jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fattige skjebner

Fattige skjebner er en novellesamling av den norske forfatteren Sigrid Undset, utgitt i 1912 av H. Aschehoug & Co. 
Boken består av de seks fortellingene Første møte, Simonsen, Selma Brøter, Omkring sedelighetsballet, Frøken Smith-Tellefsen og Nikkedukken. Her går Undset satirisk til verks i sine skildringer av hverdagsvirkeligheten, der kvinnesinnet står sentralt. 
Da boken ble gitt ut, skrev anmelder Kristian Elster i Dagbladet: «Klarhet, anskuelighet og beundringsverdig sannferdighet er de egenskapene hos forfatterinnen som først faller en i øynene. Men jo mer en fordyper seg i hennes kunst, jo mer gleder en seg over dens inderlighet og dype, varme menneskelighet.»
At Undsets posisjon i det litterære Norge var blitt ganske solid etter det foregående års store gjennombrudd med romanen Jenny, reflekteres blant annet i anmeldelsen fra Morgenbladet: «Det er faa bøker man griper med den Spænding og Interesse som en ny av Sigrid Undset. Man synes man har faat Ret til at gaa ut fra at den bringer noget levende og eget: og man er enda ikke blit skuffet.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Undset, Sigrid (1970). Fattige skjebner. Oslo: Aschehoug. s. 3.
Andrzej Gmitruk

Andrzej Gmitruk (født 14. juli 1951 i Warszawa, død 20. november 2018 i Hipolitów) var en polsk boksetrener og boksepromotor.


== Biografi ==
Gmitruk startet som juniortrener i 1975. To år seinere tok han over bokseklubben Legia Warszawa som vant det polske lagmesterskapet i boksing fem ganger. Han trente to av bronsemedaljevinnerne i OL 1980 i Moskva, Kazimierz Szczerba og Krzysztof Kosedowski. I 1981 og 1983 ble Gmitruk kåret til årets boksetrener av tidsskriftet BOKS. I 1983 overtok han som trener for det polske landslaget. Under OL i 1988 i Seoul vant fire av bokserne han trente bronsemedaljer: Andrzej Gołota, Henryk Petrich, Jan Dydak og Janusz Zarenkiewicz. I årene 1988–1998 jobbet han i Norge som boksetrener og sportssjef i Norges Bokseforbund. Han trente Ole Klemetsen til OL i 1992 og Jørn Johnson til OL i 1996. Etter 1998 var Gmitruk trener og promotor for profesjonelle boksere. 2012–2018 var han ekspertkommentator i boksing i Polsat Sport.Under valget i 2018 stilte Gmitruk som kandidat for partiet Lov og rettferdighet på regionalt nivå, uten å bli valgt inn.Gmitruk døde tragisk 20. november 2018 i hjemmet sitt i Hipolitów i Masoviske voivodskap. Mandag 19. november hadde han tent et lys på terrassen til minne om sin avdøde sønn. Om natten begynte det å brenne ute på terrassen. Under forsøk på å slokke brannen, døde Gmitruk. Dødsårsaken viste seg å være akutt sirkulasjons- og respirasjonssvikt. Andrzej Gmitruk ble 67 år gammel. Han etterlot seg kona Agnieszka og en fem år gammel datter.


== Referanser ==
Rælingsbrua

Rælingsbrua er en stålbjelkebro på fylkesvei 1518 mellom kommunene Lillestrøm og Rælingen i Viken. Brua krysser Nitelva, er 222,9 meter lang, og lengste spenn er 30 meter. Brua ble åpnet den 17. august 1958 og erstattet en eldre trefagverksbro fra 1881.Over Nitelva, rett ved siden av Rælingsbrua går det også to lave jernbanebroer som er en del av Gardermobanen.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==
Nicolas Roeg

Nicolas Jack Roeg (født 15. august 1928, død 23. november 2018) var en britisk filmregissør og filmfotograf.


== Filmografi i utvalg ==
Performance (regi i samarbeide med Donald Cammell), 1970
Walkabout (1971)
Glastonbury Fayre (co-director with Peter Neal, 1972
Don't Look Now (Avdøde advarer), 1973
The Man Who Fell to Earth, 1976
Bad Timing, 1980
Eureka, 1983
Insignificance (Alt er relativt), 1985
Castaway, 1986
Track 29,  1988
The Witches (Heksene), 1990
Cold Heaven, 1991
Two Deaths, 1995
Puffball, 2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicolas Roeg på Internet Movie Database 
(sv) Nicolas Roeg i Svensk Filmdatabas 
(da) Nicolas Roeg på Filmdatabasen 
(da) Nicolas Roeg på Scope 
(fr) Nicolas Roeg på Allociné 
(en) Nicolas Roeg på AllMovie 
(en) Nicolas Roeg hos Rotten Tomatoes 
(en) Nicolas Roeg hos The Movie Database
Munamizoa

Munamizoa er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, brunsvarte trebukker med gule flekker på dekkvingene. Antennene er tynne og lengre enn kroppen, i alle fall hos hannene. Pronotum er rundet, betydelig smalere enn de jevnbrede dekkvingene, beina er middels lange og slanke.


== Levevis ==
De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Kina (Jilin) og Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Slekten Munamizoa Matsushita & Tamanuki, 1940
Munamizoa changbaishanensis Gao, Meng & Yen, 2011
Munamizoa maculata (Matsushita & Tamanuki, 1935)


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Lepturini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Munamizoa i Encyclopedia of Life 
(en) Munamizoa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Munamizoa hos NCBI 
Munamizoa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Mal:Commnscat
Bildegalleri, Palearktiske arter Arkivert 26. november 2018 hos Wayback Machine.
Paranaspia

Paranaspia er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, halvblankt rødbrunlige trebukker. Antennene er tynne og gjerne litt lengre enn kroppen, i alle fall hos hannene. Pronotum er klokkeformet, bakhjørnene vanligvis noe utstående, dekkvingene jevnbrede. Beina er lange og slanke.


== Levevis ==
De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sikkim, Laos, Kina og Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Slekten Paranaspia Matsushita & Tamanuki, 1940
Paranaspia anaspidoides (Bates, 1873)
Paranaspia coccinea (Mitono, 1936)
Paranaspia erythromelas Holzschuh, 2003
Paranaspia frainii (Fairmaire, 1897)
Paranaspia inadai Ohbayashi N., 2001
Paranaspia miniacea (Gahan, 1906)
Paranaspia rubidata Holzschuh, 2008
Paranaspia ruficollis Pesarini & Sabaddini, 2015
Paranaspia yayeyamensis Hayashi & Yokoyama, 1974


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Lepturini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Paranaspia i Encyclopedia of Life 
(en) Paranaspia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Paranaspia hos NCBI 
Paranaspia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Paranaspia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bildegalleri, Palearktiske arter Arkivert 26. november 2018 hos Wayback Machine.
Vitenskapsåret 1783

Vitenskapsåret 1783 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1783.


== Hendelser ==

4. juni - Brødrene Montgolfier får for første en varmluftballong til å fly.
21. november - Pilâtre de Rozier og Marquis d'Arlandes gjennomfører den første frie flyturen, utan forankring med liner til bakken.
1. desember - Jacques Charles och Ainé Robert flyr for første gang med en gassballong.5. februar til 28. mars - En rekke jordskjelv i Calabria, med tsunami og jordskred. Felere enn 25 000 døde.
Fra 8. juni 1783 til 7. februar 1784 - Vulkanen Laki i Island har utbrudd. Askeskyen over Nord-Europa gir økt dødelighet, og påvirker været i flere påfølgende år.
Fra 9. mai - Vulkanen Asama i Japan har et større utbrudd, med påfølgende hungersnød.


== Kjemi ==
José and Fausto Elhuyar oppdager grunnstoffet wolfram.
Henry Cavendish påviser at gassen han oppdaget i 1766, som senere ble kalt hydrogen, etterlater vann ved forbrenning.


== Astronomi ==
27. november – John Michell foreslår eksistenes av svarte hull («mørke stjerner»).
Jérôme Lalande får utgitt en revidert utgave av John Flamsteeds stjernekatalog i en efemeride, Éphémérides des mouvemens célestes, med tall på stjerne innenfor hvert stjernetegn. Systemet er siden blitt kjent som "Flamsteedbetegnelser".


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
september - Leonhard Euler (født 1707), sveitsisk matematiker og fysiker.
29. oktober - Jean le Rond d'Alembert (født 1717), fransk matematiker og fysiker.
1. november - Carl von Linné den yngre (født 1741), svensk naturhistoriker.
		
		


== Referanser ==
Kanekoa

Kanekoa er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, brunlige trebukker. Antennene er tynne og kortere enn kroppen. Pronotum er klokkeformet, betydelig smalere enn de nesten jevnbrede dekkvingene, beina er middels lange og slanke.


== Levevis ==
De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Kina og Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Slekten Kanekoa Matsushita & Tamanuki, 1942
Kanekoa aerifera (Tippmann, 1955)
Kanekoa azumensis (Matsushita & Tamanuki, 1942)
Kanekoa lirata Holzschuh, 1991
Kanekoa lucidula Holzschuh, 1999
Kanekoa piligera Holzschuh, 2003


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Lepturini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Kanekoa i Encyclopedia of Life 
(en) Kanekoa i Global Biodiversity Information Facility 
Kanekoa – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Kanekoa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bildegalleri, Palearktiske arter Arkivert 26. november 2018 hos Wayback Machine.
Mary Cartwright

Mary Lucy Cartwright (født 17. desember 1900, død 3. april 1998) var en britisk matematiker.
Sammen med J. E. Littlewood var hun en av de første matematikere som studerte det som senere skulle bli kjent som kaosteori.


== Tidlig liv og utdanning ==
Cartwright ble født i Aynho i Northamptonshire hvor hennes far, William Digby Cartwright, var prest. Etter bestemoren Jane Holbech familietre er hun avkom fra dikteren John Donne og William Mompesson. Hun hadde fire søsken, to eldre og to yngre: John (født 1896), Nigel (født 1898), Jane (født 1905), og William (født 1907).Hun startet utdanningen ved Leamington High School (1912-1915) og fortsatte videre på Gravely Manor School i Boscombe (1915-1916) før hun avsluttet den tidlige utdanningen i Godolphin School i Salisbury (1916-1919).Hun studerte matematikk ved St Hugh's College, Oxford, og ble uteksaminert i 1923 med «first class degree». Hun var den første kvinnen til å gjennomføre hele graden. Hun studerte videre på Alice Ottley School i Worcester og Wycombe Abbey School i Buckinghamshire før han kom tilbake til Oxford i 1928 for å gjennomføre en filosofisk doktorgrad.Hun ble veiledet av G. H. Hardy i hennes doktorgradsstudier. I løpet av de akademiske årene 1928-1929 var Hardy på Princeton, der var det E. C. Titchmarsh som overtok oppgavene som veileder. Hennes avhandling «The Zeros of Integral Functions of Special Types» ble vurdert av J. E. Littlewood som hun møtte for første gang som ekstern sensor i sin muntlige eksamen for 1930 doktorgraden. Hun ville senere etablere et varig samarbeid med Littlewood.I 1930 ble Cartwright tildelt Yarrow Research Fellowship, og hun dro til Girton College,  Cambridge for å fortsette å jobbe med temaet for doktorgradsoppgaven. Der hun deltar på Littlewoods forelesninger, og løste en av de åpne problemene han stillet. Hennes matematiske teorem, nå kjent som Cartwrights teorem, gir et estimat for maksimal modul av en analytisk funksjon som tar den samme verdi ikke mer enn p ganger i enhetsdisk. For å bevise teorien brukte hun en ny tilnærming, ved bruk av en teknikk introdusert av Lars Ahlfors for konformell geometri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mary Cartwright (mathematician) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Mary Cartwright hos Mathematics Genealogy Project
Dame Mary Lucy Cartwright på Biographies of Women Mathematicians, Agnes Scott College
Bybrua (Halden)

Bybrua i Halden er en betongbjelkebro på fylkesvei 22 i Halden kommune i Østfold. Brua krysser Tista, er 130 meter lang, og lengste spenn er 25 meter. Rett ved siden av Bybrua går også Gangbrua i Halden som er en buebro.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==
Mohammed Yusuf

Mohammed Yusuf (født 29. januar 1970, død 30. juli 2009) var grunnleggeren av Boko Haram.Yusuf ble drept i 2009, og det ble deretter Abubakar Shekau som ledet gruppen frem til 2021.


== Referanser ==
Sissel Anderssen

Sissel Anderssen (født 1970) er en norsk tidligere svømmer som representerte Grimstad SK og Torungen SK.
Hun vant 6 NM-gull og 51 NM-medaljer i perioden 1984–1993.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Kilder ==
medley.no: Medaljevinnere NM svømming
Bryndís Rún Hansen

Bryndís Rún Hansen (født 9. mai 1993) er en islandsk svømmer som har representert Bergensvømmerne i Norge.
Hun representerte Island i VM i svømming i 2017 der hun ble utslått i forsøket på 100 meter butterfly.
Hun vant tre NM-gull og 11 NM-medaljer i perioden 2011–2013.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Kilder ==
medley.no: Medaljevinnere NM svømming


== Eksterne lenker ==
(en) Bryndis Hansen – Olympedia 
(en) Bryndis Hansen – swimrankings.net
Gudrun Røstad

Gudrun Røstad (født 18. juli 1909, død 11. februar 1992), gift Maltun, var en norsk svømmer som representerte Kristiania Kvindelige Svømmeklub.
Hun vant 7 NM-gull og 15 NM-medaljer i perioden 1926–1929. Hun vant kongepokalen i 1928 og 1929.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Kilder ==
medley.no: Medaljevinnere NM svømming
Ann Kristin Aamodt

Ann Kristin Aamodt (født 1976) er en norsk tidligere svømmer som representerte Tromsø SK.
Hun vant fire NM-gull og 16 NM-medaljer i perioden 1996–2004.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Kilder ==
medley.no: Medaljevinnere NM svømming
Anne Eriksen (svømmer)

Anne Eriksen (født 1966) er en norsk tidligere svømmer som representerte Torungen SK.
Hun vant fire NM-gull og 16 NM-medaljer i perioden 1984–1988.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Kilder ==
medley.no: Medaljevinnere NM svømming
Anne Sivertsen

Anne Elisabeth Sivertsen (født 8. mars 1952) er en norsk tidligere svømmer som representerte Trondhjems SLK.
Hun vant fire NM-gull og 9 NM-medaljer i perioden 1967–1971.
Sivertsen ble rangert som nummer 225 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Kilder ==
medley.no: Medaljevinnere NM svømming
Magnus Breili (1971): Sport i navn og tall, s. 317.


== Eksterne lenker ==
(en) Anne Sivertsen – swimrankings.net
Astrid Julie Halvorsen

Astrid Julie Halvorsen (født 9. januar 2001) er en norsk svømmer som representerer Lambertseter Svømmeklubb.
Hun har vunnet 11 NM-gull siden 2015.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Kilder ==
medley.no: Medaljevinnere NM svømming


== Eksterne lenker ==
(en) Astrid Julie Halvorsen – swimrankings.net
Camilla Rindhølen

Camilla Rindhølen (født 28. februar 1974), gift Kjensli, er en norsk tidligere svømmer som representerte Nero og Skedsmo SK.
Hun vant tre NM-gull og 9 NM-medaljer i perioden 1991–1993.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Kilder ==
medley.no: Medaljevinnere NM svømming
Elise Næss Olsen

Elise Næss Olsen (født 8. september 1997) er en norsk svømmer som har representert Asker SK og Bærumsvømmerne.
Hun vant tre NM-gull og 17 NM-medaljer i perioden 2012–2017.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Kilder ==
medley.no: Medaljevinnere NM svømming


== Eksterne lenker ==
(en) Elise Næss Olsen – Olympedia 
(en) Elise Næss Olsen – swimrankings.net
Gunn-Karin Mathisen

Gunn-Karin Mathisen (født 5. april 1953 i Kirkenes) er en norsk tidligere svømmer som representerte Kirkenes SK.
Hun vant tre NM-gull i 1970.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Kilder ==
medley.no: Medaljevinnere NM svømming
Magnus Breili (1971): Sport i navn og tall, s. 298.
Helen Karal Melberg

Helen Karal Melberg (født Helen Karal i 1976) er en norsk tidligere svømmer som representerte Oslo IL og IL Varg.
Hun vant tre NM-gull og 8 NM-medaljer i perioden 1991–1996. Hun er utdannet lege og gift med svømmeren Jarl Inge Melberg.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Kilder ==
medley.no: Medaljevinnere NM svømming
Kjersti Ranger

Kjersti Hanne Ranger (født 1953) er en norsk tidligere svømmer som representerte IL Varg og Oslo IL.
Hun vant tre NM-gull og 15 NM-medaljer i perioden 1967–1977.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Kilder ==
medley.no: Medaljevinnere NM svømming
Pygostrangalia

Pygostrangalia er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.


== Utseende ==
Middelsstore, lange og tynne, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er tynne, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er trapesformet, dekkvingene smale, gjerne tydelig innbuktede på midten (timeglass-formede). Beina er lange og tynne.


== Levevis ==
De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Vietnam og det sørlige Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Slekten Pygostrangalia Pic, 1954
Pygostrangalia brevioripennis Pic, 1955
Pygostrangalia castaneonigra (Gressitt, 1935)
Pygostrangalia gialaii (Murzin, 1988)
Pygostrangalia kurodai Hayashi, 1976
Pygostrangalia kwangtungensis (Gressitt, 1939)
Pygostrangalia medvedevi (Murzin, 1988)
Pygostrangalia semilateralis (Pic, 1955)
Pygostrangalia silvestrii (Tippmann, 1955)
Pygostrangalia tienmushana (Gressitt, 1939)
Pygostrangalia vittaticollis (Pic, 1926)


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Lepturini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Pygostrangalia i Encyclopedia of Life 
(en) Pygostrangalia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pygostrangalia hos NCBI 
Pygostrangalia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Pygostrangalia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bildegalleri Arkivert 26. november 2018 hos Wayback Machine.
Splinten av troldspeilet

Splinten av troldspeilet er en novellesamling av den norske forfatteren Sigrid Undset, utgitt i 1917 av H. Aschehoug & Co. Boken består bare av to lange noveller, kalt Fru Hjelde og Fru Waage, som like gjerne kan kalles kortromaner.
Begge fortellingene sentrerer rundt kvinner som står bundet i hverdagslivets ensformige rutiner, der konflikten mellom husmorlivet og de inderlige ønsker om, og lengsler etter, personlig utfoldelse hele tiden må holdes tilbake. I likhet med Undsets debutroman,  Fru Marta Oulie, utspilles disse to fortellingene som trekanthistorier. 


== Eksterne lenker ==
Undset, Sigrid (1917). Splinten av troldspeilet. Kristiania: Aschehoug. 
Undset, Sigrid (1986). Fru Marta Oulie ; Splinten av trollspeilet. [Stabekk]: Den norske bokklubben. ISBN 8252512682.
Pathological demand avoidance

Pathological Demand Avoidance (PDA) eller ekstrem kravavvisning er en foreslått selvstendig diagnose og atferdsprofil/underkategori av autismespekterforstyrrelser. Gruppen med PDA skiller seg fra de med autisme, ved at personer med PDA har en ekstrem motstand mot hverdagslige krav og har en sosial forståelse som gjør at de kan benytte sosiale strategier for å unngå krav. PDA er ikke anerkjent som diagnose i DSM ICD-10.
Den britiske barnepsykologen Elizabeth Newsom, som først lanserte begrepet, har betegnet det som et syndrom inn under autismespekteret, men det er i etterkant blitt mer vanlig å betegne det som en atferdsprofil. Det er omdiskutert hvorvidt PDA som atferdsprofil er noe man kun finner hos personer med autismespekterforstyrrelser, eller om atferdsprofilen også finnes hos personer med andre vansker slik som ADHD, Tourettes syndrom, spesifikke språkvansker m.fl. En studie gjort av professor i barne- og ungdomspsykiatri, Christopher Gillberg, viste at rundt 1/5 av barn med ASF på Færøyene også hadde en mulig PDA-profil. Det har blitt hevdet at PDA kun er et annet begrep for å beskrive opposisjonell atferdsforstyrrelse (ODD) hos personer med ASF, da ODD og ASF har utelukket hverandre i diagnosemanualen ICD-10. I ICD-11 ser det ut som om dette ikke lengre vil være tilfellet. I Norge har fagmiljøet delt seg i to hovedretninger; den ene ser på PDA som en angsttilstand, mens den andre retningen er atferdsanalytisk og representert ved artikler skrevet av dosent Jon Arne Løkke ved Høgskolen i Østfold og kolleger.  
Kriterier for PDA foreslått av Elizabeth Newson:

Passiv i de tidligste utviklingsårene.
Fortsetter å motstå og unngå vanlige krav.
Overfladisk sosial, men med manglende sosial identitet.
Humørsvingninger og impulsivitet som følge av et behov for kontroll.
Komfortabel med rollelek og fantasi.
Forsinket språk.
Tvangspregede handlinger, spesielt for å unngå krav.
Nevrologisk involvering (motorisk klønete o.l.)


== Referanser ==


== Kilder ==
Elizabeth Newson: http://www.autismeastmidlands.org.uk/wp-content/uploads/2016/10/PDA-discriminant-functions-analysis.pdf
Elizabeth Newson: https://adc.bmj.com/content/88/7/595?utm_source=trendmd&utm_medium=cpc&utm_campaign=adc&utm_content=consumer&utm_term=0-A
Gillberg: https://gillbergcentre.gu.se/english/research/diagnoses--methods-and-ongoing-studies-at-gnc/pathological-demand-avoidance--pda- Arkivert 26. november 2018 hos Wayback Machine.
Gillberg: https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/25398390
Løkke og kollegers forklaringsmodell: https://www.researchgate.net/publication/333389052_Pathological_Demand_Avoidance_en_transaksjonell_atferdsanalytisk_forklaringsmodell_uten_patologi_Norsk_Tidsskrift_for_Atferdsanalyse_46_29-43
Fjæran-Granum & Persson (2018). Når hverdagen blir en maktkamp. Oslo: SPISS forlag