jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Joseph Naumann

Joseph Fred Naumann (født 4. juni 1949 i Saint Louis) er en amerikansk katolsk erkebiskop av Kansas City i Kansas.


== Biografi ==
Joseph Naumann er sønn til Fred og Louise Naumann, født Lukens. Han studerte ved Cardinal Glennon College og ved Kenrick-Glennon Seminary i Saint Louis og presteviet den 24. mai 1975 av kardinal John Carberry. 
I juli 1997 ble Naumann utnevnt til hjelpebiskop av Saint Louis og titulærbiskop av Caput Cilla og ble viet den 3. september samme år av erkebiskop Justin Rigali. Medkonsekrantene var biskopene Edward O'Donnell og Edward Braxton. 
I januar 2004 ble Naumann utnevnt koadjutorerkebiskop av Kansas City i Kansas under James Keleher og ettertrådte denne ett år senere, i januar 2005.I slutten av januar 2021 kritiserte erkebiskop Naumann den nytiltrådte president Joe Bidens abortvennlige politikk.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Kardinal Giovanni Lajolo (1935-) *1989
Erkebiskop Justin Francis Rigali (1935- ) *1985
Erkebiskop Joseph Naumann (1949- ) *1997


== Referanser ==
Peter Bogdanovich

Peter Bogdanovich (1939–2022) var en amerikansk filmregissør, manusforfatter, skuespiller, produsent, filmanmelder og filmhistoriker av serbisk opprinnelse. Han var en av regissørene i den såkalte «New Hollywood»-bølgen.
Han var opprinnelig journalist med film som arbeidsområde, men fikk så jobb i produksjonsstaben som laget filmen The Wild Angels (1966) med Roger Corman som regissør. Filmen ble en suksess, og Bogdanovich fikk deretter muligheten til å debutere som regissør selv med filmen Targets (1968), som fikk svært gode anmeldelser. Det gjorde også dramaet The Last Picture Show (1971), som ble nominert til åtte Oscar, deriblant i kategoriene «Best Director» og «Best Adapted Screenplay».


== Filmograf ==


=== Som regissør ===


==== Film ====


==== Dokumentarfilmer ====
1971: Directed by John Ford
2007: Runnin' Down a Dream
2018: The Great Buster: A Celebration


==== TV ====
TV-serier

TV-filmer

1996: To Sir, with Love II
1997: The Price of Heaven
1997: Rescuers: Stories of Courage: Two Women
1998: Naked City: A Killer Christmas
1999: A Saintly Switch
2004: The Mystery of Natalie Wood
2004: Hustle


== Bibliografi ==
Bøker av Peter Bogdanovich:

1961: The Cinema of Orson Welles. New York: Museum of Modern Art Film Library. OCLC 982198898
1962: The Cinema of Howard Hawks. New York: Museum of Modern Art Film Library. OCLC 868410545
1963: The Cinema of Alfred Hitchcock. New York: Museum of Modern Art Film Library. OCLC 937577000
1967: John Ford. London: Studio Vista. OCLC 868409009. Expanded edition: Berkeley: University of California, 1978. ISBN 9780520034983
1967: Fritz Lang in America. London: Studio Vista. OCLC 469498600; New York: Praeger. OCLC 841184600
1970: Allan Dwan: The Last Pioneer. Inglaterra: Studio Vista. OCLC 777766501
1973: Pieces of Time. New York: Arbor House. OCLC 982199356. Expanded edition, 1985: Pieces of Time: Peter Bogdanovich on the Movies, 1961–1985. ISBN 9780877956969
1984: The Killing of the Unicorn – Dorothy Stratten 1960–1980. William Morrow and Company. ISBN 0-688-01611-1
1992: This is Orson Welles. HarperPerennial. ISBN 0-06-092439-X
1995: A Moment with Miss Gish. Santa Barbara: Santa Teresa Press. OCLC 34316185
1997: Who The Devil Made It: Conversations with Legendary Film Directors. Alfred A. Knopf. ISBN 0-679-44706-7
1999: Peter Bogdanovich's Movie of the Week. New York: Ballantine Books. ISBN 9780345432056
2004: Who the Hell's in It: Conversations with Hollywood's Legendary Actors. New York: Alfred A. Knopf. ISBN 0-375-40010-9


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Bogdanovich på Internet Movie Database 
(sv) Peter Bogdanovich i Svensk Filmdatabas 
(da) Peter Bogdanovich på Filmdatabasen 
(da) Peter Bogdanovich på Scope 
(fr) Peter Bogdanovich på Allociné 
(en) Peter Bogdanovich på AllMovie 
(en) Peter Bogdanovich hos Turner Classic Movies 
(en) Peter Bogdanovich hos Rotten Tomatoes 
(en) Peter Bogdanovich hos The Movie Database
Saint Jack (film)

Saint Jack er en krimkomedie fra 1979 regissert av Peter Bogdanovich. Filmen bygger på Paul Therouxs roman fra 1973, som også har tittelen Saint Jack. Ben Gazzara spiller hovedrollen som Flowers i filmen; andre roller spilles av Denholm Elliott og George Lazenby.


== Rolleliste ==
Ben Gazzara – Jack Flowers
Denholm Elliott – William Leigh
James Villiers – Frogget
Joss Ackland – Yardley
Rodney Bewes – Smale
Mark Kingston – Mr. Yates
Lisa Lu – Mrs. Yates
Monika Subramaniam – Monika
Judy Lim – Judy
George Lazenby – en senator
Peter Bogdanovich – Eddie Schuman
Joseph Noël – Gopi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Saint Jack (film) på Internet Movie Database 
(no) Saint Jack (film) hos Filmfront 
(sv) Saint Jack (film) i Svensk Filmdatabas 
(da) Saint Jack (film) i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Saint Jack (film) på Allociné 
(nl) Saint Jack (film) på MovieMeter 
(en) Saint Jack (film) på AllMovie 
(en) Saint Jack (film) på Rotten Tomatoes
Saint Jack (roman)

Saint Jack er en roman fra 1973 av Paul Theroux. Romanen handler om Jack Flowers, som er hallik i Singapore. Jack føler seg oversett og lite verdsatt, og i håp om å tjene mer penger forsøker han å etablere sitt eget bordell. Dermed får han problemer med medlemmer av den kinesiske mafiaen.


== Filmatisering ==

I 1979 hadde filmen Saint Jack premiere. Den bygget på boken til Theroux, og var regissert av Peter Bogdanovich.


== Referanser ==
Norwegian Block Exchange

Norwegian Block Exchange (NBX) er et norsk selskap som opererer en kryptovalutabørs. Kundene kan handle eller oppbevare noen utvalgte kryptovalutaer som Bitcoin og Ethereum.Norwegian Block Exchange ble stiftet i 2018 av Bjørn Kjos og hans familiemedlemmer. Bjørn Kjos var styreleder i selskapet per januar 2022. Hans svigersønn, Stig Aleksander Kjos-Mathisen, var medstifter og administrerende direktør i selskapet. Øvrige styremedlemmer var per januar 2022 Kari Due-Andresen, Nils Sundlin og Sturle Valheim Skulevold.I desember 2020 hentet selskapet inn 63,3 millioner kroner fra Pareto Securities i en emisjon.10. desember 2021 kunngjorde NBX at selskapet skulle bli børsnotert.


== Referanser ==
Wordle

Wordle er et nettleserbasert engelskspråklig ordspill laget av Josh Wardle som ble offentliggjort i oktober 2021. Wardle, som er en programvareutvikler fra Brooklyn, skapte Wordle for sin partner som var glad i ordspill. Spillet ble gjort tilgjengelig for offentligheten i oktober 2021, etter en periode hvor det kun var tilgjengelig for Wardles venner og familie. Spillet har likheter med TV-programmet Lingo.
Det ble kunngjort 31. januar 2022 at Wordle ble kjøpt av The New York Times, for en sum høyere enn en million amerikanske dollar. The New York Times har sagt at de ønsker å fortsette med den kostnadsfrie modellen inntil videre.


== Spillopplevelse ==
I Wordle må spilleren finne ut hva det hemmelige, engelskspråklige ordet på fem bokstaver er. Spilleren får gjette hva ordet er opp til seks ganger. Når spilleren har skrevet inn et ord på fem bokstaver, får de vite om bokstavene er i det hemmelige ordet, og om de er på riktig plassering. For eksempel, om det hemmelige ordet er «CRATE», og spilleren har skrevet inn ordet «CARPS», vil bokstaven C bli fremhevet med en grønn grafikk, og bokstavene A og R blir fremhevet med en gul grafikk. Om spilleren har skrevet inn et ord som ikke er et ord, er det ikke godkjent som et forsøk.Det er ett tilgjengelig ord daglig, som vil si at alle spillere forsøker å knekke den samme gåta hver dag.


== Mottakelse ==
Wordle har fått positive tilbakemeldinger fra spillere og journalister. Adam Rosenberg, ved Mashable, skrev «gi det et forsøk og se for deg selv. Når du har blitt bitt, er det vanskelig å stoppe deg fra å komme tilbake for mer.». Jordan Devore, ved Destructoid, skrev at «Wordle var nådigst skapt av Josh Wardle, og det er veldig bra.»90 spillere spilte Wordle 1. november 2021. Ved 2. januar 2022 er det rapportert at 300 000 spillere spilte spillet. Spillet fikk en økt popularitet da det, i midten av desember, ble lagt til en funksjon som lot spillere legge sine resultater ut på tjenesten Twitter. Twitter-postene som spillet lar spillerne poste har blitt vanlige å se på Twitter, men har også fått kritikk på grunn av at de gir en dårlig opplevelse for folk som bruker skjermlesere.Wordle har blitt kopiert på en rekke andre språk og enheter, og flere av kopiene for iOS og Android er fjernet fra app-butikkene. Wardle ønsket at Wordle skulle være tilgjengelig uten kostnader eller reklame.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wordle hos MobyGames 
(en) Wordle hos Giant Bomb
Francesco Ciceri (biskop)

Francesco Ciceri (født 19. juli 1848 i Vill'Albese i Kongedømmet Lombardia-Venetia, død 2. juni 1924) var en katolsk prelat som var biskop av Padova 1901–1924.
Han presteviet 17. desember 1870, og ble utnevnt av pave Leo XIII den 15. april 1901 til biskop av Pavia. Bispevielsen fant sted 25. august 1901.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Kardinal Agostino Gaetano Riboldi (1839–1902) *1877
Biskop Francesco Ciceri (1848–1924) *1901


== Referanser ==
Amphichroum

Amphichroum er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 4-5 millimeter), avlange, matte til halvblanke kortvinger. Antennene er lange og tynne. Hodet er forholdsvis stort med små, utstående fasettøyne. Forkroppen er gjerne brungul, bakkroppen mørkt brunlig. Kroppen er fint punktert. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider, grovt punktert. Dekkvingene er forholdsvis lange og dekker gjerne omtrent halvparten av bakkroppen.


== Levevis ==
Amphichroum-artene besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Holarktis.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
Stammen Anthophagini Thomson, 1859
Slekten Amphichroum Kraatz, 1857
Amphichroum albanicum Bernhauer, 1936
Amphichroum altivagans Cameron, 1941
Amphichroum angustilobatum Shavrin & Smetana, 2018
Amphichroum anthobioides Champion, 1925
Amphichroum assingi Shavrin & Smetana, 2018
Amphichroum canaliculatum (Erichson, 1840)
Amphichroum feldmanni Shavrin, 2019
Amphichroum floribundum J.L.LeConte, 1863
Amphichroum hirtellum (Heer, 1839)
Amphichroum kambaitiense (Scheerpeltz, 1965)
Amphichroum longilobatum Shavrin & Smetana, 2018
Amphichroum maculatum (Horn, 1883)
Amphichroum maculicolle (Mannerheim, 1843)
Amphichroum maculosum Shavrin & Smetana, 2018
Amphichroum miaoershanum Y.Watanabe, 1999
Amphichroum milkensis Coiffait, 1984
Amphichroum monticola Cameron, 1928
Amphichroum pindarense Champion, 1920
Amphichroum propinquum Shavrin & Smetana, 2018
Amphichroum queinneci Coiffait, 1984
Amphichroum reticulatum Coiffait, 1978
Amphichroum rotundatum Shavrin & Smetana, 2018
Amphichroum schuelkei Shavrin & Smetana, 2018
Amphichroum squamosum Shavrin & Smetana, 2018
Amphichroum subaequale Shavrin & Smetana, 2018
Amphichroum subelongatum Shavrin & Smetana, 2018
Amphichroum tibetanum Shavrin & Smetana, 2018


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Amphichroum i Encyclopedia of Life 
(en) Amphichroum i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amphichroum hos Fauna Europaea 
(en) Amphichroum hos NCBI 
(en) Kategori:Amphichroum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amphichroum – detaljert informasjon på Wikispecies
Haida (bille)

Haida er en slekt av biller i familien kortvinger.


== Utseende ==
Små (1,5-2 millimeter), brede, matt brunrøde kortvinger med tydelige punktøyne i pannen. Oversiden er fint hårete. Hodet er forholdsvis stort, pronotum gjerne nokså smalt. Dekkvingene er gjerne lange til kortvinger å være, men dekker ikke hele bakkroppen. Oversiden er kraftig og ganske tett punktert.


== Levevis ==
Artene lever gjerne mellom løvstrø på skogbunnen, ofte nær bekker.


== Utbredelse ==
Slekten lever langs vestkysten av Nord-Amerika nord til Aleutene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien punktøyekortvinger, Omaliinae Macleay, 1825
Stammen Coryphiini Jacobson, 1908
Understammen Coryphiina Jacobson, 1908
Slekten Haida Keen, 1897
Haida argonautarum Smetana, 2003
Haida bisulcata Campbell, 1978
Haida callosa (Mäklin, 1852)
Haida insulcata Campbell, 1978
Haida keeni Keen, 1897
Haida satoi Smetana, 2003


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - utbredelsesdatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Haida (bille) i Global Biodiversity Information Facility 
Haida – detaljert informasjon på Wikispecies
Carcinocephalus

Carcinocephalus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (1,7-3 millimeter), avlange, litt flate, brunrøde til svarte kortvinger.
De er blanke og glatte, tilsynelatende hårløse, kroppen tydelig punktert. Hodet er stort og bredt med middels store fasettøyne, markert "hals" og to små punktøyne i den bakre delen. Pronotum har rundede sider, er tydelig bredere enn langt. Bakvingene er mye lengre enn pronotum (gjerne rundt dobbelt så lange). Bakkroppen er ganske bred.


== Levevis ==
Disse billene finnes ofte krypende på snøen.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i nordlige områder av Nord-Amerika og Europa, finnes også i Øst-Asia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
Stammen Omaliini MacLeay, 1825
Slekten Carcinocephalus Bernhauer, 1904
Carcinocephalus blandus (Luze, 1906)- Europa
Carcinocephalus exsculptus (Mäklin, 1852)
Carcinocephalus flavidus (Hamilton, 1895) - Nord-Amerika
Carcinocephalus merkli (Eppelsheim, 1883) - Europa
Carcinocephalus satoi Y.Hayashi, 2008 - Japan
Carcinocephalus szujecki Shavrin, 2018 - Taiwan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [2]
(en) Carcinocephalus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Carcinocephalus hos NCBI 
Carcinocephalus – detaljert informasjon på Wikispecies
Protopeplus

Protopeplus er utdødd slekt av kortvinger. De kan kjennes på flat, jevnbred kroppsform og flere opphøyde lengderibber på dekkvingene. De er små, rundt 2 mm lange biller med svakt kølleformede antenner.


== Utseende ==


== Utbredelse i tid og rom ==
Arten er beskrevet fra rav fra Myanmar. Dette stammer fra midtre kritt, ca. 99 millioner år før nåtid.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien ribbekortvinger, Micropeplinae (eventuelt familien Micropeplidae)
Slekten †Protopeplus Cai & Huang, 2014†Protopeplus cretaceus Cai & Huang, 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Protopeplus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Protopeplus hos Fossilworks 
Protopeplus – detaljert informasjon på Wikispecies
Seracamaurops

Seracamaurops er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller som tilhører gruppen køllebiller.


== Utseende ==
Små, avlange, maurlignende, rødbrunlige køllebiller. Hodet er lengre enn bredt med små fasettøyne, kledt me lange, oppstående hår. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum, tynne, det ytterste leddet noe større og spoleformet. Pronotum er ovalt, litt lengre enn bredt, med en skarp midtfure. Dekkvingene er pæreformede (til sammen), uten punktrader. Bakkroppen er rundet, det første ryggleddet utgjør omtrent halve lengden sett ovenfra. Beina er nokså lange, lårene litt klubbeformede.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Balkan (Bosnia-Hercegovina) og i Kaukasus.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Batrisitae
Gruppen Amauropini Jeannel, 1948
Slekten Seracamaurops Winkler, 1925 Underslekten Amaurolecus Nonveiller & Pavićević, 2008Seracamaurops komarovi Hlaváč, Kodada & Koval, 1999
Underslekten Cordiamaurops Nonveiller & Pavićević, 2008
Seracamaurops fritschi Besuchet, 1986
Seracamaurops perreaui Nonveiller & Pavićević, 2008
Underslekten Seracamaurops (i snever forstand)
Seracamaurops cadmei Pavićević & Ozimec, 2013
Seracamaurops fodori (Székessy, 1943)
Seracamaurops frieseni (Winkler, 1925)
Seracamaurops grabowskii (G. Müller, 1926)
Seracamaurops grandis (Winkler, 1925)
Seracamaurops mlejneki Pavićević, Hlaváč & Lakota, 2008
Seracamaurops nonveilleri Pavićević, Hlaváč & Lakota, 2008
Seracamaurops novaki (Svirčev, 1936)
Seracamaurops ognjenovici Pavićević, Hlaváč & Lakota, 2008
Seracamaurops perovici Pavićević, Njunjić & Plekáš, 2014
Seracamaurops popovici Pavićević, Hlaváč & Lakota, 2008
Seracamaurops weiratheri (Reitter, 1913)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Seracamaurops i Global Biodiversity Information Facility 
Seracamaurops – detaljert informasjon på Wikispecies
Sardolutra ichnusae

Sardolutra ichnusae er en utdødd oterart. Den er kjent fra et skjelett datert til yngre pleistocen som ble funnet i Grotta di Nettuno ved Capo Caccia på middelhavsøya Sardinia.
Korsika og Sardinia hadde i yngre pleistocen tre oterarter som var tilpasset ulike økologiske nisjer. De andre to var Algarolutra og Megalenhydris. Sardolutra ichnusae var sannsynligvis en hurtig svømmer som jaktet på raske fisker i havet.


== Litteratur ==
G.F. Willemsen (1992). «A revision of the Pliocene and Quaternary Lutrinae from Europe». Scripta Geologica. 101: 1–115. ISSN 0375-7587. 
G.F. Willemsen (2006). «Megalenhydris and its relationship to Lutra reconsidered». Hellenic Journal of Geosciences. 41: 83–87. ISSN 1105-0004. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sardolutra ichnusae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sardolutra ichnusae hos Fossilworks 
(en) Kategori:Sardolutra – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Cliarthrus

Cliarthrus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, avlange, blanke, brunrøde køllebiller. Hode, pronotum og dekkvinger er rundede, bakkroppen forholdsvis lang.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Batrisitae
Gruppen Batrisini Reitter, 1882
Understammen Batrisina Reitter, 1882
Slekten Cliarthrus Raffray, 1877
Cliarthrus bicolor Raffray, 1877
Cliarthrus caudex Castellini, 1991
Cliarthrus inermis Jeannel, 1953
Cliarthrus saegeri Jeannel, 1950


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cliarthrus i Global Biodiversity Information Facility 
Cliarthrus – detaljert informasjon på Wikispecies
Tasseografi

Tasseografi er å spå i tekopper eller i kaffegrut – tasseografi – er en tradisjonell spåmetode som vant stor popularitet på 1800-tallet – og tidlig på 1900-tallet.Lenge før hadde romerne lest fremtiden ut ab mønsteret som dannet se i vinens bunnfall. Senere begynte kineserne å spå i teblader, trolig før teen dukket opp i Vesten på 1600-tallet. Selv om det er enkelt å spå i tekopper krever tolkningen øvelse. 
Spåmannen må først identifisere bildene som danner seg, deretter tolke betydningen av hvert bilde og til slutt kombinere de forskjellige symbolene i et sammenhengende budskap. 
Til dette kreves både fantasi og intuisjon. Koppene bør være hvite eller uten mønster på innsiden. Spørreren bør drikke teen eller kaffegruten mens han holder med venstre hånd koppen. Han skal røre rundt i teen tre ganger med urviseren. Deretter setter han koppen på skålen med bunnen opp slik at væsken renner bort mens han teller til syv. 
Så snur han koppen. Hanken skal peke mot spåmannen. Nå kan spåingen ta til. Mange blader i koppen betyr et rikt, allsidig liv. 
Færre blader tyder på en ryddig dipiplinert hjerne. 
Noen mener at symbolene øverst til høyre i koppen forteller om fremtiden, men de på venstre side forteller om fortiden. 
Prikker kan bety økonomiske anliggender, jo flere prikke, jo bedre økonomi. 
Bølgede linjer betyr forstyrrelser eller ustabile forhold. 
Rette linjer et problemfritt forløp. 
Prøv og tyde symbolene samlet, gi hjernen frie tøyler og la bildene stimulere fantasien.           D.I.T.
Tito Veltri de Viterbo

Tito Veltri de Viterbo (født i Viterbo i Kirkestaten) var en italiensk katolsk biskop av Castro (i Lazio, området rundt Roma). Han ble utnevnt til biskop av Viterbo den 10. november 1480, og fratrådte den 30. april 1511.


== Referanser ==