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien dråpebiller, Scaphidiinae Latreille, 1807
Stamme Scaphisomatini Casey, 1893
Slekten Irianscapha Löbl, 2012Irianscapha dimorpha Löbl, 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Irianscapha i Global Biodiversity Information Facility 
Irianscapha – detaljert informasjon på Wikispecies
Typhlholotrochus

Typhlholotrochus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), slanke, rødbrune til svarte kortvinger med reduserte, ganske små fasettøyne. De minner overflatisk om medlemmene i underfamilien Leptotyphlinae.


== Levevis ==
Artene har et underjordisk levesett.


== Utbredelse ==
Gruppen forekommer i Afrika (Den demokratiske republikken Kongo).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Osoriinae Erichson, 1839
Stammen Osoriini Erichson, 1839
Slekten Typhlholotrochus Fagel, 1955Typhlholotrochus curtipennis Fagel, 1955


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Typhlholotrochus i Global Biodiversity Information Facility 
Typhlholotrochus – detaljert informasjon på Wikispecies
Mathilde Klokseth

Mathilde Sofie Klokseth (født 15. mars 2003) er en norsk friidrettsutøver som representerer Moss IL. Hun fikk bronse i tresteg under NM i friidrett 2022, og vant gull samme år i tresteg under junior-NM.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mathilde Klokseth – World Athletics
Labrador CMS

Labrador CMS er et fullverdig Content Management System (CMS) for publisering av nettaviser utviklet i Norge. Systemet kjører per 2022 på 200 nettaviser i syv land og er er hundre prosent skybasert. Systemet har en visuell tilnærming basert på lite behov for utviklere også kalt lowcode eller nocode. Systemet ble startet på høytrafikknettavisen Dagbladet.no i 2008 og i 2011 ble Labrador CMS lansert på TV2 som også gikk inn på eiersiden i 2013. De tidligere konkurrentene Aller Media og Egmont er begge fortsatt inne på eiersiden i selskapet. Veksten starte først i 2017 da selskapet lanserte sin 10-nettside.
Per november 2022 er det over 202 nettaviser som kjører systemet. Selskapet skalerer nå internasjonalt, kundene nå er i Norge, Sverige, Danmark, Storbrittania, Belgia, Chile. 
I 2022 gikk venturekapitalselskapet Skagerak Capital inn med 25 millioner kroner for å satse på internasjonal vekst. 
Selskapet ledes av CEO Jon Reidar Hammerfjeld, styreleder Jan Thoresen og CTO Ole Andreas Flaaten Johnsgård.
I 2022 ble selskapet nominert som Gasellebedrift av Dagens Næringsliv.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Prolibia

Prolibia er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). 


== Levevis ==
I alle fall noen arter lever under barken på døde trær.
Andre lever på sandete elvebredder, i død ved eller i løvstrø. Noen holder til i trekroner, og en del ser ut til å være knyttet til maur og termitter.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Osoriinae Erichson, 1839
Stammen Thoracophorini Reitter, 1909
Understammen Clavilispilina Newton & Thayer, 1992
Slekten Prolibia Newton, 2017
Prolibia californica (LeConte, 1863)
Prolibia laevicauda (LeConte, 1866)
Prolibia prolixa (LeConte, 1877)
Prolibia rufescens (Hatch, 1957)


== Eksterne lenker ==
(en) Prolibia i Global Biodiversity Information Facility 
Prolibia – detaljert informasjon på Wikispecies
Suniotrichus

Suniotrichus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen, fra Guatemala i nord til Brasil i sør.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
Stammen Lathrobiini
Slekten Suniotrichus Sharp, 1886Suniotrichus capillaris Sharp, 1886
Suniotrichus cephalotes (Rambousek, 1925)
Suniotrichus puncticollis Sharp, 1886
Suniotrichus sordidus Sharp, 1886


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Suniotrichus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Suniotrichus hos NCBI 
Suniotrichus – detaljert informasjon på Wikispecies
Platydolicaon

Platydolicaon er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.


== Utseende ==
Middelsstore (3 – 10 mm), slanke biller, mer eller mindre sylindrisk kroppsform. De fleste artene er mer eller mindre gul- eller brunaktige. Hodet er ganske stort, gjerne mer eller mindre firkantet, og skilt fra brystskjoldet (pronotum) ved en tydelig, smal "hals". Fasettøynene er vanligvis ganske små og antennene tynne. Antennene er festet under en "hylle" dannet av pannens fremkant. Brystskjoldet (pronotum) er gjerne lengre enn bredt, noen ganger smalere enn hodet. Dekkvingene er omtrent så lange som brystskjoldet, omtrent parallellsidige. Bakkroppen er lang og mer eller mindre sylindrisk, oftest kraftig punktert. Beina er vanligvis ganske korte, og, særlig hos den artsrike slekten Lathrobium, kraftige, tilpasset graving.


== Levevis ==
Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger, Paederinae Fleming, 1821
Stammen Paederini Fleming, 1821
Understammen Dolicaonina Casey, 1905
Slekten Platydolicaon Fagel, 1958Platydolicaon arachnites Fagel, 1958


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Platydolicaon i Global Biodiversity Information Facility 
Platydolicaon – detaljert informasjon på Wikispecies 
Kortvinger – Tree of life. (engelskspråklig)
Bezirk Baden (Niederösterreich)

Bezirk Baden er et forvaltningsdistrikt (Bezirkshauptmannschaft) i Niederösterreich i Østerrike. Det er det mest folkerike distriktet i Niederösterreich og er kjent for blant annet sine varme kilder og sin vin. Distriktet har et areal på 753,64 km², og hadde 147.850 innbyggere pr 1. januar 2022.
Technische Universität Wien

Technische Universität Wien, forkortet TU Wien, er Østerrikes største naturvitenskapelig-tekniske forsknings- og utdanningsinstitusjon. Det danner sammen med Technische Universität Graz og Montanuniversität Leoben forbundet Austrian Universities of Technology (TU Austria) med mer enn 42.000 studenter, en balanse på 460 millioner euro og 8.800 medarbeidere.


== Referanser ==
Batterijakten

Batterijakten er en skolekonkurranse for 4. klasser i Norge som arrangeres hvert år av Miljøagentene. Konkurransen går ut på å samle inn flest mulig brukte batterier fra private husholdninger til gjenvinning. Konkurransen har blitt avholdt hvert år siden 2013. I 2022 var over 800 klasser påmeldte, og totalt ble over 120 tonn batterier samlet inn. 
I Batterijakten er konkurransen, som varer over en periode på 3 uker, et sentralt element. I tillegg til konkurransen, består Batterijakten av ukesoppdrag og undervisningsopplegg knyttet til temaer som omhandler miljø. Eksempler på tidligere temaer er gjenvinning, miljøvennlige oppfinnelser og grønn energi. Formålet med konkurransen er at barn skal få engasjere seg i miljøspørsmål på en morsom og lærerik måte. Alle fjerdeklasser i hele Norge blir invitert til å være med.


== Samarbeidspartnere ==
Batterijakten arrangeres av Miljøagentene i samarbeid med Clas Ohlson, Varta og Batteriretur.


== Innlevering av batterier ==
Alle som er med i Batterijakten kan levere brukte batterier hos Clas Ohlson. Dersom det er langt til nærmeste Clas Ohlson-butikk, eller den er stengt, kan man levere batteriene hos en gjenvinningsstasjon eller miljøstasjon.


== Kåring av vinnere ==


=== Regler ===
Vinnerne blir kåret basert på antall kilogram batterier samlet inn per elev, samt poeng samlet inn fra ukesoppdragene. Man kan maksimalt oppnå en poengsum på 2000 poeng. Dersom flere klasser oppnår denne poengsummen, blir vinneren trukket.


=== Liste over tidligere vinnere ===


==== 2022 ====
1. premie: 4A på Foldnes skule
2. premie: 4. klasse på Rosmælen skole
3. premie: 4. klasse på Harstad Montessoriskole


==== 2021 ====
1. premie: 4. klasse på Lyngstad og Vevang skole
2. premie: 4. klasse på Imsland skule
3. premie: 4. klasse på Hempa skole


==== 2020 ====
Kåringen ble avlyst på grunn av den pågående Covid-19-pandemien.


==== 2019 ====
1. premie: 4C på Vigernes skole
2. premie: 4. klasse på Vardenes skole
3. premie: 4. klasse på Eide Barneskole


==== 2018 ====
1. premie: 4. klasse på Flå skole og barnehage og 4A på Nypvang skole


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Batterijaktens hjemmeside
Lena van Giesen

Lena van Giesen (født 1987) er en tysk cellefysiolog. Hun er ansatt som førsteamanuensis ved Institutt for biologi ved NTNU. Hennes interessefelt er primært forskning på hvordan dyr oppfatter signaler fra omgivelsene og tilpasser en spesialisert adferd i henhold til disse.I 2022 mottok hun forskningsstipendet «ERC starting grant» på 1,7 millioner euro fra Det europeiske forskningsrådet (ERC), for å forske på korallen Lophelia pertusa, som er vanlig i Trondheimsfjorden. Hun og hennes forskerteam skal undersøke hvordan sanseorganene til korallens larve fungerer og reagerer på signaler fra omverdenen og generell adferd hos dyret. Hun skal også studere hvordan korallen og økosystemet den lever i påvirkes av endringer i temperatur, saltholdighet og pH-nivåer i vannet.


== Utdannelse og karriere ==
Van Giesen tok sin biologi-diplomeksamen i 2011 ved Universitetet i Kiel med avhandlingen Regulation of adventitious root growth in rice and Arabidopsis. I 2016 tok hun en PhD i nevrobiologi og nevrogenetikk ved Universitetet i Fribourg i Sveits. Avhandlingens tittel: Genetic and functional studies on the gustatory system of Drosophila larvae.Hun var postdoktor i USA etter avsluttet PhD, først ved Brandeis University i Waltham, MA og deretter ved Harvard University i Cambridge, MA.Hun ble ansatt som førsteamanuensis ved Institutt for biologi ved NTNU i 2021. Der er hun en av forskerne ved forskningsseksjonen for dyrefysiologi.


=== Forskningsfelt ===
Hun er leder av van Giesen Lab, der de forsker på sensorisk persepsjon og prosessering hos marine virvelløse dyr. På van Giesen Labs nettsted er det beskrevet hva som er deres forskningsområder (norsk oversettelse i seksjonen Noter og referanser): «Navigating through a world full of complex information necessitates elaborate sensory organs that are capable of filtering and encoding relevant signals in order to guarantee the animals survival. These sensory cells and organs are the first connection between the outside world and the nervous system of the animal and are composed of complex cellular and molecular features that have evolved to suit the animal’s unique behavior. Environmental conditions on our planet are constantly changing and in order to understand how animals have evolved and can adapt to changing conditions, we try to understand fundamental principles of sensory biology. We study these questions in marine invertebrates…»


== Publikasjoner ==
«Lena van Giesen». scholar.google.com. Besøkt 21. november 2022.  med h-indeks og antall siteringer
Publikasjoner av van Giesen i Researchgate, med h-indeks og antall siteringer


== Noter og referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Lena van Giesen - NTNU». www.ntnu.no. Besøkt 21. november 2022.  van Giesens profilside på ntnu.no
N.N. (u.d.). «van Giesen Lab : marine sensory biology» (engelsk). Besøkt 22. november 2022. 
«Marine invertebrates - NTNU». www.ntnu.edu. Besøkt 22. november 2022.  forskningsgruppe ved NTNU
Aleh Butkevitsj

Aleh Butkewitsch ({hviterussisk: Алег Буткевіч; født 18. mars 1972 i Braslaŭ i Vitsiebsk voblasts i Hviterussiske SSR i Sovjetunionen) er belarussisk katolsk prelat og biskop av Vitsebsk.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Aleh Butkevitsj ble presteviet den 13. mai 2000 av erkebiskop Dominik Hrušovský, apostolisk nuntius til Belarus.


=== Biskop av Vitsebsk ===
Den 29. november 2013 utnevnte pave Frans ham til biskop av Vitsebsk. Den apostoliske nuntius i Belarus, erkebiskop Claudio Gugerotti, bispeviet ham den 18. januar 2014; medkonsekrerende var erkebiskopen av Minsk-Mahiljou, Tadeusz Kondrusiewicz, og biskopen av Hrodna, Aleksander Kaszkiewicz.
I juli 2021 ble han formann for Den belarussiske bispekonferanse.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio, O.P. (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Erkebiskop Claudio Gugerotti (1955- ) *2002
Biskop Aleh Butkevitsj (1973- ) *2015


== Referanser ==
The Love Flower

The Love Flower er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av D. W. Griffith.


== Handling ==
En mann myrder sin kones elskere, og deretter stikker han av sammen med datteren sin til det sørlige Stillehavet.
Men en detektiv tar snart opp jakten på ham, sammen med en ung mann som til slutt blir forelsket i datteren hans.


== Skuespillere ==
Richard Barthelmess som Bruce Sanders
Carol Dempster som Stella Bevan
George MacQuarrie som Thomas Bevan
Anders Randolf som Matthew Crane
Florence Short som Mrs. Bevan
Crauford Kent
Adolph Lestina
William James
Jack Manning


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Love Flower på Internet Movie Database
Love Madness

Love Madness er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av Joseph Henabery.


== Handling ==
Når den respektable Lloyd Norwood blir forelsket i Goldie Lewis, faller han inn i et liv i fornedrelse som resulterer i at han blir uskyldig anklaget for drap. Men Norwoods kone Mary, overbevist om ektemannens uskyld, bestemmer seg for å bevise hans uskyld.
Mary forkler seg og infiltrerer underverdenen, og der får hun tak i en tilståelse fra den virkelige morderen - Pussyfoot Connor - som Mary narrer til å tro at han kan se spøkelset etter den drepte mannen.


== Skuespillere ==
Louise Glaum som Mary Norwood
Matt Moore som Lloyd Norwood
William Conklin som Joe the Swell
Noah Beery som Jack Frost
Jack Nelson som Pussyfoot Connor
Arthur Millett som William B. Ashford
Peggy Pearce som Goldie Lewis


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Love Madness på Internet Movie Database
Henrik Bertilsson

Claes Henrik Bertilsson (født 16. oktober 1969) er en svensk tidligere fotballspiller.
Bertilsson fikk sin enslige opptreden på landslaget da han spilte mot Sveits i 1993.
For 1993-sesongen var han med sine 18 scorede mål delt toppscorer i Allsvenskan med Mats Lilienberg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Bertilsson – Transfermarkt 
(en) Henrik Bertilsson – national-football-teams.com 
(en) Henrik Bertilsson – WorldFootball.net 
(en) Henrik Bertilsson – FootballDatabase.eu 
(en) Henrik Bertilsson – FBref 
Svenska Fotbollförbundet
Råket Stadion

Råket Stadion er en fotballstadion på Råket på Smøla. Stadionet var hjemmebanen til Smøla IL fra 1985 til 2011, da det ble bygd en ny kunstgressbane på Hopen på Nordsiden av Smøla.
Kunståret 1939

Kunståret 1939 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1939.


== Fødsler ==
Alderen på levende personer født i 1939 er enten: 83 eller 84 år.

9. mars – Egil Torin Næsheim, norsk billedkunstner og illustratør
25. april – Patrick Anson, britisk jarl og fotograf (d. 2005)
27. mai – Lena Anderson, svensk barneboksforfatter og illustratør
2. juli – Per Spook, norsk klesdesigner
15. juli – Gunilla Wolde, svensk barnebokforfatter, tegner og illustratør (d. 2015)
20. juli – Judy Chicago, amerikansk feministisk kunstner og forfatter
16. september – Breyten Breytenbach, sørafrikansk forfatter og kunstner
3. oktober – Riber Hansson, svensk illustratør, karikatur- og avistegner
8. oktober – Harvey Pekar, amerikansk tegneserieskaper (d. 2010)


== Dødsfall ==
24. januar – Alexander Kanoldt, tysk kunstmaler (f. 1881)
11. september – Konstatin Korovin, russisk-fransk kunstner (f. 1861)
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1939 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Johan Berg (ordfører)

Johan Berg (1907–1974) var en gårdbruker, fisker og lokalpolitiker (Bondepartiet) fra grenda Nes i tidligere Nes/Bjugn kommune i Trøndelag. Han var ordfører i Nes kommune 1946–1947 og 1956–1963, og ble med det den siste ordføreren i Nes før kommunen ble slått sammen med Bjugn.Da han tiltrådte som ordfører andre gang skrev Adresseavisen om ham at «Han kom første gang inn i kommunestyret ved valget i 1945 og ble straks valgt til ordfører. […] Han var varaordfører i perioden 1952/55. Han har ellers hatt en rekke kommunale tillitsverv. Han er en driftig mann som folket i bygda setter høyt. Ved siden av gårdsbruk driver han storsildfiske og lofotfiske. Han driver med eget notbruk i Lofoten og har også eget fartøy under storsildfisket. Han er for tiden på Vestlandet hvor han driver storsildfiske med sitt fartøy 'Flora'. Han tilhører Bondepartiet.»Ved valget i 1945 sto han på «Borgerlig fellesliste». I 1955 sto han på «Upolitisk fellesliste». Ved konstitueringen av kommunestyret etter 1955-valget ble han ordfører ved loddtrekning, etter at det ble avgitt 6–6–1 stemmer for tre ulike ordførerkandidater. I 1959 stilte han også på «Upolitisk fellesliste». Denne siste perioden var Karl Hellem varaordfører. Fra 1970 satt Berg i styret i Bjugn Sparebank, og fra 1972 til sin død var han formann i forliksrådet i Bjugn.Han eide og drev gården Berg som han overtok etter faren i 1938.


== Referanser ==
Kristine Agøy Sand

Kristine Agøy Sand (født 1984 i Oslo) er en norsk tegner og illustratør som har illustrert flere barnebøker. Hun har utdannelsen sin fra Einar Granum Kunstskole, Kunsthøgskolen i Oslo og School of Visual Arts i New York.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Nazarij Jaremtsjuk

Nazarij Nazarovytsj Jaremtsjuk (ukrainsk: Назарій Назарович Яремчук) var en ukrainsk sanger. I 2021 ble han tildelt Helt av Ukraina-ordenen blant annet for sine «fremragende bidrag til den ukrainske staten av ukrainsk kultur». Den ble tildelt til sønnene hans under feiringen av 30-årsjubileet til Ukrainas uavhengighet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nazariy Yaremchuk (older) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nazarij Jaremtsjuk på Internet Movie Database 
(en) Nazarij Jaremtsjuk på Discogs 
(en) Nazarij Jaremtsjuk på MusicBrainz