jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Agyrtodes

Agyrtodes er en slekt av mycelbiller som særlig finnes knyttet til sopp og åtsler.


== Utseende ==
Små (gjerne ca. 2 millimeter), bredt ovale, fint hårete, halvblankt rødbrunlige til svarte mycelbiller. Oversiden er fint og tett punktert. Dekkvingene har tverrstripet mikroskulptur. Sidekantene av pronotum og dekkvinger danner en kontinuerlig kurve.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Australia og New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien Camiarinae
Stammen Agyrtodini
Slekten Agyrtodes Portevin, 1907
Agyrtodes atropos (Blackburn, 1903)
Agyrtodes bicolor (Broun, 1880)
Agyrtodes crassus Zwick, 1979
Agyrtodes decoratus Zwick, 1979
Agyrtodes eucalypti Zwick, 1979
Agyrtodes flaviceps Seago, 2009
Agyrtodes globosus Seago, 2009
Agyrtodes hunuensis (Broun, 1893)
Agyrtodes koebelei (Blackburn, 1903)
Agyrtodes labralis (Broun, 1921)
Agyrtodes lescheni Seago, 2009
Agyrtodes monteithi Seago, 2009
Agyrtodes monticola (Broun, 1893)
Agyrtodes nebulosus (Broun, 1880)
Agyrtodes nemoralis (Broun, 1909)
Agyrtodes newtoni Seago, 2009
Agyrtodes ovatus Portevin, 1907
Agyrtodes tasmanicus Zwick, 1979
Agyrtodes variabilis Seago, 2009
Agyrtodes variegatus Jeannel, 1936


== Referanser ==


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of lifeSilfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Cholevomorpha [1]
(en) Agyrtodes i Encyclopedia of Life 
(en) Agyrtodes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Agyrtodes hos NCBI 
(en) Kategori:Agyrtodes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Agyrtodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Eucatops

Eucatops er en slekt av mycelbiller.


== Utseende ==
Små, bredt ovale mycelbiller. Antennene er lange og tynne uten avsatt klubbe ytterst.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae
Stammen Eucatopini
Slekten Eucatops Portevin, 1903


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Eucatops i Encyclopedia of Life 
(en) Eucatops i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eucatops hos NCBI 
Eucatops – detaljert informasjon på Wikispecies
Apokalypsegeneratoren

Apokalypsegeneratoren er en bok skrevet av den norske forfatteren Bobbie Peers. Boken ble først utgitt i Norge i 2018.
Apokalypsegeneratoren er den fjerde av seks bøker i bokserien William Wenton:

Luridiumstyven
Kryptalportalen
Orbulatoragenten
Apokalypsegeneratoren
Kaosparalystratoren
Sentrifugalkatastrofen
Skiklubben Skuld

Skiklubben Skuld er en norsk skiklubb basert rundt Ullevålseter i Nordmarka i Oslo.  Den er den tredje eldste av Christianias skiklubber etter Christiania Skiklubb og Ull.
Klubben ble grunnlagt av Claus Frimann-Dahl, Andreas og Finn Moestue, Haavard Holter og Henning Brodtkorp den 9. januar 1886, og er med det en av Christianias eldste skiklubber. Laget fikk navn etter nornen Skuld, som spant menneskenes skjebne.
Klubben leiet rom på Ullevoldsæter fra 1889 til 1891og så i noen år på Aamot i Sørkedalen. 27. januar 1895 innviet klubben egen hytte på Ullevålseter, Skuldstua. Skiklubben var en tradisjonell skiklubb for tidsperioden med aktivitet innen skihopp og langrenn og kombinasjonen av disse, kombinert. 
Blant utøvere som bemerket seg var Claus Frimann-Dahl som ble nummer 2 i kombinert i Holmenkollbakken i 1896 og vant Damenes pokal. Eivind Roll vant Damenes pokal året setter, og satte bakkerekord i Holmenkollbakken med 25 meter. W. B. Samson var aktiv i arbeidet med å spre langrenn og skihopp som idrett i Mellom-Europa og vant selv eb av de første langrennskonkurransene i Østerrike 1893. Klubben medlemmer har også være aktive idrettsledere på nasjonalt og internasjonalt nivå. Den omtalte Claus Frimann Dahl, Hans Horn og Einar Lindboe har alle formenn i Skiforeningen. De to sistnevnte, Horn og Lindboe var også formenn i hver sine periode for Norges Skiforbund. 
Skuldstua har i dag i overkant av 20 sengeplasser og ditto medlemmer som møtes flere ganger i året til tradisjonelle klubbaftener- iblant med foredrag, god mat og drikke. Skuldstua er også brukt for hytteturer av medlemmenes familier og til yrkesmessige samlinger. 
Som de andre fire aktive skiklubber er det fortsatt bare mannlige medlemmer, og klubbene møtes til vennskapelig kappedyst hvert 2. år.
Formenn i Skuld: Perioden 1886-1952: Finn Moestue, Olaf Lilleboe, Andreas Ringnes, Nils Backer-Grøndahl. 1952-1961: L.J. Moltke-Hansen, 1961-1983: Henning Astrup, 1983-1985: Ferdinand Juell, 1985-1987: Edvard Heiberg, 1987-2007: Arvid Heiberg, 2007-2020: Thor Furuholmen, 2020 - : Knut M. Ore.


== Skuldbakkene ==
Skiklubben Skuld anla minst fire bakker på ulike steder i Nordmarka. Alle fikk navnet Skuldbakken. Den største og mest brukte Skuldbakken ble anlagt i 1907. Det var den andre av skuldbakkene og lå i åsen ved Ullevålseter og var forløperen til Ullevålseterbakkene. Bakk tålte hopp opp mot 35 meter. Klubbens første bakke ble anlagt i 1887 ved Sørbyhaugen ved Makrellbekken. SK Njård tok over driften av bakken i 1952. Den er siden blitt ombygd flere ganger, sist i 1968. Rester fra stillaset er fortsatt synlige. Den tredje ble bygget ved Åmot i Sørkedalen i forbindelse med klubben oppholde der. Den fjerde lå i Skjennungsåsen midt mellom branntårnet og Skuldstua. Den var anlagt 1907.


== Kilder ==
Jacob Vaage. 1956. «Osloklubber som ikke lenger er aktive» i Ranheim E (red): Norske skiløpere, Østlander Sør, Oslo: Skiforlaget 364-82.
Øivind Larsen (red.). Oslo 2021. Skuld - en skiklubb i Nordmarka (ISBN 978-82-999082-3-8).


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Osman Öcalan

Osman Öcalan (født 1958 i Ömerli i provinsen Urfa i Tyrkia, død 15. november 2021 i Erbil) var en tyrkisk kurdisk militant politiker og kommandant innen Kurdistans Arbeiderparti (PKK). Han var lillebror til organisasjonens grunnlegger Abdullah Öcalan, og nestkommandere for PKK fram til han brøt med partiet i 2004.Öcalan døde av covid-19 den 15. november 2021 i Erbil i regionen Kurdistan i Irak i en alder av 63 år.


== Referanser ==
Dragoș Petre Dumitriu

Dragoș Petre Dumitriu (født 17. februar 1964, død 13. november 2021) var en rumensk politiker og journalist. 
Han var medlem av Det storrumenske parti og satt i Romanias deputertkammer fra 2004 til 2008.Dumitriu ble smittet av covid-19 i oktober 2021, og døde den 13. november 2021 av et post-covid hjerteslag i en alder av 57 år.


== Referanser ==
Oliver Helander

Oliver Helander (født 1. januar 1997) er en finsk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.I 2021 representerte han Finland i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der han ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 78,81 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oliver Helander – Olympedia 
(en) Oliver Helander – World Athletics
Indre Mission

Indre Mission, egentlig Kirkelig Forening for den Indre Mission i Danmark, er en vekkelsesbevegelse innen Folkekirken i Danmark. Den nåværende organisasjonen ble grunnlagt i 1861 på restene av en eldre indremisjonsorganisasjon fra 1853.Indre Mission har røtter i pietismen og bygger sin lære på de samme evangelisk-lutherske bekjennelsesskriftene som Folkekirken. Det har alltid vært et spenningsforhold mellom lekmannsbevegelser og strømninger som har vært helt innordnet Folkekirken, hvor mange prester har hatt tilknytning til Indre Mission.


== Stiftelsen ==
I september 1853 stiftet en liten forsamling lekfolk en forening for «den indre Mission», grunnlagt på kirkens «dåpspakt og trosbekjennelse» og med det formål å «vekke liv i dem som sover i synden». Dete skulle skje ed lønnede menn som skulle dra rundt og avlegge vitnesbyrd om Kristus. Samlende skikkelse var smeden Jens Larsen (1804-74) som kom fra et grundtvigsk miljø, slik at programmet var preget av grundtvigsk livssyn. Dette endret seg på årsmøtet i 1863, der presten Vilhelm Beck (1829-1901) inntok en ledende rolle og avsatte lekfolkene i styret. Fra da av bestod styret i stor grad av prester. I førti år frem til sin død i 1901 var Vilhelm Beck nå foreningens ubestridte leder, og redaktør av Indre Missions Tidende. Først var arbeidsområdet begrenset til Sjælland med støtte blant grundtvigske prester og lekfolk, men snart var hele Danmark dekket. I tillegg til misjonærer med lønn brukte man kolportører som solgte oppbyggelige skrifter på døren. Det ble også arrangert samtalemøter i private hjem.


== Nyere tid ==
Indre Mission består av frittstående, lokale forsamlinger, «samfunn». Siden mange av forsamlingene har vært kritiske til utviklingen innen Folkekirken, har det blitt åpnet for at de kan danne egne frimenigheter og fortsatt tilhøre Indre Mission. Valgmenigheter innen Folkekirken kan også slutte seg til bevegelsen.Ut fra bevegelsen har det vokst frem mange sosiale tiltak, som soldat- og sjømannshjem, barnehjem, folkehøyskoler og efterskoler. Hjelpeorganisasjonen Kirkens Korshær, stiftet i 1912, har også sprunget ut av den.Indremisjonen på Færøyene, Heimamissiónin, ble utskilt fra Indre Mission som en selvstendig organisasjon i 1990.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Indre Mission – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Toni Kuusela

Toni Matti Kristian Kuusela (født 21. januar 1994) er en finsk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.I 2021 representerte han Finland i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der han ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 76,95 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Toni Kuusela – Olympedia 
(en) Toni Kuusela – World Athletics 
(en) Toni Kuusela – Diamond League
Gatis Čakšs

Gatis Čakšs (født 13. juni 1995) er en latvisk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.I 2021 representerte han Latvia i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der han ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 78,81 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gatis Čakšs – Olympedia 
(en) Gatis Čakšs – World Athletics
Takuto Kominami

Takuto Kominami (japansk: 小南 拓人, født 26. juli 1995) er en japansk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.I 2021 representerte han Japan i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der han ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 78,39 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Takuto Kominami – Olympedia 
(en) Takuto Kominami – World Athletics
Cyprian Mrzygłód

Cyprian Mrzygłód (født 2. februar 1998) er en polsk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.I 2021 representerte han Polen i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der han ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 78,33 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cyprian Mrzygłód – Olympedia 
(en) Cyprian Mrzygłód – World Athletics
Shivpal Singh

Shivpal Singh (født 6. juli 1995) er en indisk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.I 2021 representerte han India i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der han ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 76,40 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shivpal Singh – Olympedia 
(en) Shivpal Singh – World Athletics
Lotsawa

Lotsawa (tibetansk: ལོ་ཙཱ་བ, wylie: lo tsA ba) er et tibetansk ord som brukes som tittel på innfødte tibetanske oversettere, slik som Vairotsana, Rinchen Zangpo, Marpa Lotsawa, Tropu Lotsawa Jampa Pel og andre, som arbeidet sammen med indiske panditaer for å oversette buddhistiske tekster til tibetansk fra sanskrit, klassisk kinesisk og andre asiatiske språk. Det er antatt at ordet er avledet av sanskrit locchāva, som betyr «tospråklig» eller «verdens øyne». Ordet brukes også om moderne oversettere av tibetanske buddhistiske tekster.


== Referanser ==
Rgya Gram Shad

Rgya Gram Shad (unicode: U+0F12, ༒) er et tegn i den tibetanske skrift. Tegnet er et tegnsettingsmerke, en avansert form for danda, som brukes til å avmerke slutten på paragrafer i tibetanske buddhistiske tekster.


== Referanser ==
Djurgårdens IF i 1990

Dette er en oversikt over kampene som ble spilt av herrelaget til den svenske fotballklubben Djurgårdens IF Fotboll i 1990.


== Tabell ==


== Kamper ==


=== Allsvenskan ===


=== Svenska Cupen ===


=== Cupvinnercupen ===


== Spillerstatistikk ==


== Spillere på landslag ==
Kun landskamper spilt mens klubbsesongen pågikk er medregnet.

 Sverige


== Referanser ==


== Kilder ==
Mike Hammond (1991). The European Football Yearbook 1991/92. Storbritannia: Sports Projects Limited. ISBN 0946866031.
Suppeopera

Suppeopera, originaltittel Soupe Opéra, er et fransk barneprogram skapt av studioet Marlou Films, og er animert med bruk av stop motion. Serien består av frukt og grønt som transformerer seg til forskjellige skapninger og ting. 26 episoder ble skapt, hvor hver episode var to minutter lange. I Frankrike ble serien vist på kanalen France 3.
Internasjonalt ble Soupe Opéra sendt i blant annet Australia, Storbritannia, USA og Latin-Amerika. I Norge ble serien navngitt «Suppeopera», og var sendt på NRKs kanaler fra 2002 til 2014.


== Visuelt ==
I hver episode er det flere matvarer (hovedsakelig frukt og grønt) som spontant går ut av en matkurv av seg selv, for så å kutte seg opp for å danne dyr og andre ting. Dyrene, som er utgjort av disse matvarene, gjør da forskjellige handlinger, som å spise restene. I noen episoder er matvarene ikke frukt og grønt, som et hardkokt egg, en pakke potetgull, eller en pose med bakepulver. Ting som ikke er mat kan også komme ut av kurven, som en gryte eller en bærbar gasskomfyr.
Serien er også stilmessig lignende på Poubelles, en annen serie skapt av Marlou Films. Forskjellen er at i stedet for at det er kurante matvarer som hopper ut av en kurv, er det søppel som hopper ut av en søppelkasse for å danne dyr.


== Lydspor ==
Suppeopera har et særegent lydspor skapt av de franske musikerne C.I.P/Garlo. Lydsporet består av to musikkverk som er brukt i hver episode, i samme rekkefølge. Den første låten er spilt i løpet av stop motion-scenene, og består av fire stemmer som synger a cappella. Stemmene er en blanding av synging, beatboxing, og sampla vokallyder spilt på en synthesizer. Den andre låten er et elektronisk funk-arrangement av den samme melodien, spilt over rulleteksten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Suppeopera på Internet Movie Database 
(no) Suppeopera på NRK TV
Villafranca

Villafranca  har flere betydninger:

Villafranca in Lunigiana, en kommune i Provinsen Massa-Carrara i den italienske regionen Toscana
Villafranca Piemonte, en kommune i storbyområdet Torino i regionen Piemonte i det nordlige Italia


== Se også ==
Francavilla
Pholeuonopsis

Pholeuonopsis er en slekt av mycelbiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore, avlangt-ovale, blinde, rødbrunlige kadaverbiller. De har et utseende typisk for insekter som lever i huler, med lange og tynne antenner og bein og reduserte fasettøyne. Hodet er ganske lite, pronotum stort og rundet, dekkvingene ovale, beina nokså lange og tynne.


== Levevis ==
Artene lever i huler.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i huleområder i Serbia, Bosnia-Hercegovina og Montenegro.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae
Stammen Leptodirini Lacordaire, 1854 - ca. 185 slekter, maurlignende
Understammen Bathysciina
Slekten Pholeuonopsis Apfelbeck, 1901Pholeuonopsis cvijici S. Ćurčić & Brajković, 2002
Pholeuonopsis ganglbaueri Apfelbeck, 1901
Pholeuonopsis grabowskii Apfelbeck, 1907
Pholueonopsis herculeanus (Reitter, 1904) - nylig overført fra slekten Blattodromus
Pholeuonopsis intermedia Knirsch, 1929
Pholeuonopsis leonhardi (Reitter, 1903)
Pholeuonopsis lupi S. Ćurčić & Pavićević, 2018
Pholeuonopsis magdelainei Jeannel, 1924
Pholeuonopsis perucensis S. Ćurčić, Vrbica, Vesović, Mulaomerović & B. Ćurčić, 2014
Pholeuonopsis pfeiferi Breit, 1914
Pholeuonopsis romanjensis Knirsch, 1929
Pholeuonopsis setipennis Apfelbeck, 1907
Pholeuonopsis sljivovicensis S. Ćurčić, Vrbica, Vesović, Antić, Petković & Bosko, 2015
Pholeuonopsis spaethi Knirsch, 1929
Pholeuonopsis tarensis S. Ćurčić & Pavićević, 2018
Pholeuonopsis weiratheri (Reitter, 1913)
Pholeuonopsis zlatiborensis S. Ćurčić, Brajković, B. Ćurčić & N. Ćurčić, 2006


== Referanser ==


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Pholeuonopsis i Global Biodiversity Information Facility
Swe Cup 2018/19

Swe Cup 2018/19 var den nasjonale cupen i skiskyting i Sverige for sesongen 2018/19. 
For hver utøver telte de åtte beste rennene av de ti rennene som ble arrangert.


=== Sluttstilling menn ===


=== Sluttstilling kvinner ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Resultater
Zeadolopus

Zeadolopus  er en slekt av mycelbiller som særlig finnes knyttet til underjordiske sopp.


== Utseende ==
Små (gjerne 1-1,5 millimeter), ovale og hvelvede, blanke, gulbrune til svarte mycelbiller. Antennene har en avlang, fire-leddet klubbe. Hodet er kort og bredt, pronotum bredt rundet, danner en nesten kontinuerlig kurve med de rundede dekkvingene, som har regelmessige punktrader.


== Levevis ==
Artene i underfamilien mycelbiller (Leiodinae) lever av og på sopp. Denne slekten har blitt funnet på sopp under nedfalne blader.


== Utbredelse ==
Slakten er utbredt i alle verdensdeler.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien mycelbiller (Leiodinae)
Stammen Leiodini
Slekten Zeadolopus Broun, 1903


=== Liste over artene ===


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Zeadolopus i Encyclopedia of Life 
(en) Zeadolopus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Zeadolopus hos ITIS 
(en) Zeadolopus hos NCBI 
(en) Kategori:Zeadolopus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Zeadolopus – detaljert informasjon på Wikispecies
Silphopsyllus

Silphopsyllus er en slekt av biller som har et uvanlig levevis for biller i og med at de er ektoparasitter på pattedyr. Slekten omfatter bare én kjent art som lever på bever.


== Utseende ==
En liten (ca. 2 millimeter), nokså bred og flat, gulbrun bille med reduserte øyne. Kroppsformen gjør det mulig for dem å gjemme seg i pelsen til vertsdyrene. Antennene er noe lengre enn hodet + pronotum med en tre-leddet klubbe, hodet forholdsvis lite og rundet uten fasettøyne, pronotum rundet, dekkvingene nor forkortede og rundede, beina middels lange og kraftige. Det er noe forskjell på kjønnene, hannen er kortere og bredere enn hunnen.


== Levevis ==
Denne arten er knyttet til russisk desman.


== Utbredelse ==
Slekten følger desmanens utbredelse i Russland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien loppebiller, Platypsyllinae Horn, 1880
Slekten Silphopsyllus Olsoufiev, 1923 Silphopsyllus desmanae Olsoufiev, 1923


== Referanser ==


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of lifeSilfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Silphopsyllus i Encyclopedia of Life 
(en) Silphopsyllus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Silphopsyllus hos NCBI 
Silphopsyllus – detaljert informasjon på Wikispecies
Restfjell

Restfjell (tysk: Rumpfgebirge) er de sterkt eroderte restene av en foldet fjellkjede, ofte fra en tidlig periode i jordas historie. Begrepet Rumpfgebirge («skrogfjell») ble først introdusert av Ferdinand von Richthofen i 1886. Restene til de tidligere fjellkjedene kan finnes i mange lavlandsområder på jordskorpen (hvor de danner grunnfjellet), og spesielt i Sentral-Europa gjennom nyere tektonikk. Dette kan resultere i et oppløftet peneplan, som er en type høyland.
Dalstrukturene i restfjell er ofte mer uregelmessige enn i de yngre foldefjellene, noe som skyldes de betydelig yngre tektoniske prosessene og sterkere erosjon av de tidligere fjellkjedene som opprinnelig ofte var opptil flere tusen meter høye. I kontrast er derimot høyslettene deres orografisk like i form.
Erosjonen av fjellene har avdekket mange mineralressurser, som sølv og jernmalm i Harz, kobber i Rammelsberg eller uran i Erzgebirge.


== Eksempler ==
I Europa faller mange av de tyske Mittelgebirge inn i kategorien restfjell – for eksempel Harz, Erzgebirge, Fichtelgebirge og Rheinisches Schiefergebirge. Andre fjell stammer også fra tiden til den variskiske fjellkjedefolding, som fjellene på begge sider av Rhinen (Schwarzwald og Vogesene) og Det bøhmiske massiv.
Enda eldre er Den kaledonske fjellkjede som omfatter fjell i blant andre Norge, Skottland og USA (Appalachene). Denne ble dannet for om lag 500 millioner år siden.
Uralfjellene mellom Øst-Europa og Sibir har en lignende historie som Den kaledonske fjellkjede, og har betydning for økonomien gjennom omfattende gruvedrift.


== Se også ==
Rauk


== Referanser ==
Mobb

En mobb er en rå, ubehøvlet folkemengde.
Mobb forbindes med folkemengdene som bedrev lynsjing i USA. I nyere tid er det brukt om folkemengden som stormet den amerikanske kongressen 6. januar 2021. Også personer som bedriver hooliganisme betegnes som mobb.Ordet mobb kommer fra engelsk mob, som igjen stammer fra latin mobile (vulgus),  i Det Norske Akademis ordbok forklart som «den urolige, lettpåvirkelige (menneskemengde)». Et relatert ord er mobbing, en handling som også kan utføres av en mobb.


== Se også ==
Flash mob
Oklokrati
Pøbel


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bernt Hagtvet (1980). Autoritet, ideologi, lydighet. [Lillehammer]: Oppland distriktshøgskole. s. 73–75. ISBN 8271840304. 


== Eksterne lenker ==
Søk etter mobb i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
Usikkerhetsanalyse

Usikkerhetsanalyse eller usikkerhetsvurdering er en type analyse hvor man undersøker usikkerheten til variabler som blir brukt til beslutningsprosesser hvor observasjoner og modeller representerer  kunnskapsgrunnlaget. Med andre ord har analysen som mål å være et teknisk hjelpemiddel som bidrar til å kvantifisere usikkerheten i relevante variabler.
I prosjekter kan usikkerhetsanalyse brukes for å få oversikt over usikkerheter i prosjektet, og utgjør i så måte et verktøy for usikkerhetsstyring.


== Fysiske eksperiment ==
I fysiske eksperiment handler usikkerhetsanalysen om å vurdere usikkerheten til en måling. Et eksperiment designet for å måle en effekt, demonstrere en fysisk lov eller estimere en numerisk verdi fra en fysisk variabel vil alltid være påvirket av målefeil på grunn av faktorer som instrumentering, metodevalg, konfunderende effekter, og så videre. Eksperimentelle usikkerhetsestimater trengs for å vurdere tilliten til resultatene.  Et relatert fagfelt er eksperimentdesign.


== Matematisk modellering ==
På samme måte vil usikkerhetsanalyser av numeriske eksperimenter og matematisk modellering bygge på en rekke teknikker for å bestemme påliteligheten til modellprediksjoner, og tar hensyn til ulike kilder til usikkerhet i modellinngang og design. Et relatert fagfelt er sensitivitetsanalyse.


== Kalibrerte parametre og tolkning av utputt ==
En kalibrert parameter representerer ikke nødvendigvis virkeligheten, ettersom virkeligheten ofte er mye mer kompleks. Enhver prediksjon har sine egne kompleksiteter av virkeligheten som ikke kan bli presentert unikt av den kalibrerte modellen, og det vil derfor være potensial for feil. Slike feil må tas hensyn til når man bruker modellutgangen for å ta beslutninger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Metoder for usikkerhetsanalyse, Usikkerhetsanalyse - Metoder Concept rapport Nr 12, av Kjell Austeng, Olav Torp, Jon Terje Midtbø, Vidar Helland, Ingemund Jordanger
Usikkerhetsanalyse | Anskaffelser.no - en fagside om offentlige anskaffelser