jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vitenskapsåret 1564

Vitenskapsåret 1564 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1564.


== Matematikk ==
Valentin Mennher fikk publisert læreboken (fr)«Practicque des triangles sphériques, des distances sur le globe, des horologes, umbres et autre ingenieuses et nouvelles questions mathematicques» (Bruk av sfæriske trekanter, distanser på jordkloden, ur, skygger og andre geniale og nye matematiske spørsmål). Antwerpen.


== Teknologi ==
Produksjon av skriveredskapet griffel begynner i Storbritannia.


== Medisin ==
Ambroise Paré fikk publisert et verk om kirurgi: (fr)«Dix livres de la chirurgie: avec le magasin des instrumens necessaires à icelle». Paris.


== Fødsler ==
15. februar – Galileo Galilei (død 1642), italiensk astronom.
9. mars – David Fabricius (død 1617), frisisk astronom.
Ukjent dato – Pierre Richer de Belleval (død 1632), fransk botaniker.


== Dødsfall ==
april – Pierre Belon (født 1517), fransk naturhistoriker.
15. oktober – Andreas Vesalius (født 1514), flamsk lege og anatomiker.
Ukjent dato − Charles Estienne (født 1504), fransk anatomiker.


== Referanser ==
Fylkesvei 1364

Fylkesvei 1364 går mellom Kroer kirke i Ås og Holt i Nordre Follo.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av de tidligere fylkesvei 26 og fylkesvei 53.


== Kommuner og knutepunkter ==

 ÅsHoltveien 

 Nordre FolloKroerveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1364
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 1365

Fylkesvei 1365 går mellom Klommestein i Ås og Vestby kirke i Vestby.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av delstrekninger av de tidligere fylkesvei 52 og fylkesvei 6.


== Kommuner og knutepunkter ==

 ÅsKlommesteinveien 

 VestbyDrøbakveien 
Galbyveien 

Hvitstenveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1365
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 1383

Fylkesvei 1383 går mellom Kjærnes og Nordby i Ås.
Strekningen ble fastlagt 2019, og er en arm av den tidligere fylkesvei 56.


== Kommuner og knutepunkter ==

 ÅsKjærnesveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1383
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Paul von Hoensbroech

Paul von Hoensbroech (født 29. juni 1852 på slottet Haag ved Geldern i provinsen Rhinland i Preussen, død 29. august 1923 i Berlin) var en tysk greve og antikatolsk forfatter.
Hoensbroech var til å begynne med jurist, ble i 1878 jesuitt, presteviet 1882, men trådte ut av ordenen i 1892 og gikk i 1895 over til den evangeliske kirke. Hoensbroech førte deretter en litterær kamp mot katolisismen. Hans viktigste skrifter var Das Papsttum in seiner sozial-kulturellen Wirksamkeit (2 bind, 1900-02), Der Jesuitenorden (2 bind, 1926-27) og selvbiografien 14 Jahre Jesuit (2 bind, 1909).


== Referanser ==


== Kilder ==
Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 148-49.


== Eksterne lenker ==
Hoensbroech, Paul von i Nordisk familjebok (2. utgave, 1909)
Fylkesvei 1385

Fylkesvei 1385 går mellom Nordby og Universitetet for miljø- og biovitenskap i Ås.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av hovedtraséen til den tidligere fylkesvei 56.


== Kommuner og knutepunkter ==

 ÅsKongeveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1385
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Joseph Kleutgen

Joseph Kleutgen (født 9. september 1811 i Dortmund i storhertugdømmet Berg, død 13. januar 1883 i St. Anton ved Kaltern i Sør-Tirol) var en tysk katolsk teolog og jesuittpater.
Kleutgen var fra 1843 lærer ved det tyske presteseminar Collegium Germanicum i Roma. Ett av hans mest kjente verker er Die Theologie der Vorzeit verteidigt. 
Kleutgen fikk en dominerende innflytelse over utformingen pave Leo XIIIs encyklika Aeterni Patris (1879), hvorved Thomas Aquinas' teologiske tilnærming ble gjort til hovedobjekt for innrammingen av alle studier i katolske skoler og seminarer. Kleutgen gikk med ettertrykk inn for en revitalisering av den hl. Thomas lærer, nythomismen, men og også av skolastikken i sin alminnelighet, nyskolastikken.


== Referanser ==
Kasuistikk (teologi)

Kasuistikk sikter til en etisk fremstilling som vil i høyest mulig grad befri fra individuelle selvstendige avgjørelser i samvittighetsspørsmål.
I stedet oppstilles begrunnelser i avgjørelser i samvittighetsspørsmål ved å oppstille autoritative handlingsregler for alle tenkelige tilfeller. En utviklet kasuistikk er å finne hos de jødiske rabbinere og når sitt høydepunkt i Talmud.
Selv om kasuistikken primært er av jødisk opprinnelse, ble den også pregende som metode innen katolsk moralteologi. Alfonso de Liguoris Teologia moralis anses som ett av kasuistikkens fremste arbeider.
Reformasjonen, eller deler av den, brøt med kasuistikken ved det at den tydelig henviste til menneskets personlige moralske stillingstagen. Innen evangelisk-luthersk teologi ble det utviklet en ny form av kasuistikk (casus conscientiae) av Friedrich Balduin, teologiprofessor i Wittenberg. Hans store arbeide om casus conscientiae utkom i flere opplag på 1600-tallet.


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
SAOB
Livingstone Elizabeth A., red. (1977). The Concise Oxford Dictionary of the Christian Church (engelsk). Oxford: Oxford U.P. ISBN 0-19-283014-7. 


== Eksterne lenker ==
(sv) Kasuistik, 1. Teol. i Nordisk familjebok (2. utgave, 1910)
Linken Hedemark

Caroline «Linken» Hedemark (født Pedersen 27. april 1874 i Christiania, død 7. november 1921 i Trondheim) var en norsk skuespillerinne.


== Familie ==
Caroline Hedemark var datter av bud Isak Pedersen og Randine Fredrikke Fredriksen.
Hun ble gift med skuespiller Hans Ingi Hedemark. Ekteskapet ble oppløst 29. april 1905.


== Liv og virke ==
Caroline Hedemark var elev ved Christiania Theater i 1898-1899. Da staben derfra forflyttet seg til Nationaltheatret, fortsatte hun som elev der til 1901.
Caroline Hedemark var i perioden 1901-1910 ansatt ved Den nationale Scene i Bergen. Sesongen 1910-1911 var hun tilknyttet turnéselskapet Det norske Teater, før hun var tilknyttet Trondhjems Nationale Scene i 1911-1921.
I 1920 deltok hun i Harald Stormoens Baldevin-turneen sammen med blant andre Hauk Aabel og Signe Grieg.I 1920 trakk hun seg tilbake fra scenen på grunn av scenen. Hennes siste rolle ved Trondhjems Nationale Scene var i hovedrollen som Huskorset i Brødrene Østermanns huskors, en oppsetning som ble en stor suksess. Høsten 1921 vendte hun tilbake til samme teater for å gjøre nye oppsetninger av dette stykket, men døde av slag i forkant av premieren.


== Roller i utvalg ==
Randanika i Vasantasena
Den gamle Susanne i Tornerose av Hans Wiers-Jenssen (1904)
Berte i Anne Pedersdotter av Hans Wiers-Jenssen (1909)
Merete Beyer i Anne Pedersdotter av Hans Wiers-Jenssen (1910)
Agnes i Brand av Henrik Ibsen (Tromsø, 1910)
Nille i Jeppe på Bjerget av Ludvig Holberg (Trondheim)
fru Stockman i En Folkefiende av Henrik Ibsen (Trondheim)
Julie i Faddergaven av Peter Egge (Trondheim)
Olga i To Verdener av Hans Wiers-Jenssen (Trondheim)
Bispinden i Paul Lange og Tora Parsberg av Bjørnstjerne Bjørnson (Trondheim)
Huskorset i Brødrene Østermanns huskors av Oscar Wennersten (Trondheim)
Tante Malla i Geografi og Kærlighed av Bjørnstjerne Bjørnson (Trondheim, 1918)
Lavinia i Det lykkelige Valg av Nils Kjær (Trondheim, 1919)


== Referanser ==


== Kilder ==
Linken Hedemark i Scenewebarkivet
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 70. ISBN 8200056228.
Antonio Escobar y Mendoza

Antonio Escobar y Mendoza (født 1589 i Valladolid, død 4. juli 1669 i Valladolid) var en spansk jesuitt og moralteolog.


== Moralteologi ==
Pater Escobar y Mendozas Liber theologiæ moralis (1644) ble av Blaise Pascal angrepet i dennes Lettres provinciales for de probabilistiske moralteorier han her fremførte. Også fra katolsk hold fikk pater Escobar y Mendozas forfatterskap motbør.Han forfattet også skrifter innen emnet kasuistikk.
Pave Innocens XI fordømte i 1679 offisielt 65 kasuistiske teser, i hovedsak formulerte av Escobar og av Francisco Suárez. Tesene ble betegnet som  propositiones laxorum moralistarum og den som spredte dem risikerte bannlysning.


== Skrifter ==
Summa causa conscientiae (1627)
Liber theologiae moralis (1644, München, Wagner 1646)
Universae theologiae moralis problemata (1652–1666)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Karl Weiss: P. Antonio de Escobar y Mendoza als Moraltheologe in Pascals Beleuchtung und im Lichte der Wahrheit. Herder, Freiburg 1911.
Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
Olav Åse

Olav Åse (født 12. mars 1969) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Ippon JK.Han vant 8 NM-gull og 16 NM-medaljer i perioden 1988–2005. Han vant kongepokalen i 1992 og 2000.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Johnny Roaldseth

Johnny Roaldseth (født 20. oktober 1966) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Trondheim JK.
Han vant ett NM-gull og 10 NM-medaljer i perioden 1988–2013.
Roaldseth ble rangert som nummer 365 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Erik Haugen (judo)

Erik "Lillegutt" Haugen (født 2. november 1948, død 4. mai 2007) 
var en norsk judoutøver som representerte Norsk Judo og Jiu-jitsu Klubb.
Han vant 10 NM-gull og 14 NM-medaljer i perioden 1969–1976.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
wiki.judoinfo.no: Erik Haugen
Esther Duflo

Esther Duflo (født 25. oktober 1972 i Paris) er en fransk-amerikansk samfunnsøkonom. Hun ble i 2019 sammen med  Abhijit Banerjee og Michael Kremer tildelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel «för deras experimentella ansats för att mildra global fattigdom».Duflo er professor i utviklingsøkonomi ved Massachusetts Institute of Technology i USA. I 2009 var hun MacArthur Foundation Fellow, også kjent som et "geni-stipend".  
Hennes forskning handler først og fremst om utviklingsøkonomi med fokus på helse, utdannelse og politikk. Sammen med Abhijit Banerjee, Dean Karlan, Michael Kremer, John A. List og Sendhil Mullainathan, har hun vært en pådriver for utviklingen av eksperimentelle felt-metoder for å finne årsakssammenhenger i økonomi.Duflo ble i 2021 utnevnt til kommandør av Æreslegionen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Esther Duflo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Esther Duflo på Internet Movie Database
Luis de Molina

Luis de Molina (født i september 1535 i Cuenca i Spania, død 12. oktober 1600 i Madrid) var en spansk jesuitt, professor og universitetslektor i teologi. Hans teologiske lære kalles molinisme.


== Liv og virke ==
Etter å ha trådt inn i jesuittordenen ved atten års alder studerte han teologi i Coimbra, og ble rett etter eksamen professor ved universitetet i Évora (Portugal). I tyve år underviste han i thomismen. Han ble så kalt til Madrid for stolen i moralteologi på en skole som jesuittene hadde åpnet for naturvitenskap og teologi. På den posten døde han innen et halvt år var gått.
For å komme til rette med de mistolkninger av Concordia som var blitt gjort, utgav de Molina en revidert utgave av denne, Liberi arbitrii cum gratiæ donis etc. concordia, altera sui parte auctior (1595).Øvrige verker av de Molina er en kommentar til første del av Thomas Aquinas' Summa Theologiae med tittelen Commentaria in primum partem D. Thomæ (3 bind, 1592) og avhandlingen De jure et justitia (6 bind, 1593-1609). Den sistnevnte, som ble minst like viktig som Concordia, utkom etter hans død, og redegjør for generelle teorier om lover og spesifikke lover, der særskilt de om økonomi fikk spredning. Til en viss grad behandler den også de juridiske aspekter av forholdet mellom kirken og staten. Med sin rettsfilosofi er den blitt knyttet til Salamancaskolen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gerhard Schneemann: Die Entstehung der thomistisch-molinistischen Kontroverse. Dogmengeschichtliche Studie. Herder, Freiburg 1879.
Gerhard Schneemann: Weitere Entwicklung der thomistisch-molinistischen Controverse. Dogmengeschichtliche Studie. Herder, Freiburg 1880.
Wilhelm Weber: Wirtschaftsethik am Vorabend des Liberalismus. Höhepunkt und Abschluss der scholastischen Wirtschaftsbetrachtung durch Ludwig Molina SJ (1535–1600). Aschendorff, Münster 1959.
(de) Michael Plathow: «Molina, Luis de» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 6, Herzberg 1993, ISBN 3-88309-044-1, sp. 43–44.
Luis de Molina. Göttlicher Plan und menschliche Freiheit. Concordia, Disputation 52Lateinisch–Deutsch. Eingeleitet, übersetzt und kommentiert von Christoph Jäger, Hans Kraml und Gerhard Leibold. Hamburg: Meiner. 


== Kilder ==
Molina, Luis i Nordisk familjebok (2. utgave, 1913)
The Catholic Encyclopedia, Volume X
Encyclopædia Britannica Eleventh Edition
Ottar Bondevik

Ottar Bondevik (født 6. mars 1909 i Austre Moland, død 1. januar 1984 i Kristiansand) var generalsekretær i Norges Samemisjon fra 1954 til 1960. Han ble student i 1929, deretter studerte han på Menighetsfakultetet og ble ordinert i 1935. Samme år tok han også eksamen i samisk. 
I 1936 begynte Ottar Bondevik som reisepredikant i Norges Samemisjon. Samme år ble han rektor på Den samiske folkehøgskolen i Karasjok. I 1940 ble han lærer på Grenland Folkehøgskole, to år senere overtok han som rektor der og ble der i 12 år før han kom tilbake til Samemisjonen, nå som generalsekretær. Etter denne tjenesten ble han i residerende kapellan i Vår Frue kirke, Trondheim. I 1969 kom han så til Oddernes kirke i Kristiansand, der han ble til han gikk av med pensjon. 
Ottar Bondevik var landsstyreformann i Norges Samemisjon i to perioder. Han var også formann i Organisasjonenes Fellesråd fra 1956 til 1959. Han var også formann i representantskapet i IKO fra 1967 til 1969. Han var medredaktør av Luthersk Kirketidende 1961-70.


== Bibliografi ==
Under nordkalotten. Lutherstiftelsen. 1958. 
Fotefar. Lutherstiftelsen. 1959. 
Drivtømmer. Lutherstiftelsen. 1970. 
Bær arven videre : Trondhjems indremisjons 100-års jubileum 21. april 1965. 1965. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Prester i Den norske kirke og andre teologiske kandidater. Land og Kirke 1974 side 36
1. divisjon volleyball for menn 2019/20

1. divisjon volleyball for herrer 2019–20 er det nest øverste nivået i volleyball i Norge for herrer sesongen 2019-20. Fra og med denne sesongen, spilles 1. divisjon som en landsdekkende serie med 10 lag.
Lagene er samlet i en serie, hvor lagene skal spille hjemme- og bortekamper mot hverandre.
ToppVolley Norge er satt inn som det 11. laget i serien. ToppVolley Norge spiller kun hjemmekamper mot alle lagene i divisjonen, og skal tas ut av tabellen før sluttresultatet settes. De øvrige lagenes kamper mot ToppVolley Norge gir tellende poeng.Sesongen startet 12. oktober.


== Poengsystemet ==
3 poeng ved seier med settsifrene 3–0 eller 3–1
2 poeng ved seier 3–2
1 poeng ved tap 2–3
0 poeng ved tap 1–3 eller 0–3.


== Tabell ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
1. divisjon herrer 2019/20
Fylkesvei 1375

Fylkesvei 1375 går mellom Fugleåsen og Siggerud i Nordre Follo.
Strekningen ble fastlagt 2019, og er en arm av den tidligere fylkesvei 32.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Nordre FolloVevelstadveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1375
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
VM i friidrett 2019 – Spydkast menn

Øvelsen Spydkast menn ved VM i friidrett 2019 ble avholdt på Khalifa International Stadium i Doha, Qatar 5. og 6. oktober 2019.


== Resultater ==


=== Kvalifisering ===
Nøkkel:
Q = Klarte kvalgrensen på 84,00
q = Klarte ikke kravgrensen, men var blant de tolv beste i kvalifiseringen
PB = Personlig rekord
SB = Personlig årsbeste
NM = Ingen gyldige forsøk


=== Finale ===
Finalen startet 6. oktober kl. 19:57 lokal tid.


== Referanser ==
It Chapter Two

It Chapter Two er en amerikansk skrekkfilm fra 2019 som bygger på romanen med samme tittel av Stephen King. Den er en oppfølger til It fra 2017. Handlingen finner sted i den fiktive byen Derry i 2016, 27 år efter forgjengeren, men veksler fortellerteknisk mellom før- og nåtid ved hjelp av retrospektive innslag.
Hovedpersonene, som bekjempet monsteret «Pennywise», (Bill Skarsgård), en klovneskikkelse med overnaturlige evner, da de var barn, hadde gitt hverandre et løfte om å komme tilbake til byen tilbake dersom de uhyggelige hendelsene skulle gjenta seg. I 2016 er Pennywise på ferde igjen og lokker til seg barn som han dreper på bestialsk vis.
Mike Hanlon (Isaiah Mustafa), den eneste som er blitt boende i Derry, innkaller dem. Den opprinnelige gjengen, som i tillegg til ham består av Beverly Marsh (Jessica Chastain), Bill Denbrough (James McAvoy, Richie Tozier (Bill Hader), Eddie Kaspbrak (James Ransone) og Ben Hanscom (Jay Ryan) møtes til et endelig oppgjør med den onde klovnen, mens det siste medlemmet, Stanley Uris (Andy Bean) heller begår selvmord enn å gjenoppleve barndommens marerittaktige opplevelser.
De seks begir seg på jakt efter Pennywise og lykkes tilsist i å nedkjempe ham ved ikke å la seg overmanne av angst og klovnens evne til å projisere fantasibilder. Eddie blir imidlertid såret under konfrontasjonen og ligger under for skadene han pådrar seg.


== Rolleliste ==
Jessica Chastain som Beverly Marsh: En suksessfull mote-designer i New York City.
Sophia Lillis som Beverly Marsh
James McAvoy som Bill Denbrough: Den tidligere lederen av «Losers Club» som søker hevn for drapet på hans yngre bror, Georgie, og som slåss mot klovnen Pennywise.
Jaeden Martell som William «Bill» Denbrough.
Bill Hader som Richie Tozier: Williams utspekulerte bestevenn og medlem av Losers Club, og som slåss mot klovnen Pennywise.
Finn Wolfhard som Richard «Richie» Tozier.
Jay Ryan som Benjamin «Ben» Hanscom: Et medlem av «Losers Club» som ble mobbet som barn for å være overvektig.
Jeremy Ray Taylor som Ben Hanscom
James Ransone som Eddie Kaspbrak: Et tidligere medlem av Losers Club
Jack Dylan Grazer som Edward «Eddie» Kaspbrak
Andy Bean som Stanley «Stan» Uris: Medlem av Losers Club som var med på å slåss mot kloven PennyWise.
Wyatt Oleff som Stanley Uris
Bill Skarsgård som IT / klovnen Pennywise: Et eldgammelt monster brakt til jordkloden for milliarder av år siden med en meteoritt. Klovnen våkner hvert 27. år for å livnære seg av barns frykt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) It: Chapter Two på Internet Movie Database 
(no) It: Chapter Two hos Filmfront 
(da) It: Chapter Two i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) It: Chapter Two på Allociné 
(nl) It: Chapter Two på MovieMeter 
(en) It: Chapter Two på AllMovie 
(en) It: Chapter Two på Rotten Tomatoes 
(en) It: Chapter Two på Metacritic 
(en) It: Chapter Two på Box Office Mojo
Jelizaveta Khreptugova

Jelizaveta Petrovna Khreptugova (født 1. januar 1997) er en russisk skøyteløper.


== Personlige rekorder ==
Oppdatert pr 31. juli 2019. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jelizaveta Khreptugova på Facebook 
(en) Jelizaveta Khreptugova – Speedskatingbase.eu 
(en) Jelizaveta Khreptugova – SpeedSkatingNews.info 
(en) Jelizaveta Khreptugova på SpeedSkatingResults.com
(en) Jelizaveta Khreptugova på Jakub Majerski's speedskating database
(ru) Jelizaveta Khreptugova på Ruskating.com
Martinus Aagaard

Martinus Aagaard (født 7. oktober 1833 i Verdal, død 7. mai 1914 i La Center i Clark County i Washington) var en norsk gårdbruker og offentlig tjenestemann. Han utvandret senere til Amerika.
Han var sønn av lærer og klokker i Stiklestad kirke Jørgen Christian Aagaard og hustru Anne Iversdatter Østgaard. Han hadde seks søsken, hvorav fem vokste opp. Familien bodde først på Verdalsøra, men kjøpte gården Søndre Holmsveet på Stiklestad i 1838.Martinus Aagaard gikk Nordre Trondhjems amts landbruksskole på By i Egge. Han giftet seg i 1862 med Elen Birgitte Røstad, enebarn av gårdbruker Hans Ottersen Røstad og hustru Anne Sørensdatter Mo på Søndre Røstad ved Levanger. Han overtok snart svigerforeldrenes gård. Aagaard var ordfører i Levanger landsogn (det senere Frol herred) 1870–1871. Elen Birgitte døde i 1873.I 1875 flyttet han til Trondheim, og forpaktet bort Søndre Røstad. Samme år giftet han seg med Anna Augusta Stubskind (Stuskin), enke etter Hans Peter Borgen i Verdal. Aagaard ble ansatt som forvalter og regnskapsfører ved Tukthuset i Trondheim. I 1880 ble han forpakter av Øvre Stavne på Byåsen i Strinda herred.Han utvandret til Amerika med kone og fem barn i 1880. Sammen med om lag 50 andre skandinaver lot de seg overbevise av et gruveselskap om å nybygge i New Mexico, men ble utsatt for både indianerangrep og dødelig sykdom. Aagaard slo seg så ned som farmer og skogeier i La Center i Clark County i Washington. Han døde der i 1914. Sønnen Olaf Bernhard Aagaard ble sagbrukseier og delstatspolitiker.


== Referanser ==
Kosciusko

Kosciusko er det administrative senter i Attala County i den amerikanske delstaten Mississippi. Småbyen ligger ved Yockanookany River, og hadde 7402 innbyggere i 2010.Byen har fått sitt navn etter den polsk-litauiske frihetskjemperen Tadeusz Kościuszko, som kjempet ved George Washingtons side i den amerikanske uavhengighetskrig. Den som kom på navnet var William Dodd, medlem av Mississippis lovstiftende forsamling. Countyets navn valgte han etter indianerprinsessen Atala i fortellingen  med samme navn av François-René de Chateaubriand.


== Kjente personer fra Kosciusko ==
James Meredith, borgerrettsaktivist
Roy Oswalt, baseballspiller (født i Kosciusko)
Oprah Winfrey, TV-programleder


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Kosciusko, Mississippi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Liste over øynasjoner

Liste over alle selvstendige nasjoner som i sin helhet ligger på en eller flere øyer.
Tatjana Usjakova

Tatjana Pavlovna Usjakova (født 8. september 1992 i Kirovo-Tsjepetsk) er en russisk skøyteløper.


== Personlige rekorder ==
Oppdatert pr 31. juni 2019. 


== Meritter ==


=== Internasjonale mesterskap ===
Junior-VM på skøyter deltatt i fire VM ved åtte konkurranser.

Zakopane 2009 på 3 000 m, og i Moskva 2010 på 3 000 m, og i Seinäjoki 2011 på 1 500 m, 3 000 m og lagtempo, og i Obihiro 2012 på 1 500 m, 3 000 m og lagtempo.Beste resultat: Bronsemedalje og 3.-plass på lagtempo i Obihiro 2012, samt en 10.-plass individuelt på 3 000 m i Moskva 2010.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===
Oppdatert etter sesongen 2018/19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tatjana Usjakova på Facebook 
(en) Tatjana Usjakova – Speedskatingbase.eu 
(en) Tatjana Usjakova – SpeedSkatingNews.info 
(en) Tatjana Usjakova – SpeedSkatingStats.com 
(en) Tatjana Usjakova – TheSports.org 
(en) Tatjana Usjakova – TheSports.org 
(en) Tatjana Usjakova – TheSports.org 
(en) Tatjana Usjakova – TheSports.org 
(en) Tatjana Usjakova på SpeedSkatingResults.com
(en) Tatjana Usjakova på Jakub Majerski's speedskating database
(en) Tatjana Usjakova på www.isu.html.infostradasports.com
(ru) Tatjana Usjakova på Ruskating.comBilder(en) Bilder av Tatjana Usjakova på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com