jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Euzona

Euzona er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10-12 millimeter), avlange, langbeinte, gjerne grønnlig metallglinsende sandjegere, dekkvingene med gulaktig ytterkant, kan også ha flere gule striper. Hodet hsr store, utstående fasettøyne og sigdformede kjever.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Artene blir ofte plassert i den store slekten Cicindela.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae
Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
Stammen Cicindelini
Slekten Euzona Rivalier, 1963
Euzona aeneodorsis Sloane, 1917
Euzona albolineata Macleay, 1888
Euzona aurita Sloane, 1904
Euzona cyanonota Sumlin, 1997
Euzona gilesi Sloane, 1914
Euzona levitetragramma Freitag, 1979
Euzona tetragramma Boisduval, 1835
Euzona trivittata Macleay, 1888


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Cicindela (Euzona) [1]
(en) Euzona i Encyclopedia of Life 
(en) Euzona i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Euzona hos NCBI 
Euzona – detaljert informasjon på Wikispecies
Guineica

Guineica er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 8-10 millimeter), avlange, langbeinte, mørkt metallglinsende sandjegere. Hodet hsr store, utstående fasettøyne og sigdformede kjever med lange tenner.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==
Artene har blitt plassert i den store slekten Cicindela.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae
Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
Stammen Cicindelini
Slekten Guineica Rivalier, 1963
Guineica inaequidens (Brouerius van Nidek, 1959)
Guineica tetrachoides (Gestro, 1876)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Nettside om slekten [1]
(en) Guineica i Global Biodiversity Information Facility 
Guineica – detaljert informasjon på Wikispecies
French Kiwi Juice

Vincent Fenton (født 26. mars 1990), kjent under artistnavnet French Kiwi Juice (FKJ), er en fransk multiinstrumentalist, vokalist og musiker fra Tours. Betegnelsen «Kiwi Juice» henspiller på Fentons nyzealandske røtter.Han er kjent for sine solo-liveopptredener, hvor han gjør live-looper ved hjelp av programvaren Ableton og viser frem sine multi-instrumentalistiske ferdigheter. Hans selvtitulerte debutalbum, French Kiwi Juice, ble utgitt 3. mars 2017. FKJ oppnådde betydelig offentlig oppmerksomhet etter utgivelsen av den improviserte innspillingen «Tadow» i 2017; 261 millioner visninger på YouTube (2020). Han improviserte låten sammen med musikeren Masego, i løpet av en dags innspilling som fant sted like etter at musikerne møtte hverandre.
FKJ har opptrådt på musikkfestivaler, blant andre Coachella, Euphoria, CRSSD, Lollapalooza og Lightning in a Bottle. I februar 2019 holdt han en konsert i regi av Cercle Music fra saltsletten Salar de Uyuni i Bolivia; denne oppnådde 13 millioner visninger på YouTube (2020).
Fenton ble opprinnelig utdannet som lydtekniker for film ved en filmskole.I mars 2019 giftet FKJ seg med musikeren June Marieezy (artistnavn: ((( O )))), som han tidligere hadde samarbeidet med.


== Diskografi ==


=== EP'er ===
The Twins (2012)
Time For A Change (2013)
Take Off (2014)
Ylang Ylang (2019)


=== Studioalbum ===
French Kiwi Juice (2017)


=== Singler ===
Lying Together (2012)
So Much To Me (2013)
Instant Need (2013)
Skyline (2017)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) French Kiwi Juice – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) French Kiwi Juice på Discogs 
(en) French Kiwi Juice på MusicBrainz 
(en) French Kiwi Juice på SoundCloud 
(en) French Kiwi Juice på Songkick
Leptognatha

Leptognatha er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 15 millimeter), avlange, langbeinte, halvmatte, mørke sandjegere. Hodet hsr store, utstående fasettøyne og smale, sigdformede kjever med lange tenner. Pronotum er tønneformet i midten, sterkt innsnevret foran og bak. Dekkvingene er firkantede, mye bredere enn pronotum.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae
Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
Stammen Cicindelini
Slekten Leptognatha Rivalier, 1963
Underslekten Leptognatha (i snever forstand)
Leptognatha alticola (Brouerius van Nidek, 1959) 
Leptognatha curvidentis Cassola, 1986 
Leptognatha darlingtoni (Brouerius van Nidek, 1953) 
Leptognatha denhoedi (Brouerius van Nidek, 1960) 
Leptognatha fasciata Rivalier, 1972 
Leptognatha flavoantennalis Cassola & Werner, 1998 
Leptognatha fuscilabris Rivalier, 1972
Leptognatha hornabrooki Cassola, 1986 
Leptognatha latreillei (Guerin-Meneville, 1830) 
Leptognatha longidentis Cassola, 1986 
Leptognatha occidentalis Cassola, 1986 
Leptognatha orientalis Rivalier, 1972 
Leptognatha papua Cassola, 1986 
Leptognatha pseudovelutina Cassola, 1986
Leptognatha riedeliana Cassola & Werner, 1998 
Leptognatha robusta Rivalier, 1972 
Leptognatha sedlacekorum Cassola, 1986 
Leptognatha septentrionalis Cassola, 1986 
Leptognatha velutina (Brouerius van Nidek, 1959) 
Leptognatha viridimicans (Brouerius van Nidek, 1959) 
Leptognatha viridithoracica (Brouerius van Nidek, 1959) 
Leptognatha wagneri (Mandl, 1970) 
Underslekten Thylacina Rivalier, 1972
Leptognatha bishopi Cassola, 1986 
Leptognatha fraudulenta Cassola, 1986 
Leptognatha gracilipes Rivalier, 1972 
Leptognatha inexpectata Cassola, 1986 
Leptognatha longipenis Cassola & Matalin, 2010
Leptognatha nigrivestis (Brouerius van Nidek, 1959) 
Leptognatha rivalieri (Brouerius van Nidek, 1960) 
Leptognatha rudolfbennigseni (W.Horn, 1912)
Leptognatha spinilabris Rivalier, 1972
Leptognatha sumliniana Cassola, 1986 


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leptognatha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leptognatha hos ITIS 
(en) Kategori:Leptognatha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leptognatha – detaljert informasjon på Wikispecies
Neocicindela

Neocicindela er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, langbeinte, mørke sandjegere med lyse tgeninger på dekkvingene. Hodet hsr store, utstående fasettøyne og kraftige, sigdformede kjever. Pronotum er tønneformet i midten, smalt innsnevret foran og bak. Dekkvingene er jevnbrede, mye bredere enn pronotum.


== Levevis ==
Arten kan finnes på mudrete elvebredder.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae
Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
Stammen Cicindelini
Slekten Neocicindela Rivalier, 1963
Neocicindela austromontana (Bates, 1878)
Neocicindela brevilunata (W. Horn, 1926)
Neocicindela dunedensis (Laporte de Castelnau, 1867)
Neocicindela feredayi (Bates, 1867)
Neocicindela hamiltoni (Broun, 1921)
Neocicindela helmsi (Sharp, 1886)
Neocicindela latecincta (White, 1846)
Neocicindela parryi (White, 1846)
Neocicindela perhispida (Broun, 1880)
Neocicindela spilleri Brouerius van Nidek, 1965
Neocicindela tuberculata (Fabricius, 1775)
Neocicindela waiouraensis (Broun, 1914)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Neocicindela i Encyclopedia of Life 
(en) Neocicindela i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neocicindela hos NCBI 
(en) Kategori:Neocicindela – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neocicindela – detaljert informasjon på Wikispecies
Polyrhanis

Polyrhanis er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), slanke, langbeinte, mørke sandjegere med lyse tegninger på dekkvingene. Hodet hsr store, utstående fasettøyne og kraftige, sigdformede kjever. Pronotum er tønneformet i midten, innsnevret foran og bak. Dekkvingene er jevnbrede, mye bredere enn pronotum.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Ny-Guinea og Salomonøyene med omkringliggende øyer.


== Systematisk inndeling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae
Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
Stammen Cicindelini
Slekten Polyrhanis Rivalier, 1963
Polyrhanis ancorifera (W.Horn, 1897)
Polyrhanis arfakensis Matalin & Wiesner, 2008
Polyrhanis aruana (Dokhtouroff, 1887)
Polyrhanis barbata (W.Horn, 1895)
Polyrhanis bennigsenia (W.Horn, 1901)
Polyrhanis boisduvali (W.Horn, 1896)
Polyrhanis cheesmanae (Nidek, 1954)
Polyrhanis cristobalica Cassola, 1987
Polyrhanis declivis (W.Horn, 1900)
Polyrhanis delicata (Bates, 1874)
Polyrhanis denudata (W.Horn, 1935)
Polyrhanis deuvei Cassola, 1986
Polyrhanis excisilabris (W.Horn, 1905)
Polyrhanis fakfakensis Cassola & Werner, 1996
Polyrhanis funerata (Boisduval, 1835)
Polyrhanis gressitti Cassola, 1986
Polyrhanis guineensis (W.Horn, 1892)
Polyrhanis holgeri Schule, 1998
Polyrhanis holynskii Wiesner, 2000
Polyrhanis innocens (W.Horn, 1893)
Polyrhanis innocentior (W.Horn, 1904)
Polyrhanis jo (W.Horn, 1900)
Polyrhanis kampeni (W.Horn, 1913)
Polyrhanis kibbyi Cassola, 1987
Polyrhanis klynstrai (Nidek, 1954)
Polyrhanis korupuncola Wiesner, 1999
Polyrhanis latipalpis Cassola, 1987
Polyrhanis loriai (W.Horn, 1897)
Polyrhanis microgemmea (W.Horn, 1932)
Polyrhanis neopupilligera Cassola & Werner, 2001
Polyrhanis oceanica (Cassola, 1983)
Polyrhanis olthofi (Nidek, 1959)
Polyrhanis paulae Cassola, 1986
Polyrhanis perrinae Cassola, 1986
Polyrhanis placida (Schaum, 1863)
Polyrhanis plurigemmosa (W.Horn, 1937)
Polyrhanis postmarginata Cassola, 1987
Polyrhanis pseudopupillata (W.Horn, 1938)
Polyrhanis pseudopupilligera Cassola, 1986
Polyrhanis pupillata (Schaum, 1863)
Polyrhanis pupilligera (Chaudoir, 1865)
Polyrhanis ribbei (W.Horn, 1895)
Polyrhanis riedeli Cassola & Werner, 1996
Polyrhanis samuelsoni Cassola, 1986
Polyrhanis sedlaceki Cassola, 1987
Polyrhanis toxopeusi (Nidek, 1959)
Polyrhanis tuberculifera Cassola, 1986
Polyrhanis vannideki Cassola, 1986
Polyrhanis variolosa (Blanchard, 1842)
Polyrhanis vitiensis (Blanchard, 1842)
Polyrhanis waigeoensis Cassola & Werner, 2001


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Polyrhanis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Polyrhanis hos NCBI 
(en) Kategori:Polyrhanis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Polyrhanis – detaljert informasjon på Wikispecies
Cenogmus

Cenogmus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
Middelsstore, nokså kraftige, blankt mørkbrune til svarte løpebiller. Hodet er stort og bredt med små fasettøyne, antennene omtrent så lange som hode + pronotum. Pronotum er rundet med lys ytterrand, dekkvingene nokså jevnbrede med fine punktstriper.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Cenogmus Sloane, 1898
Cenogmus castelnaui Csiki, 1932
Cenogmus interioris (Castelnau, 1867)
Cenogmus opacipennis (Chaudoir, 1878)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Cenogmus [1]
(en) Cenogmus i Encyclopedia of Life 
(en) Cenogmus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cenogmus hos NCBI 
Cenogmus – detaljert informasjon på Wikispecies
Merritt Ruhlen

Merritt Ruhlen (født 10. mai 1944 i Washington, D.C., USA) er en amerikansk språkforsker som har arbeidet med klassifiseringen av språk og hva dette avslører om det moderne menneskets opprinnelse og utvikling. Ruhlen arbeider står på siden av det som er hovedstrømmen av komparativ lingvistikk. Han er en forsvarer av Joseph Greenberg's tilnærmelse til språk-klassifisering.


== Referanser ==
Christmas

Christmas er det engelske ordet for jul.


== Se også ==
Christmas (EP), av Bryan Adams, 2019
Christmasøya i Stillehavet
The Christmas Song, fra 1944
Amelus

Amelus  er en slekt av løpebiller osm tilhører underfamilien Lebiinae.


== Utseende ==
En liten (ca. 5 millimeter), avlang og litt flat, blank løpebille. Kroppen er brunrød, dekkvingene svarte. Hodet er bredt rundet med litt utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet trapesformet med markerte bakhjørner. Dekkvingene er litt rundede med skarpe punktstriper.


== Levevis ==
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (Peru).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
Gruppen Agrina Kirby, 1871
Slekten Amelus Chaudoir, 1872
Amelus nigripennis (Gory, 1833)


== Eksterne lenker ==
(en) Amelus i Global Biodiversity Information Facility 
Amelus – detaljert informasjon på Wikispecies
Eidsmyra gravplass

Eidsmyra kirkegård eller Eidsmyra gravplass er en gravlund i Hitra kommune i Trøndelag. Den ligger et par kilometer sørvest for Kvenvær kirke, vest for fylkesvei 713. Den ble tatt i bruk i 1953.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Eidsmyra gravplass (Allslekt.org)
Gravsøk i Hitra kommune
Hitra kirkelige fellesråd: Vedtekter for gravplassene i Hitra kommune
Kunståret 1779

Kunståret 1779 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1779.


== Hendelser ==


== Priser ==
Prix de Rome:
Billedhugging: Louis-Pierre Deseine
Malerkunst: Louis Gauffier


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		


== Referanser ==
Kunståret 1694

Kunståret 1694 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1694.


== Hendelser ==


== Priser ==
Prix de Rome:
Billedhugging: René Frémin
Malerkunst: Noël Neveu


== Fødsler ==
18. februar – Johann Christoph Handke, kunstmaler innen barokken fra Mähren (død 1774)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1694 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Erhard Frederik Wedel-Jarlsberg

Erhard Frederik baron Wedel-Jarlsberg (født 26. november 1668, død 24. juli 1740) var en dansk-norsk offiser og kommanderende general i Norge. 
Han var nest eldste sønn av kommanderende general i Norge Gustav Wilhelm til grevskapet Jarlsberg og riksfriherreinne Maria von Ehrentreiter (1633–1702). Ved farens død arvet han godser i Østfriesland som moren hadde med i ekteskapet, samt stamhuset Evenburg og det adelige gods Nesse.Etter i en tid å ha stått i fransk krigstjeneste, ble han i 1693 ansatt i den dansk-norske hæren. Han avanserte og ble i 1716 utnevnt til general, gehejmeråd og kommanderende general i Norge. Han forsøkte her å bringe orden i utbetalingsforholdene til hæren samt sette festningnene i ordentlig stand, men møtte motstand og søkte avskjed fra krigstjenesten året etter. Han trakk seg tilbake til sitt slott i Evenburg hvor han i 1740 døde som privatmann.
Wedel-Jarlsberg ble bisatt i Lambertikirche i Oldenburg. Sarkofagen ble senere flyttet til et mausoleum i Loga (Leer), i nærheten av slottet Evenburg.Wedel-Jarlsberg hadde i oktober 1703 ektet Maria Juliane grevinne Freydag til Gödens (1684–1727), datter av keiserlig rikshoffråd Franz Heinrich grev Freydag von Gödens (d. 1694) og Sophie Elisabeth komtesse von Aldenburg (1661–1730). Fra dem stammer den tyske grevelige slekten Wedel (Wedel-Evenburg-Gödens).


== Referanser ==
Syalakh-kulturen

Syalakh-kulturen var en tidlig neolittisk kultur i Sakha og det østlige Sibir. Den oppstod langs elven Lena i det 5. og 4. årtusen f.Kr. som et resultat av folkevandringene fra Transbajkal, som assimilerte den lokale sumnaginkulturen (10,500-6,500 BP) som ikke hadde keramikk.


== Referanser ==
Hyboptera

Hyboptera  er en slekt av løpebiller osm tilhører underfamilien Lebiinae.


== Utseende ==
Små (3-5 millimeter), nokså brede og flate løpebiller. Grunnfargen er noe metallglinsende, pronotum med lys ytterkant. Hodet er kort og bredt med store, rundet utstående fasettøyne, kjevene ikke forstørrede, antennene perlekjede-formede og omtrent så lange som hode + pronotum. Pronotum er mye bredere enn langt, sekskantet, forkanten bredt V-formet innskåret, med bredt avsatt, lys sidekant som har spredte, grove, uregelmssige punktgroper. Den midtre delen har er kort midtfure og påfallende, tverr-rynket skulptur. Dekkvingene er brede, litt rundede med noe urgelemessige punktrader og dessuten to rader av grove, børstebærende punktgroper.


== Levevis ==
Disse artene lever for det meste i trekronene på mange ulike tropiske trær. De er også funnet i spinn laget av støvlus, og på nedfalne blomster på skogbunnen. Larver har blitt funnet under bark. Disse billene flyr godt.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Texas i nord til det sørlige Brasil i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
Gruppen Agrina Kirby, 1871
Slekten Hyboptera Chaudoir, 1872
Hyboptera angulicollis Chaudoir, 1872
Hyboptera apollonia Erwin, 2004
Hyboptera auxiliadora Erwin, 2004
Hyboptera biolat Erwin & Henry, 2017 
Hyboptera dilutior Oberthuer, 1884
Hyboptera lucida Henry & Erwin, 2017
Hyboptera scheelea Erwin & Henry, 2017
Hyboptera shasta Erwin, 2017
Hyboptera tepui Erwin & Henry, 2017
Hyboptera tiputini Erwin & Henry, 2017
Hyboptera tuberculata (Dejean, 1825)
Hyboptera vestiverdis Henry & Erwin, 2017
Hyboptera viridivittis Chaudoir, 1872


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hyboptera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hyboptera hos ITIS 
(en) Hyboptera hos NCBI 
(en) Kategori:Hyboptera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hyboptera – detaljert informasjon på Wikispecies
Marieholmstunnelen

Marieholmstunneln er en motorveitunnel i Sverige under Göta älv, som forbinder øya Hisingen med det øvrige Göteborg. Tunnelen består av to rør med tre filer i hver retning. Den forbinder E6 med E45 og E20 og avlaster Tingstadstunneln som var svært hardt belastet.
Arbeidet med tunnelen startet 23. mai 2013. Tunnelen ble innviet den 16. desember 2020.


== Se også ==
Veitunneler i Sverige


== Referanser ==
Ekrem

Ekrem er et norsk etternavn med opprinnelse fra Vannylven i Sunnmøre. Ekrem etternavnet kommer fra eker-rand/reiner. Som er jorden mellom steingarden og åkeren/ekren. Andre versjoner av navnet Ekrem er: Ekren, Eikrem, Ekrene, Eikren.
Kjente personer med etternavnet Ekrem er: Markus Neby Ekrem, ingeniør Harald Ekrem, seniorrådgiver Nina Ekrem, BMW-mekaniker Espen Ekrem.


=== Ekrem (Tyrkisknavn) ===
Ekrem er også et fornavn i Tyrkia, Navnet betyr: Snil og gavmild på Tyrkisk. Kjente personer med navnet Ekrem fra Tyrkia er: Istanbul borgermester Ekrem imamoğlu.
Primera División de Argentina 2019/20

Primera División de Argentina 2019/20 var den 130. sesongen i fotball på argentinsk toppnivå. Boca Juniors vant sitt 34. seriemesterskap. Nedrykk fra ligaen kalkuleres i utgangspunktet ut fra gjennomsnittlig poengfangst i løpet av de tre siste sesongene. Det Argentinske fotballforbundet bestemte at ingen lag rykket ned i 2019/20, slik at Central Córdoba, Patronato og Gimnasia y Esgrima La Plata beholdt plassen til 2021.


== Tabellen ==


== Resultattabell ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Grønnvollan gravplass

Grønnvollan gravplass (iblant kalt Grønnvollan kirkegård  eller Faksvåg kirkegård) er en gravlund i Hitra kommune i Trøndelag. Den ligger i enden av en stikkvei sørover fra Vesthitterveien, nordvest på Fast-Hitra og noen kilometer nordøst for Kvenvær kirke.
Det er en liten parkeringsplass på vestsiden. Hitra kirkelige fellesråd har i sin økonomi- og handlingsplan for 2021–2024 lagt opp til at parkeringsplassen skal utvides i 2023.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gravsøk i Hitra kommune
Hitra kirkelige fellesård: Vedtekter for gravplassene i Hitra kommune
Henriksøy gravplass

Henriksøy gravplass eller Henriksøy kirkegård er en gravlund i Hitra kommune i Trøndelag, nærmere bestemt på Henriksøya, nordvest for Fast-Hitra. Gravlunden ligger nær sjøen og er lett tilgjengelig med robåt, som var vanligste fremkomstmiddel da den ble tatt i bruk i 1904. I gravlundens søndre hjørne står et klokketårn. Gravlunden er i dag privat og drives av Bispeøyan grunneierlag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Henriksøy gravplass (Allslekt.org)
Gravsøk i Hitra kommune
Hitra-Frøya 17. juli 2019.
Hitra kirkelige fellesård: Vedtekter for gravplassene i Hitra kommune
Urban søk og redning

Urban søk og redning (engelsk: urban search and rescue, USAR) innebærer å lokalisere og redde mennesker ut av raserte bygninger, broer, tunneler eller andre urbane eller industrielle konstruksjoner. 
Det kan gjelde sammenraste bygninger, tunneler som raser inn, gruveras, damras eller jordskred som drar med seg hus og veier. Slike ras og kollapser kan være forårsaket av eksempelvis naturkatastrofer, ekstremt vær, feilkonstruksjoner, ulykker, terrorangrep eller krig.
En global standardisering av hvordan man arbeider med urban søk og redning står FNs International Search and Rescue Advisory Group (INSARAG) for.


== Sverige ==
I Sverige har den kommunale redningstjenesten ansvaret for urban søk og redning. Men det finnes også en nasjonal forsterkningsressurs, Nationell urban sök och räddning (NUSAR), underlagt Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) for å anvendes av redningstjenesten ved store komplekse redningsinnsatser.


== Norge ==
I Norge har brannvesenet på Nedre Romerike, i Oslo, Bergen, Trondheim og Ålesund egne USAR-grupper. Flere av disse og en USAR-gruppe fra Sverige deltok i redningsaksjonen etter kvikkleireskredet i Gjerdrum 30. desember 2020.Norske Redningshunder (NRH) utdanner og godkjenner USAR-hunder.


== USA ==
I USA har myndighetene organisert redningsarbeid av denne typen gjennom The National Urban Search and Rescue Response System, som er underlagt FEMA Urban Search & Rescue System.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Urban search and rescue – kategori av bilder, video eller lyd på Commons