jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
La Zarra

Fatima Zahra Hafdi (født 25. august 1997 i Montréal i Canada), kjent under artistnavnet La Zarra, er en fransk-kanadisk sanger og låtskriver. Hun skal representere Frankrike i Eurovision Song Contest 2023 i Liverpool i Storbritannia.


== Bakgrunn ==
Hafdi ble født i Montréal i den franskspråklige provinsen Québec i Canada. Begge foreldrene er født i Canada og har marokkanske aner. I barndommen bodde hun både i Montréal og Longueuil, der familien hennes til slutt slo seg ned. Hun fikk oppmerksomhet i Canada i 2016, da hun slapp debutsingelen «Printemps blanc» i samarbeid med den franske rapperen Niro.Etter hvert etablerte hun seg i Frankrikes hovedstad, Paris. I 2021 fikk hun en viss suksess i Frankrike med singelen «Tu t'en iras», som fikk en del avspillinger på radio og fjernsyn. Singelen ble sertifisert med platinastatus av franske Syndicat National de l'Édition Phonographique (SNEP). Samme år fikk La Zarra en NRJ Music Awards-nominasjon i klassen «årets franskrspråklige stjerneskudd» for debutalbumet Traîtrise.Den 12. januar 2023 kunngjorde kringkasteren France Télévisions at de hadde valgt La Zarra til å representere Frankrike i Eurovision Song Contest 2023 i Storbritannia. Hun er den andre kanadiske sangeren til å representere landet etter at Natasha St-Pier sang Frankrike til en fjerdeplass i 2001.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) La Zarra på Discogs 
(en) La Zarra på MusicBrainz 
(en) La Zarra på SoundCloud 
(en) La Zarra på Spotify 
(en) La Zarra på AllMusic 
La Zarra på Twitter 
La Zarra på Facebook 
La Zarra på Instagram 
La Zarra på YouTube
Stef Caers

Stef Caers (født 5. juli 1980 i Leuven i Belgia) er en flamsk-belgisk sanger og musikkprodusent. Han opptrer som regel under pseudonymene Gustaph og Steffen. Han skal representere Belgia i Eurovision Song Contest 2023 i Liverpool i Storbritannia med låten «Because of You».


== Bakgrunn ==
Caers studerte ved musikkonservatoriet i Gent. Som nittenåring fikk han i 2000 en hit med låten «Gonna Lose You». Han opptrådte da som Steffen, og låten nådde plass 22 på den flamske hitlisten Ultratop 50. Låten fikk også debutantprisen under musikkprisutdelingen Radio 2 Zomerhit samme år. Oppfølgersingelen «Sweetest Thing» fikk beskjeden suksess, og den nådde aldri den flamske hitlisten. Caers sa siden at hans første låter ble skrevet som tenåring, og ikke reflekterte den nye stilen hans. Han skiftet derfor etter hvert artistnavn fra Steffen til Gustaph, og han fokuserte mer på låtskriving og studioarbeid. Blant annet skrev han kjenningsmelodier for radiokanalene Radio Donna og Qmusic.
Likevel opprettholdt han en viss sceneaktivitet, blant annet som pianist og støttevokalist for artister som Truus Druyts soulgruppen Moiano og hiphopperen Krewcial. Han var også støttevokalist på innspillinger til artister som Lady Linn, Mama's Jasje, Willy Sommers og flere Studio 100-album. Han har også deltatt på flere hyllest-forestillinger for artister som Marvin Gaye og Ella Fitzgerald.


=== Eurovision Song Contest ===
Caers har deltatt som støttevokalist i Eurovision Song Contest to ganger: i 2018 for Sennek med låten «A Matter of Time», og i 2021 for Hooverphonic og låten «The Wrong Place». Han sto bak scenen på begge opptreden og var ikke synlig under sendingene.I januar 2023 deltok han som Gustaph i Eurosong, det belgiske uttaket til Eurovision Song Contest. Han deltok med sangen «Because of You» og vant konkurransen med kun ett poeng foran duoen The Starlings. Gjennom seieren er han Belgias representant i Eurovision Song Contest 2023 i Liverpool.


== Annet ==
Caers er også dosent ved høyskolen i Gent, i kurset jazz og pop i linjen for pop- og rockemusikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gustaph (singer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
(en) Stef Caers på Apple Music 
(en) Stef Caers på Discogs 
(en) Stef Caers på Discogs 
(en) Stef Caers på MusicBrainz 
(en) Stef Caers på MusicBrainz 
(en) Stef Caers på MusicBrainz 
(en) Stef Caers på SoundCloud 
(en) Stef Caers på Spotify 
(en) Stef Caers på Songkick 
(en) Stef Caers på AllMusic 
Bandet i All Music Guide
Fanside med musikkvideoer
Musikkvideoer på Youtube.com
Human Design

Human Design er en new age-inspirert pseudo-vitenskapelig lære eller metode for personanalyse. Tilhengerne beskriver metoden som et holistisk system for å bli kjent med seg selv. Det finnes ingen vitenskapelige, fagfellevurderte forskningsstudier som dokumenterer at metoden er objektivt effektiv.Human Design kombinerer astrologi, I Ching, kabbala og vedisk filosofi. Sentralt i denne læren er oppdeling av person-arketyper i fem «energityper» som etter sigende angir hvordan ulike personer utveksler energi med omverdenen. De fem «energitypene» kalles på engelsk Manifestors, Generators, Manifesting Generators, Projectors og Reflectors. Inndelingen ble introdusert av Alan Robert Krakower (1948–2011), som i 1992 ga ut en bok med tittelen The Human Design System under pseudonymet Ra Uru Hu. Krakower utviklet Human Design-systemet etter – etter eget sigende – å ha hatt en overnaturlig episode (engelsk: «mystical experience») i 1987. Senere fikk en person ved navn Chetan Parkyn ry for å være en av de fremste kapasitetene innen Human Design.Human Design foregir å være en metode som hjelper individet til å bli bedre kjent med seg selv, uten å være knyttet til noen bestemte religiøse dogmer eller trosretninger. Teologen J. R. Hustwit har imidlertid karakterisert metoden som et «transreligiøst prosjekt» med ambisjoner som er egnet til å ta pusten fra en (engelsk: «is breathtaking in scope»), og som er en hybrid som kombinerer minst syv ulike tradisjoner, kanskje flere. Human Design har også blitt beskrevet som en metodikk for psykologisk rådgivning, og som «astrologi i en ny utgave» (engelsk: «the new astrology»).
I analyser som utføres etter Human Design-metoden utarbeides det kart eller skjemaer der planetene tegnes opp og plasseres i forhold til hverandre slik at resultatet blir en form for horoskop som i Human Design kalles «bodygraph». Dette kartet eller skjemaet skal inneholde de 64 I Ching-heksagrammene, fordelt rundt omkring på ulike deler av menneskekroppen. Noen ganger er dette kartet integrert i en mandala som er tegnet opp med utgangspunkt i de tolv stjernetegnene som utgjør Dyrekretsen. Med utgangspunkt i Human Design utarbeides det også anbefalinger om kosthold og om hvordan man bør bo, arbeide og forholde seg til andre mennesker.
Tilhengerne av Human Design fremholder gjerne at metodikken åpner opp tilgangen til kjernen av kroppslig, generasjonsoverskridende og dimensjonsoverskridende intelligens (engelsk: «(gives) deep access to bodily, generational and inter-dimensional intelligence». 
Etter at coronaviruspandemien brøt ut i 2019/2020, dukket det også opp blogginnlegg, artikler og bøker om hvordan Human Design var et verktøy som kunne brukes til å utvikle eller forbedre kroppens motstand mot coronaviruset.


== Referanser ==
Anette Snørteland Jensen

Anette Snørteland Jensen (født 8. september 2002) er en norsk fotballspiller som spiller for Åsane.Hun spilte i Vardeneset Ballklubb før hun gikk til Klepp sitt akademi foran 2018-sesongen. Før 2019-sesongen ble hun flyttet opp i A-stallen til Klepp. Hun debuterte i Toppserien som 16-åring i mai 2019.Hun signerte for Åsane foran 2023-sesongen.Snørteland Jensen har aldersbestemte landskamper for Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Anette Snørteland Jensen – Norges Fotballforbund 
(de) Anette Snørteland Jensen – Soccerdonna 
(en) Anette Snørteland Jensen – FBref
Andrine Mo

Andrine Mo (født 5. mars 2000) er en norsk fotballspiller som spiller for Åsane.Hun kom til Arna-Bjørnar fra moderklubben Fri i 2014. Hun debuterte i Toppserien for Arna-Bjørnar i juli 2015. I august 2020 ble Mo enig med klubben om å terminere kontrakten. Hun signerte for Åsane høsten 2020.Mo har aldersbestemte landskamper for Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Andrine Mo – Norges Fotballforbund 
(de) Andrine Mo – Soccerdonna 
(en) Andrine Mo – FBref
Sofie Bjørnsen

Sofie Bjørnsen (født 10. november 2003) er en norsk fotballspiller som spiller for Arna-Bjørnar.Hun ble hentet fra Bryne til Klepp før 2020-sesongen. Foran 2023-sesongen signerte hun kontrakt med Arna-Bjørnar.Bjørnsen har spilt flere landskamper for Norge i aldersbestemte klasser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Sofie Bjørnsen – Norges Fotballforbund 
(de) Sofie Bjørnsen – Soccerdonna 
(en) Sofie Bjørnsen – FBref
East Lynne (1921)

East Lynne er en amerikansk stumfilm fra 1921 regissert av Hugo Ballin.


== Skuespillere ==
Edward Earle som Archibald Carlyle
Mabel Ballin som Isabel Vane
Gladys Coburn som Barbara Hare
Gilbert Rooney som Richard Hare
Henry G. Sell som Francis Levison
Nellie Parker Spaulding som Miss Cornelia
Doris Sheerin som Afy Hallijohn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
The Easy Road

The Easy Road er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Tom Forman.


== Handling ==
Sjømann og roman-forfatter Leonard Fayne gifter seg med den velstående Isabel Grace, hvis rikdom hemmer Leonards kreative evner. Etter forslag fra billedhugger Katherine Dare, reiser Isabel til Europa og gir ektemannen sin tillatelse til å bruke bank-kontoen hennes alt han ønsker. Leonard møter Ella Klotz, som planlegger selvmord fordi hun er i ferd med å bli blind.
Leonard tar med seg Ella til studioet sitt for å ta vare på henne, og han begynner å skrive igjen. I mellomtiden blir Isabel forfulgt av en tidligere frier ved navn Heminway. Men hun innser at hun fremdeles elsker ektemannen sin, og hun kommer derfor tilbake fra Europa. Heminway forsøker deretter å holde ekteparet fra hverandre.


== Skuespillere ==
Thomas Meighan som Leonard Fayne
Gladys George som Isabel Grace
Grace Goodall som Katherine Dare
Arthur Edmund Carewe som Heminway
Lila Lee som Ella Klotz
Laura Anson som Minnie Baldwin
Viora Daniel som Laura


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Easy Road på Internet Movie Database 
(en) The Easy Road på AllMovie
Eden and Return

Eden and Return er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av William A. Seiter.


== Handling ==
Den unge Betty Baylock blir kurtisert av tre forskjellige menn, men hun elsker ingen av dem. Faren hennes – en velstående aksjemegler – krever imidlertid at hun velger en ektemann blant de tre kandidatene. Betty blir sint, og avviser alle tre. Hun møter snart og blir interessert i Jack Grey, en ung mann som allerede har tjent og sløst bort en formue.
Men dette irriterer faren hennes enda mer. Når Betty og Jack gifter seg kort tid senere, kaster faren dem begge ut av hjemmet sitt. Han forteller dem at frem til Jack har tjent tilbake alle pengene som har gått tapt, vil han ikke ha noe med dem å gjøre.


== Skuespillere ==
Doris May som Betty Baylock
Emmett King som Robert Baylock
Margaret Livingston som Connie Demarest
Earl Metcalfe som John Grey
Margaret Campbell som Sarah
Charles A. Post som Sam Padgett
Frank Kingsley som Dempsey Chubbs


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eden and Return på Internet Movie Database
The Education of Elizabeth

The Education of Elizabeth er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Edward Dillon.


== Handling ==
En ung kvinne blir kurtisert av sønnen til en aristokratisk familie. Denne røffe unge kvinnen forårsaker en rekke morsomme historier i de ellers rolige omgivelsene. Hun tar med seg til husholdningen deres et kjæledyr, en gullfisk, som hun betror alle problemene sine til.
Men når hennes velstående frier blir sendt vekk på forretningsreise, blir kvinnen for alvor kjent med hans yngre bror. Selv om han i begynnelsen ser ut til å være mer opptatt av alle bøkene hans, er han også mer hennes egen type. Hun forvandler ham snart etter sitt eget ideal, men fremmedgjør samtidig storebroren hans.


== Skuespillere ==
Billie Burke som Elizabeth Banks
Lumsden Hare som Thomas
Edith Sharpe som Lucy Fairfax
Donald Cameron som Harry
Frederick Burton som Middleton
Fredric March


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Education of Elizabeth på Internet Movie Database 
(en) The Education of Elizabeth på AllMovie
El Dorado (1921)

El Dorado er en fransk stumfilm fra 1921, regissert av Marcel L'Herbier.


== Handling ==
Sibilla er en alenemor som jobber som danserinne ved en kafé i det sørlige Spania. Ute av stand til å betale utgiftene på grunn av sønnens helse-utfordringer, ber hun om hjelp fra Estiria - sønnens biologiske far, og en av de mest velstående mennene i byen.
Etter å ha blitt avvist av Estiria, lover Sibilla å redde sønnens liv på alle nødvendige måter - selv på bekostning av hennes eget liv.


== Skuespillere ==
Ève Francis som Sibilla
Jaque Catelain som Hedwick
Marcelle Pradot som Iliana
Philippe Hériat som Joao
Georges Paulais som Estiria
Claire Prélia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) El Dorado på Internet Movie Database 
(sv) El Dorado i Svensk Filmdatabas 
(da) El Dorado i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) El Dorado på Allociné 
(nl) El Dorado på MovieMeter 
(en) El Dorado på AllMovie
Enchantment (1921)

Enchantment er en amerikansk stumfilm fra 1921 regissert av Robert G. Vignola.


== Skuespillere ==
Marion Davies som Ethel Hoyt
Forrest Stanley som Ernest Eddison
Edith Shayne som Mrs. Hoyt
Tom Lewis som Mr. Hoyt
Arthur Rankin som Tommy Corbin
Corinne Barker som Nalia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Enchantment på Internet Movie Database 
(en) Enchantment på AllMovie
Ever Since Eve (1921)

Ever Since Eve er en amerikansk stumfilm fra 1921 regissert av Howard M. Mitchell.


== Skuespillere ==
Shirley Mason som Célestine Le Farge
Herbert Heyes som Carteret
Eva Gordon som Lorita
Eunice Murdock Moore som Svenson
Charles Spere som Percy Goring
Frances Hancock som Mrs. Kerry
Ethel Lynne
Louis King som Gerald O'Connor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
Everyman’s Price

Everyman's Price er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Burton L. King.


== Handling ==
Advokat Bruce Steele er bekymret for omfanget av vinningskriminaliteten innenfor matvarer. Han gir en gruppe etterforskere i oppdrag å undersøke problemet, og han ønsker samtidig å gifte seg med Ethel Armstrong - som godtar forlovelsen hans.
Men senere avbryter hun forlovelsen når etterforskerne hans rapporterer at faren hennes, finansmannen Henry Armstong, er en av profitørene på vinningskriminaliteten som etterforskerne hans undersøker. Men Bruce avbryter rettssaken mot Ethels far, og avviser hele saken på grunn av bevis-mangel. Men problemene deres er fremdeles ikke helt overstått.


== Skuespillere ==
Grace Darling som Ethel Armstrong
E.J. Ratcliffe som Henry Armstrong
Charles Waldron som Bruce Steele
Bud Geary som Jim Steele
Nita Naldi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Everyman's Price på Internet Movie Database
Landsbladet

Landsbladet var en avis som ble utgitt og redigert av Vilhelm Aubert frem til 1911. Avisen var en videreføring av Fædrelandet, som ble etablert i Christiania i 1868. Aubert satt også på rettighetene til avisen Almuevennen. I 1893 skiftet Fædrelandet navn til Landsbladet og ble dagsavis, og så seg som etterfølger etter både Fædrelandet og Almuevennen. Fædrelandet og siden Landsbladet hørte til den moderate fløyen i Høyre og gikk i polemikk med både det konservative Morgenbladet og mer radikale aviser som Verdens Gang.


== Referanser ==
Semska stasjon

Semska stasjon på Nordlandsbanen er strengt tatt en misvisende betegnelse. Saltfjell stasjon åpnet 10. desember 1947. Den skiftet navn til Semskfjell 1. mars 1950. Stasjonen ble nedgradert til holdeplass 15. september 1955, og holdeplassen skiftet navn til Semska 1. juni 1956. Semska holdeplass mistet persontrafikken 28. mai 1967 og ble nedlagt 1. februar 1971.
Banedata 2004 hevder noe misvisende at stasjonsbygningen som stod ved Semska, var en vokterbolig med ekspedisjonslokale. Gamle bilder viser imidlertid en stasjonsbygning av en type som er svært vanlig for strekningen, og som er brukt ved f.eks. Bolna og Krokstrand. Den er tegnet av Bjarne Friis Baastad. I tillegg ser det ut til å stå tre tidligere vokterboliger på stedet. Det som i NSBs bygningsregistrering (1993) betegnes som vokterbolig 2, skal være tegnet ved A/S Norske Trekonstruksjoner og være av standardtypen «Nordbu», som er brukt flere steder på strekningen over Saltfjellet. Ifølge bygningsregistreringen ble den per 1993 brukt som hvilebu. Til denne hørte et uthus. Disse stod ifølge bygningsregistreringen ved henholdsvis 592,19 og 592,20 km. Et bilde fra 1950 viser for øvrig et uthus ved siden av stasjonsbygningen, slik at stasjonsbygningen må ha stått like øst for de tre vokterboligene med uthus. Alle de nevnte bygningene står eller stod vest for sporet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 132–133. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1993). NSBs bygningsregistrering: Trondheim distrikt: Nordlandsbanen. 3. NSB Arkitektkontoret. s. 83–86. 


== Eksterne lenker ==
(no) Semska stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Nordlandsbanen
Bygdehåndverk

Bygdehåndverk er en type håndverk som ble drevet på landsbygda, og er en motsetning til byhåndverk. 
I norsk (og nordisk) håndverkshistorie er dette en klassisk to-deling som er sterkt gjeldende for 17- og 1800-tallet.  


== Referanser ==
Krokstrand holdeplass

Krokstrand holdeplass på Nordlandsbanen åpnet som holdeplass med kryssingsspor 10. desember 1947. Holdeplassen mistet persontrafikken i 1972 og ble nedlagt 28. mai 1989.
Her står en stasjonsbygning som var tegnet av Bjarne Friis Baastad. Den er av en type som (med variasjoner) er brukt en rekke steder på strekningen, som Bolna, Søfting, Drevvatn, Semska, Holandsvika og Grønfjelldal. Til denne hørte en vedbu av samme type som ved Grønfjelldal, Bolna og Hjartåsen.
Stasjonsbygningen ble ifølge Banedata 2004 solgt rundt 1983–84. Den og vedbua står per 2022 fortsatt  på sørsiden av sporet. NSBs bygningsregistrering omtaler også en vokterbolig ved 561,67 km som per 1993 var i bruk som hvilebu. Denne sies å være tegnet av A/S Norsk Trekonstruksjon, som står bak standardiserte vokterboliger på strekningen. Den tidligere vokterboligen ser ut til å være revet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 132–133. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1993). NSBs bygningsregistrering: Trondheim distrikt: Nordlandsbanen. 3. NSB Arkitektkontoret. s. 45–54. 


== Eksterne lenker ==
(no) Krokstrand holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Nordlandsbanen
Aufles holdeplass

Aufles holdeplass på Nordlandsbanen (Rosvold i planen) åpnet 5. juli 1940 og ble nedlagt 28. mai 1972.
Ved holdeplassen stod en bygning som ligner på vokterboliger på strekningen, og den hadde uthus. Bygningene er ikke omtalt i NSBs bygningsregistrering fra 1993, og heller ikke i Banedata 2004, hvilket tyder på at de ble revet før 1993.


== Litteratur ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 126–127. ISBN 82-90286-28-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) Aufles holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Nordlandsbanen
1718 i Frankrike

Begivenheter i året 1718 i Frankrike.


== Statsleder ==
Monark – Ludvig XV, konge av Frankrike (1715-1774)
Regent – Filip II av Orléans


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		


== Referanser ==
Toven stasjon

Toven stasjon på Nordlandsbanen åpnet som holdeplass 15. mars 1941, og ble oppgradert til stasjon 1. juni samme år. Statusen ble nedgradert til holdeplass 1. mai 1958. Holdeplassen mistet persontrafikken 1. januar 1989 og ble nedlagt 28. mai samme år.
Stasjonsbygningen ble tegnet ved NSB Arkitektkontor. Den ble revet i 1978. En vokterbolig tegnet av Gunnar Nordtvedt er omtalt i NSBs bygningsregistrering, hvilket betyr at den fortsatt stod på stedet i 1993.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 124–125. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1993). NSBs bygningsregistrering: Trondheim distrikt: Nordlandsbanen 2. NSB Arkitektkontoret. s. 57–62. 


== Eksterne lenker ==
(no) Toven stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Nordlandsbanen
Albert Guldvik

Albert Kristian Guldvik (1866–1955) var en småbruker og sparebankkasserer i tidligere Jøssund (nå i Ørland) kommune i Trøndelag. Han var fra 1920 til 1931 ordfører i Jøssund kommune.Guldvik var kasserer i Jøssund Sparebank i 46 år, og var også forretningsfører for Trøndelag fartøyassurance og agent for forsikringsselskapet Norske Alliance. Han skrev en jubileumsberetning for sparebanken.


== Referanser ==
Christoffer Rosengaard

Christoffer Rosengaard til Herlufstrup (–1593) var en dansk godseier og lensherre. 
Han var sønn av Jens Tetzsen Rosengaard (d. 1561) og Margrethe Nielsdatter Arenfeldt. I 1566 var kan kongens dreng, i årene 1567–85 hoffsinde. I 1574 var han forlent med Meltofte Birk, og i 1581 med Idd og Marker len i Norge. Sistnevnte len beholdt han til sin død, hvoretter det overgikk til skotten Alexander Durham. I årene 1585–88 var Rosengaard høvedsmann på Københavns slott, 1588 på Ravnsborg og Halsted kloster.
Han døde i 1593 på gården Herlufstrup som slekten Rosengaards siste mann.


== Referanser ==
1736 i Frankrike

Begivenheter i året 1736 i Frankrike.


== Statsleder ==
Monark – Ludvig XV, konge av Frankrike (1715-1774)


== Hendelser ==
26. mai – Slaget ved Ackia (sør for dagens Tupelo, Mississippi): Britiske og Chickasaw-indianere beseirer franske tropper
19. juni – Det franske vitenskapsakademiets ekspedisjon ledet av Pierre Louis Maupertuis, med Anders Celsius, begynner arbeidet med å måle en meridianbue i Meänmaa i Finland.


== Fødsler ==

		
		


== Referanser ==
Bjugn Sparekasse

Bjugn Sparekasse var en sparebank som eksisterte i daværende Bjugn kommune i Trøndelag fra 1881 til 1970.Banken ble opprettet i 1881 fordi det ble oppfattet som for lang reiseavstand til den daværende Ørlandets og Bjugn Sparebank på Brekstad. Banken fikk approbasjon som sparebank i 1926. Sparekassa var en lillebror i Bjugn, og hadde i 1938 en forvaltningskapital på 362.000 kr, mens Bjugn Sparebank (opprettet 1891) samme år hadde en forvaltningskapital på 1,26 millioner kr.  Banken ble fusjonert med  Bjugn Sparebank i 1970.Initiativtakeren til banken var den senere ordføreren Johan G. Haugen, og bankens første styreformann ble lærer og ordfører Hilmar M. Romstad. Andre menn med verv i banken har vært Claus Lien, Gustav Hyllmark, Chr. Brun Jenssen, Einar Furunes og Erling Hansen.


== Referanser ==