jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Proecini

Proecini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae). De lever i død ved.


== Utseende ==
Små, slanke, sylindriske, matt brunlige snutebiller. 


== Levevis ==
Billene lever i død ved av ulike treslag. Noen arter kan også forekomme i bygningstømmer, men dette er da infisert av sopp. 


== Utbredelse ==
Gruppen er vidt utbredt, mange av artene lever på øyer.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien vedsnutebiller, Cossoninae Schönherr, 1825
Stammen Proecini Voss, 1956
Slekten Aphanocorynes Wollaston, 1873 - 6 arter
Slekten Conarthrosoma Voss, 1951 - 4 arter
Slekten Conarthrus Wollaston, 1873 - 16 arter
Slekten Eutornopsis Broun, 1910 - én art
Slekten Holcolaimus Zimmerman, 1956 - én art
Slekten Macropentarthrum Voss, 1957 - én art
Slekten Mystrorrhinus Marshall, 1931 - 2 arter
Slekten Oediprosopus Wollaston, 1873
Slekten OrthotemnusWollaston, 1873 - 7 arter
Slekten Pentoxydema Marshall, 1938 - 2 arter
Slekten Proeces Schönherr, 1838 - 18 arter:
Proeces anthracinus Richard, 1957
Proeces bebourensis Richard, 1957
Proeces cavirostris Richard, 1978
Proeces comoriensis Richard, 1958
Proeces compressicollis Champion, 1914
Proeces depressus (Wollaston, 1873)
Proeces dissimilis Hustache, 1956
Proeces etiennei (Richard, 1977)
Proeces filum Fairmaire, 1849
Proeces flavicornis Voss, 1934
Proeces hesperidum Osella, 1986
Proeces hovanus Hustache, 1933
†Proeces longirostrum Davis & Engel, 2007
Proeces macer Boheman, 1838
Proeces nigrifrons Boheman, 1838
Proeces pandani Richard, 1958
Proeces pointeli (Richard, 1977)
Proeces praeustum Marshall, 1931
Proeces rugosipennis Richard, 1961
Slekten Stereotribodes Voss, 1957 - én art
Slekten Tytthoxydema Zimmerman, 1942 - én art


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Proecini hos Fauna Europaea 
(en) Proecini hos Fossilworks 
(en) Kategori:Proecini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Proecini – detaljert informasjon på Wikispecies
Araucariini

Araucariini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae). De lever i død ved.


== Utseende ==
Små, sylindriske, matt brunlige snutebiller.


== Levevis ==
Billene lever i død ved av ulike treslag. Disse billene er knyttet til primitive bartrær (kransgraner) og konglepalmer.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt på den sørlige halvkulen (Chile, New Zealand, Australia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien vedsnutebiller, Cossoninae Schönherr, 1825
Stammen Araucariini Kuschel, 1966
Slekten Araucarius Kuschel, 1966 - 8 arter
Slekten Coptocorynus Marshall, 1948 - én art
Slekten Inosomus Broun, 1882 - én art
Slekten Mastersinella Lea, 1896 - én art
Slekten Xenocnema Wollaston, 1873 - 2 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Araucariini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Araucariini – detaljert informasjon på Wikispecies
James Stephen Sullivan

James Stephen Sullivan (født 23. juli 1929 i Kalamazoo i Michigan i USA, død 12. juni 2006 i Fargo i North Dakota) var katolsk biskop av Fargo.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
James S. Sullivan var sønn av Stephen og Dorothy (née Bernier) Sullivan.


=== Prest ===
James Stephen Sullivan ble ordinert til prest den 4. juni 1955 av biskop Joseph H. Albers for bispedømmet Lansing. Sullivan ble generalvikar for bispedømmet Lansing.


=== Biskop ===
Den 25. juli 1972 utnevnte pave Paul VI ham til titulærbiskop av Siccesi og til hjelpebiskop i Lansing. Biskopen av Lansing, Alexander Mieceslaus Zaleski, bispeviet ham den 21. september samme år; medkonsekratorer var biskopen av Reno, Michael Joseph Green, og biskopen av Kalamazoo, Paul Vincent Donovan. 
Den 29. mars 1985 utnevnte pave Johannes Paul II ham til biskop av Fargo. Innsettelsen der fant sted den 30. mai samme år.
Under sine år sombiskop i Fargo etablerte Sullivan Fargo Catholic Schools Network og Opening Doors, Opening Hearts evangelization program. Han styrket bispedømmets økonomi og finansierte Priest Pension Plan gjennom Shepherd's Care Campaign. Han ble nasjonalt kjent for sitt livsvernsarbeid, og initierte den årlige Walk with Christ for Life i 1992 som en årlig protest mot provosert abort.Den 18. mars 2002 aksepterte pave Johannes Paul II biskop James Stephen Sullivans helsebetingede avskjed.
Han døde i Fargo av komplikasjoner fra Alzheimers sykdom, i en alder av 76 år.I juli 2021 meddelte bispedømmet Lansing at påstander om at Sullivan på midten av 1960-årene skulle ha misbrukt seksuelt to gutter, var funnet så være «troverdige» (credible.)  Umiddelbart etter denne nyheten endret John Paul II Catholic Schools network i Fargo navnet på Sullivan Middle School der til Sacred Heart Middle School.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Kardinal Willem Marinus van Rossum (1854-1932) *1918
Kardinal Edward Aloysius Mooney (1882-1958) *1926
Biskop Alexander Mieceslaus Zaleski (1906-1975) *1950
Biskop James Stephen Sullivan (1906-1975) *1950


== Referanser ==
Carl Christian Heffermehl

Carl Christian Lauritz Heffermehl (født 15. mars 1859 i Drammen, død 15. juli 1927) var en norsk vogn- og karosserifabrikkant. På slutten av 1800-tallet var Carl Heffermehl's Vogn- og Karosserifabrik en av de store vognprodusentene i Norge. Heffermehl startet som smie og vognfabrikk i Drammen, men ble i 1884 flyttet til Møllergata 28 i Christiania. Etterhvert som motorvognen inntok markedet startet Heffermehl å produsere karroserier. Heffermehl er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo.


== Referanser ==
Ingrid Riddervold Lorange

Ingrid Riddervold Lorange (født 1969) er en norsk næringslivsleder.
Hun ble ansatt i Telenor i 1995, og var fra 2007 en av direktørene i Telenor Norges lederstab, som Chief Operating Officer. Hun var en av topplederne i Telenor frem til høsten 2018.Fra 2018 til 2021 var hun direktør i SIVA – Selskapet for industrivekst. Hun tiltrådte deretter som direktør i Gjensidigestiftelsen.


== Referanser ==
Afrocoryninae

Afrocoryninae er en gruppe av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea).


== Utseende ==
Stort sett små (ofte 3 – 5 mm), avlange, noe flate biller, brune, rødlige eller svarte. Oversiden er snau eller med spredte, fine hår eller skjell, ofte noe glinsende, gjerne kraftig og tett punktert. Hodet er i midten trukket ut til en snute som er lengre enn resten av hodet. Antennene sitter festet ved roten av snuten, rett ved øyets framkant. Antennenes to-tre ytterste ledd danner en løs kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, tilsmalnet framover, med markerte sidekanter. Det er ofte tett og sterkt punktert. Dekkvingene er avlange og parallellsidige. Beina er ganske korte og kraftige, baklårene gjerne sterkt fortykkede. På mellom- og bakbeina har leggene og lårene en rekke av kraftige knøler på oversiden. Framleggene (protibiae) har en kam av børster som brukes til å rense antennene. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite og knapt synlig. Det tredje og ofte også det andre leddet er tolappede. På framføttene er det ytterste leddet lengre enn de fire innerste til sammen.


== Levevis ==
Artene er knyttet til slektene Asparagus (aspargesfamilien), Putterlickia (Celastraceae) og Rhoicissus (Vitaceae).


== Utbredelse ==
Artene lever i Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Underfamilien Aglycyderinae har av og til blitt regnet som en egen familie, Aglycyderidae. På den andre siden blir alle oxycorynidene av og til regnet til Belidae.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (Infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien Oxycorynidae Schönherr, 1840
Underfamilien Afrocoryninae Voss, 1957
Slekten Afrocorynus Marshall, 1955 - 3 arter
Slekten Hispodes Marshall, 1955 - én art


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Thomas Ness (fotballspiller)

Thomas Liene Ness (født 5. oktober 1998) er en norsk fotballspiller som spiller for Fotballklubben Jerv.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Ness – Transfermarkt 
(en) Thomas Ness – Soccerway 
(no) Thomas Ness – Norges Fotballforbund 
(no) «Thomas Liene Ness», profil på FK Jervs hjemmeside
Thomas Ness

Thomas Ness er navnet til flere personer:

Thomas Ness (fotballspiller) – en norsk fotballspiller.
Thomas Ness (møbeldesigner) – en norsk møbeldesigner.
Sabine Hviid

Sabine Hviid (født 1976) er en dansk scenograf. Hun er utdannet produksjonsdesigner fra National Film and Television School i Storbritannia i 2003.


== Filmografi ==


=== Filmer ===
 
2022: Speak No Evil – produksjonsdesigner
2021: Skyggen i mitt øye – produksjonsdesigner
2021: Den næstsidste – produksjonsdesigner
2022: Venuseffekten – produksjonsdesigner
2020: Undtagelsen – produksjonsdesigner
2020: En helt almindelig familie – produksjonsdesigner
2020: Charter – produksjonsdesigner
2020: Et glass til – produksjonsdesigner
2018: Charmøren – produksjonsdesigner
2018: Vildheks – produksjonsdesigner
2017: 3 ting – produksjonsdesigner
2017: Underverden – produksjonsdesigner
2016: Det kommer en dag – produksjonsdesigner
2016: Shelley – scenograf
2016: Antboy 3 – produksjonsdesigner
2015: Skyggen af en helt – scenograf (dokumentarfilm)
2014: Når dyrene drømmer – produksjonsdesigner
2014: Antboy: Den Røde Furies hævn – produksjonsdesigner
2014: Våbensmuglingen – produksjonsdesigner (dokumentarfilm)
2014: Kolbøttefabrikken – produksjonsdesigner
2011: Rupture – scenograf (kortfilm)
2009: Romeo & Julius – regi, foto (dokumentarfilm)
2009: Nuummioq – produksjonsdesigner
2008: Homeless – set design (kortfilm)
2007: Ung mand falder – scenograf (kortfilm)
2005: Ambulancen – produksjonsdesigner
2003: Mellem os – scenograf (kortfilm)
1998: Valgaften – rekvisitør (kortfilm)
1998: Tempo – scenograf (kortfilm)


=== TV-serier ===
2022: Chosen – produksjonsdesigner, seks episoder
2018: Håbet – produksjonsdesigner
2012: A-klassen – produksjonsdesigner, åtte episoder
2011: Lykke – produksjonsdesigner, atten episoder
2009: Pagten – produksjonsdesigner, nitten episoder


== Priser ==
Hviid mottok Robertprisen for årets scenograf i 2015 for Når dyrene drømmer og i 2017 for Det kommer en dag.


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sabine Hviid på Internet Movie Database 
(sv) Sabine Hviid i Svensk Filmdatabas 
(da) Sabine Hviid på Filmdatabasen 
(da) Sabine Hviid på danskefilm.dk 
(en) Sabine Hviid hos The Movie Database
Det nordlige Song

Det nordlige Song (kinesisk: 北宋; 4. februar 960 – 20. mars 1127) var et kinesisk dynasti og den første halvdel av Song-dynastiet. Dynastiets grunnlegger, keiser Taizu inntok tronen i det yngre Zhou-dynastiet. Det nordlige Song ble regjert av ni etterfølgende keisere i 167 år. I året 1127 falt dets hovedstad Kaifeng til Jin-dynastiet som invaderte fra nord, som fanget Keiser Qinzong og hans familie i en hendelse kjent som Jingkang-hendelsen. Dynastiet opphørte det neste året ob ble etterfulgt av det sørlige Sung, som hovedsakelig regjerte i det sørlige Kina.


== Referanser ==
John Clayton Nienstedt

John Clayton Nienstedt (født 18. mars 1947 i Detroit i Michigan i USA) er en amerikansk katolsk prelat og emeritert erkebiskop av Saint Paul og Minneapolis.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
John Clayton Nienstedt mottok den 27. juli 1974 prestevielsens sakrament i Dearborn i erkebispedømmet Detroit. 


=== Hjelpebiskop i Detroit ===
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 12. juni 1996 til hjelpebiskop i Detroit og titulærbiskop av Alton. Erkebiskopen av Detroit, kardinal Adam Joseph Maida, bispeviet ha den 9. juli 1996; medkonsekratorer var kardinalerkebiskop James Aloysius Hickey av Washington og kardinal Edmund Casimir Szoka.


=== Biskop av New Ulm ===
Den 12. juni 2001 ble Nienstedt utnevnt til biskop av New Ulm, og ble innført i embedet den 6. august 2001. 


=== Erkebiskop av Saint Paul og Minneapolis ===
Den 24. april 2007 utnevnte pave Benedikt XVI ham til koadjutor av erkebispedømmet Saint Paul og Minneapolis, og der overtok han så den 2. mai 2008 etter Harry J. Flynn.
Etter at erkebispedømmet i november 2014 overveide å erklære seg insolvent for å kunne imøtekomme skadeerstatningskrav fra ofre for geistliges seksuelle misbruk, innvilget pave Frans i pakt med canon 401 § 2 CIC (sykdom eller andre tungtveiende grunner) erkebiskopens og hjelpebiskop/generalvikar Lee Anthony Pichés avskjedssøknader den 15. juni 2015.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
Kardinal Pio Laghi (1922–2009) *1969
Kardinal Adam Joseph Maida (1922–2009) *1984
Erkebiskop John Clayton Nienstedt (1947–) *1996


== Referanser ==
Aglycyderinae

Aglycyderinae er en familie av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea). Det er bare kjent noen få arter i varme områder, bortsett fra på Hawaii-gruppen der slekten Proterhinus har produsert minst 160 arter. Oxycoryninae forekommer ikke i Europa, men én art, Aglycyderes setifer, finnes på Kanariøyene. Familien omfatter underfamilien Aglycyderinae, som av og til blir regnet som en egen familie. På den andre siden blir alle medlemmene i Oxycorynidae av og til regnet som en undergruppe i familien Belidae.


== Utseende ==
Stort sett små (ofte 3 – 5 mm), avlange, noe flate biller, brune, rødlige eller svarte. Oversiden er snau eller med spredte, fine hår eller skjell, ofte noe glinsende, gjerne kraftig og tett punktert. Hodet er i midten trukket ut til en snute som er lengre enn resten av hodet. Antennene sitter festet ved roten av snuten, rett ved øyets framkant. Antennenes to-tre ytterste ledd danner en løs kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, tilsmalnet framover, med markerte sidekanter. Det er ofte tett og sterkt punktert. Dekkvingene er avlange og parallellsidige. Beina er ganske korte og kraftige, baklårene gjerne sterkt fortykkede. På mellom- og bakbeina har leggene og lårene en rekke av kraftige knøler på oversiden. Framleggene (protibiae) har en kam av børster som brukes til å rense antennene. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite og knapt synlig. Det tredje og ofte også det andre leddet er tolappede. På framføttene er det ytterste leddet lengre enn de fire innerste til sammen.


== Levevis ==


== Radiasjon på Hawaii ==
Slekten Proterhinus har dannet svært mange arter på Hawaii-øyene. Minst 160 arter er beskrevet fra øygruppen. Dette er et eksempel på radiasjon, et fenomen som man kan se innen mange dyregrupper på Hawaii og enkelte andre isolerte øyer. En art har opprinnelig kommet til øyene der mange økologiske nisjer som på kontinentene var fylt av en rekke forskjellige grupper, er ledige. Denne arten kan i løpet av forholdsvis kort tid gi opphav til en mengde nye arter som bruker forskjellige tilgjengelige ressurser. Andre kjente eksempler på slik radiasjon på Hawaii er innen fruktfluer av slekten Drosophila og draktfugler (Drepanididae), og landsnegle-slekten Partula i Polynesia.


== Systematisk inndeling ==
Underfamilien Aglycyderinae har av og til blitt regnet som en egen familie, Aglycyderidae. På den andre siden blir alle oxycorynidene av og til regnet til Belidae.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (Infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien Oxycorynidae Schönherr, 1840
Underfamilien Aglycyderinae Wollaston, 1864
Slekten Aglycyderes Westwood, 1864  – tre arter, Kanariøyene og Nord-Amerika
Aglycyderes setifer Westwood, 1864  – Kanariøyene
Slekten Aralius Kuschel, 1990 - fire arter, New Zealand og Ny-Caledonia
Slekten Proterhinus Sharp, 1878  – ca. 170 arter på Hawaii


== Eksterne lenker ==
(en) Aglycyderinae hos Fossilworks
Pentarthrini

Pentarthrini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae). De lever i død ved.


== Utseende ==
Små, slanke, sylindriske, mørke snutebiller. 


== Levevis ==
Billene lever i død ved av ulike treslag. Noen arter kan også forekomme i bygningstømmer, men dette er da infisert av sopp. 


== Utbredelse ==
Gruppen er vidt utbredt, mange av artene lever på øyer.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien vedsnutebiller, Cossoninae Schönherr, 1825
Stammen Pentarthrini Lacordaire, 1866
Slekten Adel Broun, 1909 - én art
Slekten Agastegnus Broun, 1883 - 15 arter
Slekten Agitonischius Voss, 1957 - én art
Slekten Camptoscapus Broun, 1893 - 3 arter
Slekten Choerorrhinodes Champion, 1914 - 3 arter
Slekten Conisius Morimoto, 1973 - én art
Slekten Conlonia Lea, 1908 - én art
Slekten Cossonideus Wollaston, 1873 - 2 arter
Slekten Eucossonus Broun, 1886 - 12 arter
Slekten Euophryum Broun, 1909 - 3 arter
Slekten Geopentarthrum Richard, 1959 - 2 arter
Slekten Gitonischius Marshall, 1931 - én art
Slekten Hypopentarthrum Champion, 1914 - én art
Slekten Leptomimus Wollaston, 1873 - 6 arter
Slekten Leptommatus Champion, 1925 - én art
Slekten Lyprodes Wollaston, 1873 - én art
Slekten Macroscytalus Broun, 1881 - 10 arter
Slekten Mesoxenomorphus Wollaston, 1873  - 5 arter
Slekten Microcossonus Wollaston, 1873  - 4 arter
Slekten Microtrupis Champion, 1914 - 4 arter
Slekten Morronella Alonso-Zarasaga & Lyal, 1999 - 2 arter
Slekten Myrmecorhinus Wasmann, 1897 - én art
Slekten Neoproconus Osella & Bartolozzi, 1990 - 3 arter
Slekten Nepalorhynchus Osella, 1983 - én art
Slekten Orothreptes Perkins, 1900 - 2 arter
Slekten Pacindonus Kuschel, 1999 - 13 arter
Slekten Pentarthrocis Lea, 1922 - én art
Slekten Pentarthrum Wollaston, 1854 - ca. 150 arter
Slekten Proconus Broun, 1883 - 2 arter
Slekten Promicrocossonus Voss, 1971 - én art
Slekten Rhinanisodes Zimmerman, 1942 - én art
Slekten Sphinctocephalus Heller, 1916 - én art
Slekten Stenopentarthrum Champion, 1914 - én art
Slekten Stenotrupis Wollaston, 1873 - 40 arter
Slekten Tanysoma Broun, 1909 - 3 arter
Slekten Temnorrhamphus Champion, 1914 - 2 arter
Slekten Terminus Zimmerman, 1966 - én art
Slekten Torostoma Broun, 1909 - én art
Slekten Touropsis Broun, 1909 - 2 arter
Slekten Trapezirrhynchus Champion, 1914  - én art
Slekten Tychiodes Wollaston, 1873 - 3 arter
Slekten Tychiosoma Wollaston, 1873 - 2 arter
Slekten Xenosomatium Wollaston, 1873 - én art
Slekten Zenoteratus Broun, 1909 - 4 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Pentarthrini hos Artsdatabanken 
(en) Pentarthrini hos Fauna Europaea 
(en) Pentarthrini hos Fossilworks 
(en) Kategori:Pentarthrini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pentarthrini – detaljert informasjon på Wikispecies
Wimbledon-turneringen 2022

Wimbledon 2022 var en tennisturnering som blir spilt utendørs på gress. Det var den 135. utgaven av Wimbledon-turneringen og den tredje Grand Slam-turneringen i 2022. Den ble spilt på All England Lawn Tennis and Croquet Club i London i England i perioden 27. juni til 10. juli 2022.


== Vinnere ==


=== Singel menn ===
 Novak Djokovic slo  Nick Kyrgios, 4–6, 6–3, 6–4, 7–6(7–3)


=== Singel kvinner ===
 Elena Rybakina slo  Ons Jabeur, 3–6, 6–2, 6–2


=== Dobbel menn ===
 Matthew Ebden /  Max Purcell slo  Nikola Mektić /  Mate Pavić, 7–6(7–5), 6–7(3–7), 4–6, 6–4, 7–6(10–2)


=== Dobbel kvinner ===
 Barbora Krejčíková /  Kateřina Siniaková slo  Elise Mertens /  Zhang Shuai 6–2, 6–4


=== Blandet dobbel ===
 Neal Skupski /  Desirae Krawczyk slo  Matthew Ebden /  Samantha Stosur, 6–4, 6–3


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) 2022 Wimbledon Championships – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fredrik Andersson (ishockeyspiller)

Fredrik Andersson (født 28. februar 1968) er en svensk tidligere ishockeymålvakt som per 2022 er trener for Vålerenga Hockey.
Som aktiv utøver var Andersson spiller i Modo Hockey, EC Kapfenberg, EV Wien og Timrå IK, foruten på det svenske ishockeylandslaget «Tre Kronor». Andersson var sportsdirektør for Modo Hockey, men etter sesongen 2010/2011 fikk han sparken og ble erstattet av Markus Näslund. Anderssons moderklubb er KB 65.
Andersson har et VM-sølv i 1990 og et U18 EJC-sølv på merittlisten som spiller og et SM-gull som andretrener for Modo i 2006/2007-sesongen.
I 2017 ble han hovedtrener i Timrå IK. Han fikk sparken fra klubben i mars 2022. Den 13. juni 2022 ble det kunngjort at Andersson ble  Vålerenga Hockeys nye hovedtrener. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fredrik Andersson – Olympedia 
(en) Fredrik Andersson – Eurohockey.com 
(en) Fredrik Andersson – Eliteprospects.com
EC Kapfenberg

EC Kapfenberg var en profesjonell ishockeyklubb som spilte i den østerrikske hockeyligaen. Klubben hadde hjemmearena i byen Kapfenberg i Østerrike, og eksisterte fra 1981 til 2002.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted