Nino Haratischwili

Nino Haratischwili (georgisk: ნინო ხარატიშვილი)(født 1983) er en georgisk-tysk regissør, dramatiker og forfatter. Hun har mottatt mange priser for sine skuespill, iscenesettelser og bøker, men det var romanen Det åttende livet (til Brilka) som gjorde henne verdensberømt. Den er skrevet på tysk, er oversatt til flere språk, og er også dramatisert.


== Liv ==
Haratischwili er født og oppvokst i Tbilisi. Der gikk hun på en tysk skole, med mange unge og engasjerte lærere som underviste på tysk og lærte barna om tysk kultur. Fra hun begynte å skrive tekster i tolvårsalderen, skrev hun dels på georgisk, dels på tysk.Da Sovjetunionen kollapset, ble de økonomiske forholdene i Georgia svært vanskelige. Haratischwilis mor lyktes i å finne arbeid i Tyskland, og reiste dit med datteren, som gikk på skole der i nærmere to år, fra hun var 12 til hun var 14 år. Deretter reiste hun tilbake til Georgia og gikk på en eksperimentell videregående skole. I 1998 startet hun en tysk-georgisk friteatergruppe, «das Fliedertheater» (Syrinteateret). Frem til hun flyttet til Tyskland i 2003, skrev og regisserte hun stykker for denne teaterguppen. De opptrådte hovedsakelig i Georgia, men hadde også gjestespill i Tyskland.Etter videregående skole studerte hun filmregi ved den statlige skolen for film og teater i Tbilisi, men følte at teaterregi passet hennes temperament bedre. Filmarbeidet gikk for langsomt. Hun forlot Georgia og teatergruppen og reiste tilbake til Tyskland. Der studerte hun teaterregi ved Hochschule für Musik und Theater Hamburg i perioden 2003–2007. Etter hvert begynte hun å tenke og skrive på tysk. I 2006 skrev hun Z, sitt første profesjonelle skuespill på tysk. Bortsett fra enkelte blogginnlegg og artikler på georgisk, har hun etter 2006 utelukkende skrevet på tysk. Hun er ofte blitt spurt om hvordan det er å skrive på et språk som ikke er hennes opprinnelige morsmål. I et intervju svarte hun at hun blir mer eksperimentell og leken når ordene og setningene ikke bare glir uten at man behøver å tenke over språket.Hun bor (pr. 2022) i Tyskland og arbeider som frilans dramatiker, teaterregissør og forfatter. I 2012 ble hun tysk statsborger.I studieåret 2021/2022 innehar Haratischwili et æresdosentur ved Hochschule RheinMain. Høyskolen har i mange år invitert en forfatter årlig som skolens «poetikdozent». Dosenturet er opprettet i samarbeid med Landeshauptstadt Wiesbadens kulturkontor. Gjennom året innebærer stillingen poetikk-diskusjoner, opplesninger og foredrag.


== Forfatterskap og bibliografi ==
«Folk tenker alltid at når du skriver, dreier alt seg om deg selv. Forfatteren Daniel Kehlmann sier han er glad for at han ikke trenger å forholde seg til seg selv, han kan lyve, leke, forføre. Sånn føler jeg det også. Det er virkelig befriende noen ganger. (Nino Haratischwili i intervju med Hamburger Abendblatt i 2010) 
Allerede mens hun studerte teaterregi i Hamburg skrev og regisserte hun skuespill. 
I 2014 fikk Haratischwili sitt store, internasjonale gjennombrudd med romanen Das achte Leben (Für Brilka) (norsk: Det åttende livet (Til Brilka). Boken er ifølge en anmeldelse «en blodig og frodig slektskrønike fra Stalins fødeland», og Haratischwili blander det personlige og det universelle ved å fortelle historiene til individer som har fått livet påvirket av hendelsene som rystet Øst-Europa på 1900-tallet. Ifølge nettstedet til hennes tyske forlag (udatert), Frankfurter Verlagsanstalt (FVA), er boken allerede oversatt til 25 språk. Det åttende livet (til Brilka) utkom på norsk i 2021, oversatt av Ute Neumann. En av de norske anmelderne skrev at det merkes at Haratischwili også er dramatiker: «Det merkes at hun også er dramatiker, for her er melodrama, lavmælte og høyrøstede scener og tekster og fortellinger i mange lag». Dette, og skrivestilen med mange dialoger, har fått teaterfolk til å dramatisere den omfattende romanen (rundt 1150 sider).  
I 2017 ble boken dramatisert av Emilia Heirich, Julia Lochte og Jette Stockel, og den fem timer lange forestillingen hadde premiere på Thalia Theater i Hamburg i april 2017. Regien var ved Jette Stockel. Forestillingen var på turné og ble spilt både i St. Petersburg, Tbilisi og Berlin. Kritikkene var gode, også for teaterversjonen av Das achte Leben (Für Brilka).


=== Romaner ===
Haratischwili har også skrevet noveller og kortere historier.

2010: Juja
2011: Mein sanfter Zwilling
2014: Das achte Leben (Für Brilka). Dramatisert av Heirich, Lochte og Stockel i 2017.
2018: Die Katze und der General Dramatisert av ...
2022: Das mangelnde Licht Dramatisert av ...


=== Teaterstykker/regi (utvalg) ===
Årstall viser til uroppføring av stykket:

2006: Z. Regi: Haratischwili, teater Thalia, Hamburg. Regidebut.
2006: Drei Sekunden. Werkstatttage am Burgtheater Wien
2007: Mein und dein Herz. Medeia. Regi: Haratischwili, på Kampnagel Hamburg. (Eksamensarbeid fra teaterregistudiet på Hochschule für Musik und Theater Hamburg).
2007: Le petit Maitre. Regi: Jette Steckel, Staatstheater Kassel
2007: Agonie. Regi: Haratischwili, Lichthof Theater Hamburg
2008: Müde Menschen in einem Raum. Regi: Haratischwili, Lichthof Theater Hamburg
2008: SELMA, 13. Regi: Nina Mattenklotz
2009: Liv Stein. Regi: Haratischwili, Theater der Stadt Heidelberg
2009: Algier. Regi: Haratischwili, Lichthof Theater Hamburg
2010: Le petit maître. Regi: Haratischwili, Badischen Landesbühne Bruchsal
2010: ZORN. Regi: Felix Rothenhauesler, DT Göttingen
2010: Radio Universe. Regi: Nina Mattenklotz auf Kampnagel Hamburg
2010: Das Jahr von meinem schlimmsten Glück. Regi: Haratischwili, Lichthof Theater Hamburg
2011: Das Leben der Fische. Regi: Haratischwili, DT Goettingen
2014: Land der ersten Dinge.


== Hedersbevisninger (utvalg) ==
2008: Autorenpreis des Heidelberger Stückemarkts; Rolf-Mares-Preis
2010: Adelbert-von-Chamisso-Förderpreis
2011: Preis der unabhängigen Verlage for Mein sanfter Zwilling
2011: Debütpreis des Buddenbrookhauses for romanen Juja
2015: Literaturpreis des Kulturkreises der deutschen Wirtschaft
2015: Anna Seghers-Preis 2021 Mülheimer KinderStückePreis for Löwenherzen
2017: Stipendium des Lessing-Preises der Freien und Hansestadt Hamburg
2018: Bertolt-Brecht-Preis
2019: Schiller-Gedächtnispreis des Landes Baden-Württemberg
2020: Nominert til Booker International Prize for Das achte Leben (Für Brilka)
2021: Mülheimer Kinder-Stücke-Preis, for barneteaterstykket Löwenherzen


== Referanser og noter ==


== Eksterne lenker ==
«The Riveting Interviews | European Literature Network». www.eurolitnetwork.com. Besøkt 4. februar 2022. Rosie Goldsmith intervjuer Nino Haratschwili. Varighet ca 15 minutter