jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ted Kotcheff

Ted Kotcheff (født 1931) er en kanadisk regissør kjent for filmer som Nattens jegere, First Blood og Weekend med Bernie. Han har også hatt oppdrag for TV. 
Kotcheff har regissert 20 filmer og hatt regioppdrag på nærmere 30 tv-produksjoner i løpet av karrieren.Han ble født William Theodore Kotcheff i Toronto, Canada. Hans foreldre innvandret fra Bulgaria. Han studerte litteratur ved University of Toronto.Han startet karrieren i kanadisk TV i en alder av 21. I 1958 dro han til Storbritannia hvor han jobbet for både ITV og BBC. Her hadde han blant annet regi på en rekke produksjoner av ITVs drama-antologi Armchair Theatre. Han debuterte som spillefilmregissør i 1962 med dramakomedien Tiara Tahiti. Han gjorde seg siden bemerket med filmer som Livet på toppen (1965), Nattens jegere (1971), The Apprenticeship of Duddy Kravitz (1974), Uten nåla i veggen (1977), Et velsmakende mysterium (1978), Det skitne spillet (1979), First Blood (1982), Livsfarlig oppdrag (1983), Hete nyheter (1988) og Weekend med Bernie (1989). I 1990-årene gikk han gradvis tilbake til å regissere for TV. 
Kotcheff har vunnet flere priser; I 1972 ble han tildelt BAFTA-prisen i klassen beste dramaproduksjon for fjernsynsstykket Edna, the Inebriate Woman. I 1974 fikk han Gullbjørnen for filmen The Apprenticeship of Duddy Kravitz. I 2011 tildelte Directors Guild of Canada ham «Lifetime Achievement Award» og i 2014 fikk han en tilsvarende pris av Canadian Screen Awards. Han fikk æresprisen ved Oldenburg Film Festival i 2011. Det kan også nevnes at at to ganger har blitt nominert til Gullpalmen; I 1971 for Nattens jegere og i 1985 for Joshua Then and Now.Han ble gift andre gang med Laifun Chung. Han var tidligere gift med skuespillerinnen Sylvia Kay.


== Filmografi ==
Tiara Tahiti (1962)
Livet på toppen (Life at the Top) (1965)
Værelseskamerater (Two Gentlemen Sharing) (1969)
Nattens jegere (Wake in Fright) (1971) (også medforfatter av manus)
The Apprenticeship of Duddy Kravitz (1974)
Billy to-hatter (Billy Two Hats) (1974)
Uten nåla i veggen (Fun with Dick and Jane) (1977)
Et velsmakende mysterium (Who Is Killing the Great Chefs of Europe?) (1978)
Det skitne spillet (North Dallas Forty) (1979) (også medforfatter av manus)
Split Image (1982) (også produsent)
First Blood (1982)
Livsfarlig oppdrag (Uncommon Valor) (1983)
Joshua Then and Now (1985)
Hete nyheter (Switching Channels) (1988)
Weekend med Bernie (Weekend at Bernie's) (1989)
Winter People (1989)
Folks! (1992)
The Shooter (1995)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ted Kotcheff på Internet Movie Database 
(no) Ted Kotcheff hos Sceneweb 
(sv) Ted Kotcheff i Svensk Filmdatabas 
(da) Ted Kotcheff på Filmdatabasen 
(da) Ted Kotcheff på Scope 
(fr) Ted Kotcheff på Allociné 
(en) Ted Kotcheff på AllMovie 
(en) Ted Kotcheff hos Turner Classic Movies 
(en) Ted Kotcheff hos The Movie Database
Victoria Hotell Hamar

Thon Partner Hotel Victoria Hamar er et konferansehotell fra hotellkjeden Thon Hotels og ligger i Hamar sentrum.  Hotellet har utsikt over Mjøsa. Hamar sentralstasjon er 150 meter unna. Victoria Hamar ble renovert i 2012.


== Galleri ==
Anguilla under Samveldelekene 2022

Anguilla deltok under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det er den 7. gangen Anguilla deltar under samveldelekene da øygruppen deltok for første gang i 1998.
Anguilla var påmeldt med 13 utøvere (12 menn og en kvinne) i fire idrettsgrener.


== Referanser ==
The Impossible Game

The Impossible Game er et plattformspill som kom ut i 2009, først på Xbox 360, og senere til Windows, MacOS, Linux, PlayStation 3, iOS, Android og PlayStation Portable.I spillet styrer man en oransje kube som hopper over pigger og opp og forbi plattformer. Hvis man mislykkes på veien mot slutten av nivået, begynner man på nytt fra starten av. Det er fem nivåer i spillet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) The Impossible Game på Steam 
(en) The Impossible Game hos MobyGames 
(en) The Impossible Game på Metacritic 
(en) The Impossible Game hos Internet Game Database 
(en) The Impossible Game hos GameFAQs 
(en) The Impossible Game hos GameFAQs
Andrejs Rubins

Andrejs Rubins  (født 26. november 1978, død 3. august 2022) var en latvisk fotballspiller.


== Klubbkarriere ==
Andrejs Rubins startet inn karriere i FK Auda før han i 1997 tok overgang til svenske Östers IF hvor han spilte 11 matcher. I 1998 flyttet Rubins tilbake til Latvia hvor han signerte en kontrakt med Skonto Riga. I løpet av de neste tre år vant han den latviske ligaen tre ganger og den latviske cupen to ganger. Totalt spilte Rubins 67 kamper og scoret 14 mål for Skonto.
I år 2000 tok Rubins overgang til engelske Crystal Palace FC hvor han spilte 31 kamper i løpet av tre sesonger, og hvor han blant annet laget mål i ligacupen mot Leicester City FC og Liverpool FC.I desember 2002 gikk Rubins over til FK Spartak Moskva på en «free transfer». Etter tre måneder og uten at ha spilt en eneste kamp for Spartak Moskva ble Rubins videresolgt til et annet russisk lag, Sjinnik Jaroslavl, hvor han i løpet av to sesonger spilte 51 kamper og lagde fire mål. I januar 2005 vendte Rubins tilbake til Spartak Moskva da han skrev under på en fireårskontrakt med klubben. Denne gangen spilte Rubins kun fem kamper for Spartak Moskva før han ble utlånt tilbake til Sjinnik Jaroslavl, og deretter ble han utlånt til latviske Liepājas Metalurgs.Etter at utlånet hos Liepājas Metalurgs var blitt avsluttet flyttet Rubins til Inter Baku i Aserbajdsjan. Rubins hadde to bra år som spiller for Inter Baku hvor han ble notert for 49 kamper og 9 mål, og han var også med på å vinne Azərbaycan Premyer Liqası 2009/2010 med Inter. Før sesongen 2010/2011 skrev Rubins så under på en toårskontrakt med et nytt lag fra Aserbajdsjan, FK Qarabağ, men grunnet skadeproblemer spilte han bare tolv ligakamper og kontrakten ble derfor avsluttet etter én sesong. I 2011 gikk så Rubins til Simurq hvor han etter sesongen 2011/2012 avsluttet sin karriere.


== Landslagskarriere ==
Andrejs Rubins gjorde sin debut for Latvia den 10. november 1998 i en treningsmatch mot Tunisia. Rubins var også med i den den latviske landslagstroppen som spilte EM 2004.  Han skal over 13 år ha representert Latvia i 117 landskamper.


== Meritter ==
Latviske ligaen: 1998, 1999, 2000
Latviske cupen: 1998, 2000
Premjer Liqasy: 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrejs Rubins – FIFA 
(en) Andrejs Rubins – Transfermarkt 
(en) Andrejs Rubins – Transfermarkt (manager) 
(en) Andrejs Rubins – national-football-teams.com 
(en) Andrejs Rubins – WorldFootball.net 
(en) Andrejs Rubins – Soccerbase.com 
(en) Andrejs Rubins – Soccerway 
(en) Andrejs Rubins – EU-Football.info 
(en) Andrejs Rubins – FBref
Cyber Hunter

Cyber Hunter er et battle royale-videospill som kom ut i 2019. Det ble utviklet av NetEase.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cyber Hunter hos MobyGames
Saint Vincent og Grenadinene under Samveldelekene 2022

Saint Vincent og Grenadinene deltok under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det var den 13. gangen Saint Vincent og Grenadinene deltok under samveldelekene.Saint Vincent og Grenadinene stilte med 21 utøvere (tolv menn og ni kvinner) som konkurrerte i fem idrettsgrener.Svømmeren Shane Cadogan og friidrettsutøveren Mikeisha Welcome var landets flaggbærere under åpningsseremonien.


== Referanser ==
Turks- og Caicosøyene under Samveldelekene 2022

Turks- og Caicosøyene deltok under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det var den 8. gangen Turks- og Caicosøyene deltok under samveldelekene.Turks- og Caicosøyene stilte med 11 utøvere (åtte menn og tre kvinner) som konkurrerte i tre idrettsgrener.Friidrettsutøveren Courtney Missick og svømmeren Arleigha Hall var flaggbærere for Turks- og Caicosøyene under åpningsseremonien.


== Referanser ==
Ibrahim Boubacar Keïta

Ibrahim Boubacar Keïta (1945–2022) var en malisisk politiker. Han var  Malis statsminister 1994–2000 og president i Mali 2013–2020. Han ble avsatt ved et militærkupp i Mali 18. august 2020 hvor en gruppe offiserer under ledelse av oberst Assimi Goïta overtok makten og innsatte Bah Ndaw som ny president.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ibrahim Boubacar Keïta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Caymanøyene under Samveldelekene 2022

Caymanøyene deltok under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det var den 12. gangen Caymanøyene deltok under samveldelekene.Caymanøyene stilte med 21 utøvere (tretten menn og åtte kvinner) som konkurrerte i seks idrettsgrener.Friidrettsutøveren Rasheem Brown og svømmeren Alison Jackson var flaggbærere for Caymanøyene under åpningsseremonien.


== Referanser ==
Gottfried Neunhäuserer

Gottfried Neunhäuserer O.S.B. (født 1882 i Welsberg bei Bruneck i Syd-Tirol i Østerrike-Ungarn; myrdet 8. mai 1941 i Schloss Hartheim i Oberösterreich) østerriksk benediktinerpater i Benediktinerstift St. Peter.
Hans klosternavn var Romuald. Han trådte inn og ble ikledt i ordenen i 1903, avla evige løfter i 1907, og ble presteviet i 1908.
Fra 1909 til 1920 innehadde pater Romuald følgende funksjoner: Kooperator, pønitentiar, konviktsprefekt og pilegrimsprest. Pater Romuald, dsom siden 1920 var pasient i Nervenheilanstalt Salzburg-Lehen, ble deportert den 17. april 1941 til Schloss Hartheim, og ble myrdet av nasjonalsosialistene der den 8. mai 1941.
For pater Gottfried Neunhäuserer og likeså for broder Jakob Förtsch ble det nedsatt «stolpersteine» den 21. juli 2010 i Stift St. Peter. 


== Referanser ==
Montserrat under Samveldelekene 2022

Montserrat deltok under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det var den 8. gangen Montserrat deltok under samveldelekene.Montserrat stilte med 5 utøvere (alle menn) som konkurrerte i friidrett.Friidrettsutøveren Julius Morris var flaggbærer for Montserrat under åpningsseremonien.


== Friidrett ==


== Referanser ==
Belize under Samveldelekene 2022

Belize deltok under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det var den 11. gangen Belize deltok under samveldelekene.Belize stilte med 13 utøvere (åtte menn og fem kvinner) som konkurrerte i tre idrettsgrener.Friidrettsutøveren Shaun Gill og syklisten Alicia Thompson var landets flaggbærere under åpningseremonien.


== Referanser ==
Verden som vilje og forestilling

Verden som vilje og forestilling (tysk: Die Welt als Wille und Vorstellung) er den tyske filosofen Arthur Schopenhauers hovedverk. Det kom ut i desember 1818. Den andre versjonen av verket kom ut i to bind, hvor det første var den samme som originalen, bare med mindre endringer, mens bind to kommenterer og utdyper filosofien i bind en, i 1844.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The World as Will and Representation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Norfolkøya under Samveldelekene 2018

Norfolkøya deltok under Samveldelekene 2018 fra 4. til 15. april 2018 i Gold Coast, Australia. Det var den 9. gangen Norfolkøya deltok under samveldelekene.Bowlsspilleren Hadyn Evans var flaggbærer for Norfolkøya under åpningsseremonien.Hadyn Evans, Phillip Jones og Ryan Dixon vant nasjonens første medalje siden 1994 da de tok bronse i øvelsen treer-bowls.


== Medaljevinnere ==


== Utøvere ==
Under er listen over antall utøvere pr. idrettsgren som deltok for Norfolkøya.


== Bowls ==
MennKvinner


== Skyting ==
Kvinner


== Referanser ==
Persona 3

Persona 3, også kjent som Shin Megami Tensei: Persona 3, er et videorollespill som kom ut i 2006 til PlayStation 2. Det er det tredje spillet i Person-serien, som er en spin-off av Shin Megami Tensei-serien. Spillet kom også ut i en oppdatert nyversjon kalt Persona 3: FES i 2007, mens en versjon til PlayStation Portable kalt Persona 3: Portable kom ut i 2009. Spillet skal også komme ut til PlayStation 4, Windows, Xbox One og Nintendo Switch i 2023.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Persona 3 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Persona 3 hos MobyGames 
(en) Persona 3 hos MobyGames 
(en) Persona 3 på Metacritic 
(en) Persona 3 på Metacritic 
(en) Persona 3 på Metacritic 
(en) Persona 3 på Behind The Voice Actors 
(en) Persona 3 på Behind The Voice Actors 
(en) Persona 3 på Behind The Voice Actors 
(en) Persona 3 hos Giant Bomb 
(en) Persona 3 hos VGMdb 
(en) Persona 3 hos VGMdb
Sondre Skogen

Sondre Skogen (født 13. august 2000) er en norsk fotballspiller som spiller for Mjøndalen.


== Spillerkarriere ==
Han kommer fra Lierne i Trøndelag, og spilte ungdomsfotball for Lierne, Steinkjer og Rosenborg. I 2019 var han kaptein for andrelaget og i september skrev han under sin første proffkontrakt med Rosenborg. Skogen ble ikke tildelt spilletid på A-laget i noen kamper i 2020, men var med i flere kamptropper i Eliteserien. I 2020 ble han lånt ut til Feyenoord Rotterdam, som da var ledet av tidligere akademisjef og trener i Rosenborg Rini Coolen. I Feyenoord spilte han for U21-laget, og i januar 2021 signerte han en permanent avtale med klubben. Våren 2021 ble han lånt ut fra Feyenoord til Excelsior, hvor han fikk kamper i nederlandsk førstedivisjon, Eerste Divsie.I august 2022 signerte han kontrakt med Mjøndalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sondre Skogen – Transfermarkt 
(en) Sondre Skogen – FBref
George P. Cosmatos

George Pan Cosmatos (1941–2005) var en gresk-italiensk filmregissør og manusforfatter kjent for filmer som Massakren i Rom, Rambo, Cobra og Tombstone.
Cosmatos regisserte 10 filmer i løpet av karrieren og skrev i tillegg manus til fire av dem.Han ble født inn i en gresk familie i den italienske byen Firenze, og vokste opp i Egypt og Kypros. Han studerte film ved London Film School. Han startet karrieren som assistentregissør og var med på filmer som Exodus (1960) og Zorba (1964).
Han regidebuterte i 1971 med Het synd, som han også produserte og skrev manus til. I 1973 regisserte han Massakren i Rom med Richard Burton i hovedrollen. Deretter regisserte han Alarm på Nord-Ekspressen (1976), Flukten til Athena (1979), Of Unknown Origin (1983) og Rambo (1985), en av 1980-årenes mest innbringende filmer. Etter det fulgte filmer som Cobra (1986), Leviathan – Dødens skip (1989), Tombstone (1993) og Hemmelig allianse (1997).
Cosmatos var gift med den svenske skulptøren Birgitta Ljungberg frem til hennes død i 1997. De hadde ett barn, regissøren Panos Cosmatos.Han døde av lungekreft i 2005, 64 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George P. Cosmatos på Internet Movie Database 
(sv) George P. Cosmatos i Svensk Filmdatabas 
(da) George P. Cosmatos på Filmdatabasen 
(da) George P. Cosmatos på Scope 
(fr) George P. Cosmatos på Allociné 
(en) George P. Cosmatos på AllMovie 
(en) George P. Cosmatos hos Turner Classic Movies 
(en) George P. Cosmatos hos The Movie Database
Ekstraklasa 2022–2023

Ekstraklasa 2022–2023, er den 97 sesongen av polsk topp divisjon og den 89 sesongen av Ekstraklasa. Sesongen begynte 15. juli 2022 og avsluttes 27. mai 2023. Regjerende mestere er Lech Poznań.


== Klubbinfo ==


== Tabell ==


== Resultattabell ==


== Referanser ==
Hånddukke

En hånddukke er en slags dukke som funker ved å bruke hånden eller hendene på innsiden av dukka til å kontrollere denne. Det finnes også en variasjon formet som en
hanske.
Fingerdukker er ikke hånddukker ettersom de bare brukes på en finger.


== Teknikk ==


=== Grunnleggende posisjonering ===

Som med en hvilken som helst scenekunstner, skal dukken generelt vendes med ansiktet mot publikum, men kan vris til den ene eller andre siden. Det er tider når en dukke vrir ryggen mot publikum akkurat som en skuespiller. Dukker skal generelt se ut mot publikum og ikke opp i taket med mindre de vil at publikum skal følge synslinjen. Generelt skal en hånd- eller hanskedukke snakke mye.


=== Kroppsbevegelse ===

En av de viktigste teknikkene i dukketeater er kontinuerlig bevegelse. En dukke som forblir stillestående fremstår som kjedelig og livløs og sies å være "død". Bevegelse skal skifte fra en del av dukken til en annen, slik at ett øyeblikk beveger dukken hodet, og i neste øyeblikk beveger den torsoen eller omposisjonerer en arm. Dukken kan skifte fra side til side, se rundt seg, lene seg eller strekke seg ut, legge armene i kryss, sukke, reise hodet eller gjøre andre små bevegelser, for å fortsette å fremstå i live.
Avhengig av dukketypen kan mer eller mindre kompleks bevegelse være mulig. Urealistiske bevegelsesmønstre kan noen ganger være nyttig for spesialeffekter.
En dukke skal ikke bevege seg mens en annen dukke snakker. Å gjøre dette forvirrer publikum og gjør det uklart hvilken dukke som snakker på et gitt tidspunkt. Å opprettholde klart fokus for publikum i et dukketeater er ekstremt viktig.


=== Kvalitet ===
Kvaliteten på hånddukker avhenger av tre hovedfaktorer: materiale, deisgn, håndverk. Shea Wilkinson sa at “Hvis du vil kjøpe en leke som varer i 25-100 år, må det være et høyt nivå av håndverksmessig dyktighet. Fabrikkproduserte leker vil sjelden nå dette nivået, ettersom målet deres er konstant å selge deg nye leker.”.


== Referanser ==


== Bøker ==
Sinclair, Anita (1995). The Puppetry Handbook. Richmond, Victoria, Australia: Richard Lee Publishing. ISBN 0-646-39063-5.
The Valentine Girl

The Valentine Girl er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av J. Searle Dawley.


== Handling ==
Marion er en ung jente blir gitt opp av sin verge, for å bli oppdratt av sin far som har en kriminell fortid. Men han gir avkall på kriminalitet, for å ta hånd om datteren sin. En tidligere partner anklager ham imidlertid for et ran han aldri hadde begått, og faren blir snart sendt til fengsel.
Den fortvilte Marion stikker av, og hun søker tilflukt i en kirke. Der blir hun etter hvert adoptert av den vennlige presten, og hans familie. Etter hvert som årene går, vokser Marion til en ung kvinne - som blir forlovet. Når faren hennes endelig blir løslatt, ber han om sin skamfulle datters tilgivelse. Han forklarer at han ble sendt i fengsel på grunn av falske anklager.


== Skuespillere ==
Marguerite Clark som Marion Morgan
Frank Losee som John Morgan
Richard Barthelmess som Robert Wentworth
Kathryn Adams som Lucille Haines
Maggie Fisher som Mrs. Haines
Adolphe Menjou som Joe Winder
Edith Campbell som Mademoiselle Blache


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Valentine Girl på Internet Movie Database 
(en) The Valentine Girl på AllMovie
The Varmint

The Varmint er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av William Desmond Taylor.


== Handling ==
John Humperdink Stover blir utvist fra en internatskole, og deretter sendt til Lawrenceville Academy. Underveis til den nye skolen møter han en mann som han tror er en selger, og Stover forteller villig om grunnen til at han ble utvist fra sin forrige skole. Men denne «selgeren» er ingen ringere enn hans nye professor i latin, kjent for studentene som «romeren»
Men John skryter av at han i løpet av en uke kommer til å ha de andre studentene ved skolen i sin makt. Men en merkelig uro griper ham, når Stover legger merke til at han ikke gjør akkurat det inntrykket han hadde håpet på blant de andre studentene. Litt etter litt lykkes han imidlertid med å gjøre seg selv til den mest mislikte og avskyelige personen ved den nye skolen.
Den første unge kvinnen som tiltrekker Stovers interesse er ingen annen enn den attraktive datteren til latin-professoren. Men datteren hans er betydelig eldre enn Stover Som et resultat begynner han snart å forsømme studiene, og risikerer derfor å bli sparket ut av disse fra denne skolen også.


== Skuespillere ==
Jack Pickford som John Humperdink Stover
Louise Huff som Laura
Theodore Roberts som latin-professoren
Henry Malvern som Tough McCarty
Maurice Kessell som Cheyenne Baxter
Maxfield Stanley som Doc MacNooder
Robert Gordon som Tennessee Shad
Edward Sedgwick som Butsey White
Tom Bates som Al


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Varmint på Internet Movie Database
Vengeance Is Mine (1917)

Vengeance Is Mine er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Frank Hall Crane.


== Handling ==
Etter at Farrington blir økonomisk ruinert, begår han selvmord. Datteren hans Paula lover deretter å ta hevn, og jakte på de som var ansvarlig for farens nederlag. Senere møter hun Dr. Smith, som snart forelsker seg i henne.
Paula får hjelp fra Bill Fitch, en tidligere innbruddstyv som nå er reformert, for å skaffe papirer som kan være nyttige for å finne mannen som var ansvarlig for farens problemer - og som hun klander for farens dødsfall. Men til sin skrekk oppdager Paula at denne mannen viser seg å være faren til Dr. Smith. Paula blir derfor nødt til å velge om hun skal fortsette sitt hevn-tokt, eller om hun skal velge kjærligheten til Dr. Smith.


== Skuespillere ==
Irene Castle som Paula Farrington
Frank Sheridan som Peter Van Brunt
Helene Chadwick som Marion De Long
Elliott Dexter som Dr. Smith
Edward Hoyt
Reginald Mason
Ethel Grey Terry
Frank Monroe
Julia Stuart
Fred Tiden


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vengeance Is Mine på Internet Movie Database
Vengeance of the Dead

Vengeance of the Dead er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Henry King.


== Skuespillere ==
Henry King
Lillian West som Lilas Velso
Philo McCullough
Edward Peters
Daniel Gilfether
Virginia Lee Corbin
Mollie McConnell


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vengeance of the Dead på Internet Movie Database 
(en) Vengeance of the Dead på AllMovie
Vera, the Medium

Vera, the Medium er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av G. M. Anderson.


== Skuespillere ==
Kitty Gordon som Vera
Lowell Sherman som Robert Sterling
Walter Hitchcock som Herbert Carlton
Joyce Fair som Carltons datter
Frank Goldsmith som Albert Hastings
Grace Blow som Carltons kone
Harris Gordon som Carlton sønn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vera, the Medium på Internet Movie Database 
(en) Vera, the Medium på AllMovie
The Voice of Conscience (1917)

The Voice of Conscience er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Edwin Carewe.


== Handling ==
En datter er i stor sorg etter tapet av faren sin. En av farens venner blir datterens verge, og hun flytter inn hos vennens mor.
Men etter hvert som årene går utvikler den unge kvinnen romantiske følelser for sin eldre verge. Imidlertid fanger en annen kvinne snart oppmerksomheten hans, og et drama begynner å utspille seg.


== Skuespillere ==
Francis X. Bushman som William Poatter / James Houston
Beverly Bayne som Allane Houston
Harry Northrup som Dick Liggett
Maggie Breyer som Mrs. Wallace Houston
Pauline Dempsey som Tante Jennie
Walter Broussard som Crazy Pete
Anthony Byrd som Onkel Mose
Bryant Washburn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Voice of Conscience på Internet Movie Database 
(en) The Voice of Conscience på Turner Classic Movies