Adriano Bernardini

Adriano Bernardini (født 13. august 1942 i Piandimeleto i Marche i italia) er en italiensk katolsk prelat og erkebiskop som virket for det pavelige diplomati fra 1970-årene frem til sin pensjonering i 2017. Hans første postering som apostolisk nuntius var til Bangladesh (1992–1995) og hans siste til Italia (2011–2017). 


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Den 31. mars 1968 ble han presteviet for bispedømmet Roma av kardinal Egidio Vagnozzi. Han gikk ved Det pavelige diplomatakademi og studerte diplomati og tok doktorgrad i kirkerett.
Hans første postering som pavelig diplomat var til det apostoliske nuntiatur i Pakistan, som også fulgte Afghanistan. Senere virket han ved nuntiaturene i Angola, Japan, Venezuela og Spania. 
Den 17. januar 1989 ble han utnevnt til chargé d'affaires ved nuntiaturet i Taiwan - til Republikken Kina.


=== Titularerkebiskop, apostolisk nuntius ===
Den 20. august 1992, kort før sin 50-årsdag, ble han utnevnt av pave Johannes Paul II til titularerkebiskop av Falerii og apostolisk nuntius til Bangladesh. Han ble bispeviet den 15. november 1992 av kardinal Angelo Sodano. Medkonsekrerende var erkebiskop Josip Uhač, sekretær i Kongregasjonen for troens utbredelse, og erkebiskop Remigio Ragonesi, hjelpebiskop i Roma.
Bernardini forble i Bangladesh til 15. juni 1996, da han ble utnevnt til apostolisk nuntius til Madagaskar, Mauritius og Seychellene.Han ble deretter utnevnt til apostolisk nuntius til Thailand, Singapore og Kambodsja og til apostolisk delegat til Burma, Laos, Malaysia og Brunei den 24. juli 1999.Pave Johannes Paul II utnevnte ham til apostoliak nuntius til Argentina den 26. april 2003. Hans år der var en tid der det var skarpe motsetninger mellom de argentinske biskoper, især ved kardinal Jorge Bergoglio (den senere pave Frans), og Bernardini som representant for Den hellige stols statssekretær kardinal l Angelo Sodano.Pave Benedikt XVI utnevnte ham til nuntius til Italia og San Marino den 15. november 2011. I 2014 ledet han en granskning av anklager og skandaløs adferd an noen prester i det italienske bispedømme Albenga-Imperia, noe som førte til ytterligere etterforskninger og en biskops avsettelse.Hans karriere i det pavelige diplomati ble avsluttet den 12. september 2017, da han ble etterfulgt som nuntiatur til Italia av den sveitsiske vatikandiplomat og nuntius erkebiskop Emil Paul Tscherrig, den første ikke-italiener noensinne etter at Italia og Den hellige stol etablerte fulle diplomatiske forbindelser i 1929.Den 4. oktober 2017 utnevnte pave Frans ham til medlem av Kongregasjonen for folkenes evangelisering.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Clemente Micara (1879-1965) *1920
Kardinal Antonio Samorè (1905-1983) *1950
Kardinal Angelo Sodano (1927-) *1978
Erkebiskop Adriano Bernardini (1942-) *1992


== Referanser ==