jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sofie Vold

Sofie Magdalena Hjelm Vold (født Berg 26. september 1838 i Moss, død 20. februar 1915 på Nanset i Hedrum) var en norsk lærer og forfatter.


== Liv og virke ==
Sofie Vold var datter av juristen Nils Berg og hans hustru Borgine Nilsine Hjelm, og datterdatter av jurist og politiker Jonas Anton Hielm (1782–1848).
Sofie Volds far døde ung, og moren arbeidet hardt for å forsørge sine barn. Sofie Volds memoarer gir god innsikt i de utfordringer en ung enke med barn sto overfor på midten av 1800-tallet, der moren arbeidet med søm- og strikkearbeid dag og natt for å forsørge seg selv og sine barn.
Hun var elev hos Monrad i Moss, og da Monrad ble nærer ved Nissens Pikeskole i Christiania, fulgte Sofie og hennes to søstre etter. 
Senere ble Sofie Vold selv lærer ved Nissen. Allerede mens hun fremdeles var elev, begynte hun i femtenårsalderen å undervise yngre elever ved skolen. Selv hadde hun teologistudenten Helge Vold som hjelpelærer i matematikk, en mann hun senere skulle bli gift med.Hun ble 16. juli 1870 gift med presten Helge Nilsen Vold.Vold skrev i 1880-årene sine oppvekstmemoarer til minne om søsteren Jone Dorph-Pedersen, som døde i 1884. De ble utgitt posthumt under tittelen Gamle minder fra Christiania og Jeløen. Boken be utgitt for det åpne markedet av Sofie Aubert Lindbæk på Aschehoug forlag. Boken byr på unike miljøskildringer fra forfatterens oppvekst, og ble meget populær i Moss.Sofie Vold var også kjent for sitt arbeid for den såkalte hedningemisjonen.


== Bibliografi ==
1929: Gamle minder fra Christiania og Jeløen, utgitt av Sofie Aubert Lindbæk, Aschehoug, Oslo


== Referanser ==


== Kilder ==
Dette skrev kvinner. Oslo: Skolen. 1984. s. 235. ISBN 8257900109. 
Lunden, Mimi Sverdrup (1944). De frigjorte hender. Oslo: Tanum.
20. serierunde i Eliteserien 2020

20. serierunde i Eliteserien 2020 startet med Sarpsborg 08 – Stabæk lørdag 3. oktober, hoveddelen av kampene ble spilt søndag 4. oktober og avsluttet med Rosenborg – Odd.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
George A. Ricaurte

George A. Ricaurte (født 1953 i Ecuador) er en nevrolog og forsker som jobber ved Johns Hopkins School of Medicine i Institutt for nevrologi. Han mottok en filosofisk doktorgrad fra Northwestern University Medical School, og en doktorgrad innenfor farmakologi fra University of Chicago.


== Referanser ==
It’s Okay to Not Be Okay

It's Okay to Not Be Okay (hangul koreansk: 사이코지만 괜찮아; romanisert koreansk: Saikojiman gwaenchana) er en sørkoreansk TV-serie produsert og sendt av tvN i 2020.


== Handling ==
Moon Gang-tae bor sammen med sin eldre bror Moon Sang-tae, som har diagnosen autisme. De flytter ofte fra by til by, helt siden Sang-tae var vitne til at moren deres ble myrdet. Gang-Tae arbeider som vaktmester ved ulike psykiatrisk avdelinger, på de forskjellige stedene hvor de slår seg ned. Mens han jobber ved et sykehus, møter han en kjent barnebok-forfatter, Ko Moon-young, som ifølge ryktene skal ha en antisosial personlighetsforstyrrelse.
Omstendighetene fører til at Gang-tae begynner å arbeide ved OK Psychiatric Hospital i den fiktive byen Seongjin City, den samme byen hvor de alle bodde da de var yngre. I mellomtiden danner Moon-young en romantisk besettelse for Gang-tae, etter å ha oppdaget at fortiden deres overlapper hverandre. Hun følger etter ham til Seongjin City, og etter hvert avdekkes en rekke hemmeligheter. Men de kan søke trøst hos hverandre, og prøver å gå videre i livene sine.


== Roller ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) It's Okay to Not Be Okay på Internet Movie Database
French Open 2020

French Open 2020 er en Grand Slam tennisturnering, og del av ATP-touren 2020, som finner sted på Stade Roland Garros i Paris i Frankrike fra 21. september til 11. oktober 2020. Den er også en del av WTA-touren 2020.
Det blir konkurrert i singel og dobbel for menn og kvinner på grus, samt aldersbestemte klasser og rullestol.


== Norske deltakere ==
Nordmannen Casper Ruud er seedet for første gang i French Open på en 28.-plass. Han ble plassert på nedre halvdel og møtte japanske Yūichi Sugita i første runde av singelturneringen. Han slo japaneren i strake sett 6-1, 6-3, 6-1 og møtte amerikanske Tommy Paul i andre runde. Kampen mot Paul gikk til fem sett, hvor de vant annenhvert sett, og Ruud ble klar for en 3.-rundekamp mot verdenstreer Dominic Thiem. I en eventuell fjerde runde venter vinneren av 16.-seedede Stan Wawrinka og wildcardet Hugo Gaston, mens de høyest rangerte potensielle motstanderne på veien til en mulig finale mot verdensener Novak Đoković (#1) er Diego Schwartzman (#12) i kvartfinale og Rafael Nadal (#2) i semifinale.
I dobbelturneringen spilte Ruud med serberen Miomir Kecmanović, og møtte i første runde det 11.-seedede paret bestående av John Peers fra Australia og Michael Venus fra New Zealand, som uken før vant Hamburg European Open 2020. Ulrikke Eikeri deltok i kvinnenes dobbelturnering med spanske Aliona Bolsova og møtte i første runde det 10.-seedede paret bestående av Luisa Stefani fra Brasil og Hayley Carter fra USA. Begge nordmennene måtte gi tapt i tre sett, etter å ha vunnet første sett.


== Singel ==


=== Resultater, menn ===


=== Resultater, kvinner ===


== Dobbel ==


=== Resultater, menn ===


=== Resultater, kvinner ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) 2020 Roland Garros – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aune Heggebø

Aune Selland Heggebø (født 29. juli 2001) er en norsk fotballspiller som spiller for Brann.


== Landslaget ==
Den 10. juni 2022 fikk han sin første U21-landskamp for Norge mot Finland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aune Heggebø – Transfermarkt 
(en) Aune Heggebø – Soccerway 
(no) Aune Heggebø – Norges Fotballforbund 
(en) Aune Heggebø – FBref
French Open 2020 – Singel menn

Singelturneringen for menn under French Open 2020 blir spilt på Stade Roland Garros fra 27. september til 11. oktober 2020. Rafael Nadal er regjerende mester.


== Seeding ==
Utøverne ble seedet etter plassering på ATPs verdensranking fra 21. september 2020.


== Resultater ==


=== Finaler ===


=== Øvre halvdel ===


==== Seksjon 1 ====


==== Seksjon 2 ====


==== Seksjon 3 ====


==== Seksjon 4 ====


=== Nedre halvdel ===


==== Seksjon 5 ====


==== Seksjon 6 ====


==== Seksjon 7 ====


==== Seksjon 8 ====


== Eksterne lenker ==
Trekning og resultater hos ITF
Åkervindel

Åkervindel (Convolvulus arvensis) er en flerårig urt i vindelfamilien.
Stengelen blir 50–150 cm lang. Den har enten en krypende vekst, eller slynger seg motsols i naboplanter og gjerdestolper. Bladene er pilformede. Åkervindel kan skilles fra artene i strandvindelslekta (Calystegia) på at den har to små forblad midt på blomsterskaftet og ikke store forblad rett under blomsten.
Blomstringstida er juni–september. Begerbladene er korte og butte. Krona er 1–2,5 cm bred, traktformet og hvit eller rosa med hvite striper. Frukten er en eggrund kapsel som er 3 mm i diameter.
Åkervindel vokser på tørr, solrik, åpen og næringsrik grus- eller leirjord. Den finnes i vegkanter, hager, jernbaneskråninger, havner, grustak, massetipper og strender. Arten hører hjemme i Eurasia og Nord-Afrika, men er nå et kosmopolitisk ugras som vokser i alle strøk med temperert eller subtropisk klima. I Norge er den vanlig på Øst- og Sørlandet og finnes mer spredt nordover til Trøndelag.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Litteratur ==
B. Mossberg og L. Stenberg (2016). Gyldendals store nordiske flora. Gyldendal. s. 484–485. ISBN 978-82-05-42485-2. 
«Åkervinda». Den virtuella floran. Besøkt 28. september 2020. 
Åkervindel i Artsdatabanken. Besøkt 28. september 2020.


== Eksterne lenker ==
(en) åkervindel i Encyclopedia of Life 
(en) åkervindel i Global Biodiversity Information Facility 
(no) åkervindel hos Artsdatabanken 
(sv) åkervindel hos Dyntaxa 
(en) åkervindel hos ITIS 
(en) åkervindel hos NCBI 
(en) åkervindel hos The International Plant Names Index 
(en) åkervindel hos Tropicos 
(en) Kategori:Convolvulus arvensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Convolvulus arvensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Convolvulus arvensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Lasse Sigurdsen

Lasse Sigurdsen (født 1. juni 1997) er en norsk fotballspiller som spiller for Flekkerøy Idrettslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lasse Sigurdsen – Transfermarkt 
(en) Lasse Sigurdsen – Soccerway 
(no) Lasse Sigurdsen – Norges Fotballforbund 
(en) Lasse Sigurdsen – FBref
Mari Bølla

Mari Bølla (født Mari Eriksen Bølla 20. august 2004 på Bryne) er en norsk musiker og artist. Hun vant den norske utgaven av Idol i 2020, og er tidenes yngste Idol-vinner globalt. Hun har gitt ut låten «Now that I found you» som er vinnerlåten fra Idol. I etterkant av seieren har hun gitt ut julelåten «Christmas Time (Is Nothing Without You)» og i mai 2021 ga hun ut «Not That Girl».


== Bakgrunn og karriere ==
Mari Bølla begynte med musikk i ung alder. Allerede som treåring uttrykte hun ønske om å delta i Idol. Hun startet i kor da hun var 7 år og hatt ulike sangpedagoger fra hun var 10 år. I tillegg har hun sunget i VIVA - Sandnes kulturskolekor fra 2016-2019. Mari har deltatt på UKM flere ganger og vant Drømmestipendet fra Norsk Tipping i 2018.Mari Bølla deltok i den eneste sesongen av den norske versjonen av Idol Jr. på TV 2 i 2014 og kom på tredjeplass.
Hun ble nasjonalt kjent da hun som 15-åring deltok og og vant Idol på TV 2. Hun er den yngste som noensinne har vunnet Idol, også i global sammenheng. Gjennom Idol-reisen hennes gjorde hun cover av blant andre «Alone» av Heart. Vinnerlåten «Now That I Found You» ble utgitt som vinnerlåt. 
Julen 2020 ga hun ut «Christmas Time  (Is Nothing Without You)», og i mai 2021 ga hun ut «Not That Girl».
I juni 2021 flyttet Bølla til Oslo for satse på artistkarrieren, og i desember 2021 hadde hun juleturné i Rogaland og på Østlandet.Den 10. januar 2022 ble hun lansert som delfinalist i Melodi Grand Prix med låten «Your Loss» og deltok i den tredje delfinalen 29. januar 2022. Mari var en sterk oddsfavoritt, men gikk ikke videre til finalen. Mandag 7. februar ble hun stemt inn til sistesjansen og den 12. februar fikk hun en ekstra mulighet til å få den siste finaleplassen i konkurransen.  Mari endte på en delt 12. plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mari Bølla på Internet Movie Database
Ian Wilkinson (fotballspiller)

Ian Wilkinson (født 2. juli 1973 i Warrington i England) er en engelsk tidligere fotballspiller mest kjent for sin tid som målvakt hos Manchester United.
Ian Wilkinson sluttet seg til Manchester United som lærling 5. juni 1989. Han hadde også tilbud fra Manchester City.
Som målvakt på juniorlaget var han med på å tape semifinalen i prestisjetunge FA Youth Cup i 1991. Han ble profesjonell da han skrev under to-års kontrakt med klubben 28. mai 1991.
Med nyinnkjøpte Peter Schmeichel opptatt med det danske landslaget, og de mer erfarne reservemålvaktene Gary Walsh og Jim Leighton begge utilgjengelige på grunn av skade, var scenen duket for Wilkinsons førstelagsdebut 9. oktober 1991 i returoppgjøret borte mot Cambridge i Ligacupens andre runde. Wilkinson gjorde en god figur i debutkampen som endte uavgjort 1–1, med sammenlagt 4–1 seier til Manchester United. Manager Alex Ferguson ga han god omtale etter kampen. Det skulle likevel vise seg å være hans eneste opptreden for førstelaget til Manchester United. På grunn av UEFAs regler som begrenset antallet ikke-britiske spillere i deres turneringer, var Wilkinson mer aktuell for laget når de deltok i Europacup. Noen uker etter debuten satt han på innbytterbenken da de møtte Atlético Madrid i UEFA-Cupen, hvilket han også gjorde i returoppgjøret. I januar 1992 pådro Wilkinson seg en leddbåndsskade i venstre kne, som satte han på sidelinjen resten av sesongen. Seks måneder av påfølgende sesong ble også spolert grunnet en skade i håndleddet. Med lange skadeavbrekk bak seg, ble ikke kontrakten fornyet. Sommeren 1993 tok dermed Wilkinsons opphold hos Manchester United slutt.Fra Manchester United gikk ferden den korte veien videre til Stockport, og derfra videre til Crewe Alexandra senere samme sesong. Det ble mye benkesliting på Wilkinson. Han ble også sendt på et låneopphold til Doncaster Rovers fra 2. september 1994, uten å slippe til mellom stengene. Bare tre førstelagskamper spilte han før en øyeskade førte til at han mot slutten av 1995 valgte å legge hanskene på hylla. Siden da har han utdannet seg til å bli lege.


== Karrierestatistikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ian Wilkinson – Soccerbase.com
Evolenes

Evolenes  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørøstlige Nord-Amerika, fra District of Columbia i nord til Florida i sør og det sørøstlige Mississippi i vest.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Licininae Bonelli, 1810
Stammen Dercylini  Sloane, 1923 
Slekten Evolenes LeConte, 1853
Evolenes exarata (Dejean, 1831)


== Eksterne lenker ==
(en) Evolenes i Encyclopedia of Life 
(en) Evolenes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Evolenes hos ITIS 
Evolenes exarata – detaljert informasjon på Wikispecies
Tinoderus

Tinoderus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Panagaeinae i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
En middelsstor, litt bred, brunsvart løpebille. Hodet er langt og smalt, rektangulært, betydelig lengre enn bredt, med små, rundet utstående fasettøyne. Pronotum er ovalt, bredere enn langt, med grov, rynkete punktering. Dekkvingene er rundede med fire gulaktige flekker, i alle fall på sidene og bak kledt med grågule hår.


== Levevis ==
Disse billene er raske, nattkative jegere som jakter på ulike virvelløse dyr. De kan bite godt fra seg, men ulikt mange andre store løpebiller forsvarer de seg ikke med gift.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Øst-Sibir, det nordøstlige Kina, Korea og Japan). .


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Panagaeinae Bonelli, 1810
slekten Tinoderus Chaudoir, 1879
Tinoderus singularis (Bates, 1873)


== Eksterne lenker ==
Nettside om arten [1]
(en) Tinoderus i Global Biodiversity Information Facility 
Tinoderus singularis – detaljert informasjon på Wikispecies
E-laget

E-laget eller Kennelly–Heaviside-laget, eller bare Heaviside-laget er et lag i ionosfæren, rundt 90–150 km over bakken. Det er et av flere lag i ionosfæren og består av et lag med ionisert gass. Laget reflekterer radiobølger i mellomfrekvens-området, og på grunn av denne refleksjonen kan radiobølgene forplantes videre også bak horisonten. 

Forplantingen blir påvirket av hvilken tid på døgnet det er. På dagtid vil solvinden presse dette laget nærmere jorden, og dermed begrense hvor langt det kan reflektere radiobølgene. På nattsiden av jorden drar solvinden laget lenger bort og øker slik at rekkevidden som radiobølgene kan reise ved hjelp av refleksjon. Effekten blir ytterligere påvirket av årstid og solflekkaktivitet.
Laget ble forutsett i 1902 av både av amerikaneren  Arthur Edwin Kennelly (1861–1939) og den britiske fysikeren Oliver Heaviside (1850–1925), uavhengig av hverandre. Laget ble først bekreftet i 1924 av den britiske forskeren Edward Victor Appleton, som fikk nobelprisen i fysikk for oppdagelsen i 1947.


== Referanser ==
Mystropomus

Mystropomus er en slekt av løpebiller. 


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 15 millimeter), avlange, mattsvarte løpebiller. Hodet er bredt og rundet med nokså små fasettøyne, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er avrundet trapesformet med skarpt avsatte hjørner og en skarp midtfure. Dekkvingene er rundede med opphøyde lengderibber. 


== Levevis ==
Ozaenini er stort sett frittlevende rovdyr som lever av små leddyr. Larvene lever i tunneler som de graver ut i sand eller løs, død ved. Det er ingenting i utseendet til larvene som skulle tilsi at de er knyttet til maur 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Paussinae Latreille, 1807
gruppen / stammen Ozaenini Hope, 1838
slekten Mystropomus  Chaudoir, 1848
Mystropomus regularis Banninger, 1940
Mystropomus subcostatus Chaudoir, 1848


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mystropomus i Encyclopedia of Life 
(en) Mystropomus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mystropomus hos NCBI 
Mystropomus – detaljert informasjon på Wikispecies
Agelaea

Agelaea er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Platyninae i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, blanke, brunrøde løpebiller. Hodet er forholdsvis stort med små fasettøyne. Pronotum er trapesformet, lengre enn bredt. Dekkvingene er rundede med fine punktstriper.


== Levevis ==
Agelaea fulva lever mellom død vegetasjon på elvebredder.


== Utbredelse ==
Slekten har en svært spredt utbredelse: Agelaea fulva er endemisk for Sardinia, mens Agelaea himalayica bare er kjent fra Nepal.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Platynini Bonelli, 1810
slekten Agelaea Gene, 1839
Agelaea fulva Gene, 1839
Agelaea himalayica Jedlicka, 1965


== Eksterne lenker ==
(en) Agelaea i Global Biodiversity Information Facility 
Agelaea (Carabidae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Rhaebolestes

Rhaebolestes  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det østlige Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Psydrinae LeConte, 1853
Slekten Rhaebolestes Sloane, 1903
Rhaebolestes lamingtonensis Baehr, 2011
Rhaebolestes walkeri Sloane, 1903


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Rhaebolestes [1]
(en) Rhaebolestes i Encyclopedia of Life 
(en) Rhaebolestes i Global Biodiversity Information Facility 
Rhaebolestes – detaljert informasjon på Wikispecies
Ola Innset

Ola Morris Innset (født 1985 i Sverige) er en norsk historiker og forfatter. Han har særlig forsket på nyere europeisk politisk historie og liberalisme. 
Innset tok mastergrad i historie ved Universitetet i Oslo på en avhandling om den østerrikske tenkeren Franz Borkenau og hans bruk av totalitarismebegrepet. Han tok doktorgrad i historie fra European University i Firenze om Mont Pelerin Society og (ny-)liberalismens historie. Han har skrevet artikler om politisk filosofi i Agora og i Radikal portal.Han har spilt i indiepopbandene Making Marks, Mylittlepony og Sunturns. 
Han debuterte som skjønnlitterær forfatter med romanen Lisboa i 2013.


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Ola Innset i BIBSYSSakprosaReinventing Liberalism: The Politics, Philosophy and Economics of Early Neoliberalism (1920-1947) Springer 2020 ISBN 3030388840
Markedsvendingen : nyliberalismens historie i Norge Fagbokforlaget 2020 ISBN 9788245031966Skjønnlitteratur2009 Jeg har aldri vært i Brooklyn. Eller kanskje
2013 Lisboa  Flamme forlag ISBN 978-82-8288-019-0
2018 Firenze  Flamme forlag ISBN 978-82-8288-260-6


== Referanser ==
Simon Marklund

Bo Simon Penny Marklund (født 14. september 1999 i Piteå, Sverige) er en svensk fotballspiller som spiller for Ranheim Fotball.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Simon Marklund – Transfermarkt 
(en) Simon Marklund – Soccerway 
(no) Simon Marklund – Norges Fotballforbund 
(en) Simon Marklund – FBref
Liste over utøvere i Giro d’Italia 2020

Liste over utøvere i Giro d'Italia 2020


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Startlist with dropouts - procyclingstats.com
Leslie Esdaile Banks

Leslie Esdaile Banks (født Leslie Ann Peterson, 11. desember 1959 i Philadelphia i USA, død 2. august 2011 i Philadelphia i USA) var en amerikansk forfatter under pennenavnene Leslie Esdaile, Leslie E. Banks, Leslie Banks, Leslie Esdaile Banks og L. A. Banks. Hun skrev i forskjellige sjangre, inkludert afroamerikansk litteratur, romantikk, kvinnefiksjon, kriminalitetsspenning, mørk fantasi / skrekk og sakprosa.
Hun vant flere litterære priser, inkludert 2008 Essence Literary Awards Storyteller of the Year. Den 2. august 2011 på morgen døde hun av binyrekreft i hjembyen Philadelphia, hun var 51 år gammel.


== Referanser ==
Martin Lundal

Martin Lundal (født 13. juni 1995) er en norsk fotballspiller som spiller for Stjørdals-Blink.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Lundal – Transfermarkt 
(en) Martin Lundal – Soccerway 
(no) Martin Lundal – Norges Fotballforbund
Sloanoglymmius

Sloanoglymmius er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
En middelsstor (7-8 millimeter), lang og slank, blankt svart løpebille. Hodet er trekantet, på oversiden delt i tre store lober skilt av furer. Antennene er perlekjede-formede, nokså kraftige, de ytterste leddene med tallrike hår i den ytre delen, fasettøynene nokså store. Pronotum er rundet, lengre enn bredt, en dyp midtfure, groper på sidene og rettvinklede bakhjørner. Dekkvingene er jevnbrede med kraftige punktrader. Beina er korte og kraftige.


== Levevis ==
Disse billene er knyttet til død ved og kan finnes under barken på døde trær, der de lever som rovdyr. Arten lever i fjellskoger og er funnet i stammer av eukalyptus.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det østlige Australia (New South Wales, Victoria og Australian Capital Territory).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Rhysodinae Laporte de Castelnau, 1840
slekten Sloanoglymmius R.T. & J.R. Bell, 1991
Sloanoglymmius planatus (Lea, 1904)


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Sloanoglymmius [1]
Tree of Life - Sloanoglymmius [2]
(en) Sloanoglymmius i Encyclopedia of Life 
(en) Sloanoglymmius i Global Biodiversity Information Facility 
Sloanoglymmius – detaljert informasjon på Wikispecies
Geoscaptus

Geoscaptus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Middelsstore til ganske store (ca. 18-30 millimeter) og kraftige, blankt svarte løpebiller. Hodet er stort og bredt, firkantet, kjevene framstrakte og nesten så lange som hodet. Pronotum er noe bredere enn langt, rundet, innbuktet foran, kraftig innsnevret mot roten slik at det blir en "vepsetalje" mellom pronotum og dekkvingene. Disse er jevnbrede. Beina er nokså korte, ikke påfallende kraftige.


== Levevis ==
Som andre Scaritinae lever disse billene hovedsakelig underjordisk. De graver godt, og lever som rovdyr.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie graveløpere Scaritinae Bonelli, 1810
stammen Scaritini Bonelli, 1810
slekten Geoscaptus Chaudoir, 1855
Geoscaptus cacus (Macleay, 1863)
Geoscaptus crassus Sloane, 1895
Geoscaptus laevissimus Chaudoir, 1855
Geoscaptus macleayi Chaudoir, 1879
Geoscaptus plicatulus (Castelnau, 1867)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettside om slekten
(en) Geoscaptus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Geoscaptus hos NCBI 
Geoscaptus – detaljert informasjon på Wikispecies