jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aleksandr Askoldov

Aleksandr Jakovlevitsj Askoldov (russisk: Александр Яковлевич Аскольдов; født 1932 i Moskva i Sovjetunionen, død 2018 i Göteborg i Sverige) var en sovjetisk regissør.


== Filmografi (utvalg) ==
1967 – Kommissæren (Комиссар)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Askoldov på Internet Movie Database 
(sv) Aleksandr Askoldov i Svensk Filmdatabas 
(da) Aleksandr Askoldov på Filmdatabasen 
(en) Aleksandr Askoldov hos The Movie Database
Den solntsa i dozjdja

Den solntsa i dozjdja (originaltittel: День солнца и дождя) er en sovjetisk film fra 1967 regissert av Viktor Sokolov.


== Skuespillere ==
Aleksandr Barinov som Aleksej
Anatolij Popov som Nikolaj
Aleksandr Sokolov
Jelizaveta Time
Svetlana Savjolova


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den solntsa i dozjdja på Internet Movie Database 
(en) Den solntsa i dozjdja på AllMovie
Poputnogo vetra, Sinjaja ptitsa

Poputnogo vetra, Sinjaja ptitsa (originaltittel: Попутного ветра, «Синяя птица») er en sovjetisk-jugoslaviske film fra 1967, regissert av Mikhail Jersjov.


== Handling ==
Om bord på skonnerten Blue Bird som reiser på Adriaterhavet, sammen med en gruppe skolebarn. Ved å utnytte det faktum at skipet slipper unna toll-kontroll i havnene, organiserer en internasjonal gjeng levering av et parti narkotika. Fru Rips, en observatør fra «Society for the Patronage of Animals» og hennes følgesvenn, sirkuset Lorimur fungerer skal fungere som kurer. En amerikansk radio-amatør, skole-gutten Ralph og hans jugoslaviske kamerat, Milan, anser oppførselen til Monsieur Vilar, barnelegen knyttet til ekspedisjonen, som veldig merkelig. Guttene sørger for at doktoren blir forfulgt til det viser seg at han egentlig var en agent for Interpol, og den virkelige lovbryteren er Lorimur.
Etter at fru Rips nektet å spise ved samme bord med en gutt fra Senegal, blir hun satt av ved nærmeste havn. Under forestillingen ved en improvisert konsert gjennomsøker guttene artistens hytte, og oppdager den gjemte narkotikaen. Lorimur når øya på en livbåt, men de blir tatt til fange av Ralph og Milan - som fulgte etter ham.


== Skuespillere ==
Blazhenka Catalinić som Mrs. Rips
Radmila Karaklajić som Gina Savić
Vitaly Doronin som kaptein Blue Bird
Boris Amarantov som Lorimur.
Alexander Yesic som Monsieur Vilar
Milan Puzic som en løytnant
Demetr Bitents som korrespondent
Milenko Jovanović som Milan Petrović fra Jugoslavia
Evgenia Vetlov som Tanya Ivleva fra Sovjetunionen.
Alexander Gavrilov som Ralph Barney fra USA
Valery Komlev som Alec fra Storbritannia
Vladimir Pak som Kyoto fra Japan.
Larissa Taranenko som Ulla Nilsson fra Sverige
Azer Kurbanov som Pablo Gonzales fra Brasil
Robert Zotov som Thomas fra Senegal
Svetlana Vishnyakova som Tampiko fra Japan
Irina Shirokova som Mahraba fra India.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Poputnogo vetra, Sinjaja ptitsa på Internet Movie Database
Daj lapu, Drug!

Daj lapu, Drug! (originaltittel: Дай лапу, Друг!) er en sovjetisk film fra 1967 regissert av Ilja Gurin.


== Skuespillere ==
Olga Bobkova som Tanja
Valentina Beljaeva
Nikolaj Lebedev


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daj lapu, Drug! på Internet Movie Database 
(en) Daj lapu, Drug! på AllMovie
Zeljonaja kareta

Zeljonaja kareta (originaltittel: Зелёная карета) er en sovjetisk film fra 1967 regissert av Jan Frid.


== Skuespillere ==
Natalja Tenjakova som Varvara Asenkova
Vladimir Tsjestnokov som Sosnitskij
Igor Dmitriev som Djur
Aleksandr Susnin som Martynov
Gleb Florinskij


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zeljonaja kareta på Internet Movie Database
Jego zvali Robert

Jego zvali Robert (originaltittel: Его звали Роберт) er en sovjetisk film fra 1967, regissert av Ilja Olsjvanger.


== Handling ==
Forskeren Sergey Sergeevich (spilt av Oleg Strizhenov) lager en eksperimentell humanoid robot (også spilt av Oleg Strizhenov) som blir designet for å mestre den delen av verdensrommet som er utilgjengelig for mennesker. Roboten gir ham navnet Robert, og roboten ser på skaperen sin nærmest som en tvilling. Sergey Sergeevich bestemmer seg for å teste roboten i det menneskelige miljøet, og sender den på stevnemøte med bruden til en av hans ansatte Tatiana (spilt av Marianna Vertinskaya)
Men Robert blir snart forelsket i Tatiana, og oppfyller alle oppgavene han får med letthet - selv de mest latterlige og farlige oppgavene. Men roboten går etter hvert ut av kontroll, og forsvinner fra vitenskapsmennene. Risikoen for sosiale og tekniske konsekvenser er dermed overhengende. Forskere skynder seg for å finne roboten. I mellomtiden gir Tatiana roboten for mange menneskelige oppgaver, som den ikke klarer å oppfylle.
De elektronske kretsene inni roboten svikter på grunn av over-oppheting, og den blir ødelagt. Oppfinnerne av roboten finner endelig igjen Robert, og tar den med seg tilbake. Vitenskapsmennene forstår at det å bruke en robot til et slikt ukjent og uforutsigbart miljø som Verdensrommet er uegnet, og en mann forbereder seg på den samme reisen til verdensrommet.


== Skuespillere ==
Oleg Strizhenov som Sergey Kuklin / Robert.
Marianna Vertinskaya som Tanya.
Mikhail Pugovkin som Knopkin.
Vladimir Pobol som Gennady.
Nina Mamaeva som Katyusha.
Panteleimon Krymov som en maskinist
Yuri Tolubeyev som en inspektør
Marcel Marceau i en cameo
Alexander Yarovoi som en frivillig.
Igor Yefimov som Kuklins nabo.
Alisa Freindlich som en sangerinne


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jego zvali Robert på Internet Movie Database 
(en) Jego zvali Robert på AllMovie
Zjurnalist

Zjurnalist (originaltittel: Журналист) er en sovjetisk film fra 1967, regissert av Sergej Gerasimov.


== Handling ==
Historien består av to deler. I den første delen reiser en suksessfull journalist fra Moskva, Yuri Aliabiev, til en liten by i nærheten av Uralfjellene fordi en viss Anikina, en kvinne som bor i byen, skriver klager på lokale myndigheter som anklager dem for å blant annet ta i mot bestikkelser. Etter ankomst til byen møtes Aliabiev og Shura Okaemova, en pen ung kvinne som arbeider ved et lokalt anlegg. Tiltrukket av Shuras intelligens og skjønnhet prøver Aliabiev å forføre henne, men Shura avviser forsøkene hans. Aliabiev reiser deretter tilbake til Moskva, og deretter på forretningsreise til Paris.
Den andre delen av filmen forteller om Aliabievs liv i Paris, hvor han møter blant annet Annie Girardot og Mireille Mathieu, som han forsøker å overtale med alle fordelene som finnes med å leve i Sovjetunionen. Men Yuri klarer fremdeles ikke å glemme Shura fra Ural, og ønsker å gjenoppta forholdet deres igjen.


== Skuespillere ==
Yuri Vasilyev som Yuri Aliabiev
Galina Polskikh som Shura Okaemova.
Nadezhda Fedosova som Anikina.
Sergei Nikonenko som Reutov.
Valentina Telichkina som Valya.
Vasily Shukshin som Evgeny Sergeyevich, journalist
Anatoli Kryzhansky som Sid Barton, en amerikansk journalist
Annie Girardot som Annie Girardot.
Mireille Mathieu som Mireille Mathieu.
Sergei Gerasimov som Alexei Kolesnikov.
Tamara Makarova som Olga Panina


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zjurnalist på Internet Movie Database 
(sv) Zjurnalist i Svensk Filmdatabas 
(en) Zjurnalist på AllMovie 
(en) Zjurnalist på Rotten Tomatoes
Proissjestvie, kotorogo nikto ne zametil

Proissjestvie, kotorogo nikto ne zametil (originaltittel: Происшествие, которого никто не заметил) er en sovjetisk film fra 1967 regissert av Aleksandr Volodin.


== Skuespillere ==
Zjanna Prokhorenko som Nastja
Vera Titova
Jevgenij Lebedev som Jakov Aleksejevitsj
Vitalij Solomin som Tolja
Georgij Sjtil som Ljosja


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Proissjestvie, kotorogo nikto ne zametil på Internet Movie Database
Aleksandr Volodin

Aleksandr Moisejevitsj Volodin (russisk: Алекса́ндр Моисе́евич Воло́дин; født 1919 i Minsk i Sovjetunionen, død 2001 i St. Petersburg i Russland) var en sovjetisk regissør og manusforfatter.


== Filmografi (utvalg) ==
1967 – Proissjestvie, kotorogo nikto ne zametil (Происшествие, которого никто не заметил)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Volodin på Internet Movie Database 
(sv) Aleksandr Volodin i Svensk Filmdatabas 
(en) Aleksandr Volodin hos The Movie Database
Ja vas ljubil...

Ja vas ljubil... (originaltittel: Я вас любил…) er en sovjetisk film fra 1967, regissert av Ilja Frez.


== Handling ==
Den 15 år gamle Kolja Golikov forelsker seg i Nadja Naumtsjenko, en ung aspirerende ballett-danser og koreografi-student. Forelsket gjør han alt han kan for å imponere henne, blant annet med parfyme, sigaretter og hans egen særegne danse-stil.
Til tross for at han ofte latterliggjør seg selv med alle sine merkelige påfunn, ser det ut til at Nadja begynner å like gutten.


== Skuespillere ==
Viktor Perevalov som Kolja
Violetta Khusnulova som Nadja.
Valerij Ryzjakov som Zjora.
Natalja Seleznyova som Lidija Nikolajevna, en lærer
Jevgenij Vesnik som faren.
Vera Orlova som moren.
Natalja Dudinskaja som Zoja Pavlovna.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ja vas ljubil... på Internet Movie Database 
(sv) Ja vas ljubil... i Svensk Filmdatabas 
(en) Ja vas ljubil... på AllMovie
Ijulskij dozjd

Ijulskij dozjd (originaltittel: Июльский дождь) er en sovjetisk film fra 1967 regissert av Marlen Khutsijev.


== Skuespillere ==
Jevgenija Uralova som Lena
Aleksandr Beljavskij som Volodja
Jurij Vizbor som Alik
Jevgenia Kozyreva
Aleksandr Mitta som Vladik


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ijulskij dozjd på Internet Movie Database 
(nl) Ijulskij dozjd på MovieMeter 
(en) Ijulskij dozjd på AllMovie 
(en) Ijulskij dozjd på Rotten Tomatoes
Major Vikhr

Major Vikhr (originaltittel: Майор Вихрь) er en sovjetisk film fra 1967, regissert av Jevgenij Tasjkov.


== Handling ==
Sommeren 1944: I raseri på grunn av en nært forestående katastrofe, gjennomfører ledelsen av Schutzstaffel med støtte fra Adolf Hitler et spesielt program for utryddelse av slaviske kultur-hovedsteder. Kraków, Bratislava og Praha er blant disse byene som skal fullstendig jevnes med jorden med eksplosjoner. Den sovjetiske kommandoen sender en spesiell gruppe bestående tre personer, ledet av major Whirlwind, inn i det okkuperte Kraków - hvis formål er å forhindre den tyske ødeleggelsen av byen. Dette mislykkes, og Whirlwind blir sendt til Gestapo - men senere klarer han å stikke av.
Den polske motstandsbevegelsen samler inn verdifull informasjon om de tyske troppene i Kraków, og radio-operatøren Anya sender informasjon til den sovjetiske kommandoen. Under en av disse radio-sendingene spores imidlertid plasseringen av senderen, og Anya blir arrestert av det tyske Abwehr. Men oberst Berg forsøker å rekruttere Anya, til å sende desinformasjon i koder utarbeidet av Gestapo. Etter arrestasjonen av hans admiral Canaris i forbindelse med 20. juli-attentatet, bestemmer imidlertid oberst Berg seg for å etablere ekte kontakt med den sovjetiske etterretningen. Han møter major Whirlwind, og organiserer Anyas flukt.


== Skuespillere ==
Vadim Beroev som Major Whirlwind.
Anastasia Voznesenskaya som radio-operatør Anya.
Viktor Pavlov som Kolya, Whirlwinds nestleder.
Alexander Schirvindt som Jozef, en polsk motstandsmedlem.
Yevgeny Teterin som Sedoi, en polsk motstandsmedlem.
Lyudmila Davydova som Krysya, en polsk motstandsmedlem.
Igor Yasulovich som Kurt Appel, en tysk soldat.
Yevgeni Burenkov som Borodin, sovjetisk etterretningsagent
Yuri Volyntsev som Hugo Shwalb, Gestapo-offiser.
Vladimir Kenigson som Traub, en tysk journalist
Vladislav Strzhelchik som Berg, Abwehr-oberst
Yevgeniy Kuznetsov som Friedrich-Wilhelm Krüger, SD-sjef i Kraków
Vladimir Gusev som Mukha, en forræder.
Oleg Golubitsky som en oversetter.
Georgi Shevtsov som Stromberg, major i Wehrmacht
Konstantin Zheldin som Gestapo-offiser.
Boris Bibikov som Neubutt, Wehrmacht-offiser.
Vladimir Osenev som Krauch, tysk ingeniør
Peeter Kard som Gustav Libo, SS-Obersturmbannführer
Vladimir Pitsek som en frisør
Sergei Golovanov som Birghoff, Wehrmacht-offiser.
Valentin Golubenko som Gestapo-offser.
Valentina Sharykina som jente som danser ved en restaurant
Aleksandra Denisova som en gammel polsk kvinne.
Alevtina Rumyantseva som en servitør
Victor Filippov som en polsk partisan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Major Vikhr på Internet Movie Database 
(en) Major Vikhr på AllMovie
Guldfisken

Guldfisken var en restaurant i Rådhusgata i Oslo 1918-1990. Den lå i skipperhuset Thyrholmgården i Rådhusgata 2. Bygningen brant ned i 1990. Stedet ble drevet av Oslo Folkerestauranter.


== Referanser ==
Martin Nicholas Lohmuller

Martin Nicholas Lohmuller' (født 21. august 1919 i Philadelphia i USA, død 24. januar 2017 i Meadowbrook i  Montgomery County i Pennsylvania) var en amerikansk katolsk prelat og hjelpebiskop i Philadelphia.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av tyske immigranter, og begynte på St. Charles Borromeo Seminary etter eksamen fra katolsk college i det nordøstlige Philadelphia. 


=== Prest ===
Den 3. juni 1944 ble han presteviet for erkebispedømmet Philadelphia av hjelpebiskop Hugh Louis Lamb. Etter ordinasjonen tok han en grad i kanonisk rett fra Catholic University of America og ble deretter frigitt for kirkersttesarbeid i bispedømmet Harrisburg. I løpet av denne tiden var han med på å grunnlegge Pennsylvania Catholic Conference, etablert i 1953 for å fremme dialog mellom kirken og delstaten Pennsylvania. 


=== Biskop ===
Den 12. februar 1970 utnevnte pave Paul VI ham til hjelpebiskop i Philadelphia og titulærbiskop av Ramsbiria. Erkebiskopen av Philadelphia, kardinal John Joseph Krol, bispeviet ham 2. april samme år; medkonsekratorer var hjelpebiskopene Gerald Vincent McDevitt og John Joseph Graham.
Kardinal Krol betrodde ham planleggingen og byggingen av bispedømmets pastoralsenter, som også ble erkebiskopens administrasjon. Lohmuller var medvirkende til å organisere den eukaristiske verdenskongress i Philadelphia i 1976 og pave Johannes Paul IIs besøk i Philadelphia.Den 11. oktober 1994 innvilget pave Johannes Paul II hans avskjedssøknad. Etter å ha utøvd bispelige funksjoner som pensjonist, blant annet ved konfirmasjoner, tilbrakte han de siste årene av sitt liv i Jamison i Bucks County. Han døde i en alder av 97 år.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
Kardinal John Joseph Krol (1910-1996) *1953
Biskop Martin Nicholas Lohmuller (1919-2017) *1970


== Referanser ==
Fokusnik

Fokusnik (originaltittel: Фокусник) er en sovjetisk film fra 1967 regissert av Pjotr Todorovskij.


== Skuespillere ==
Zinovij Gerdt som Viktor Mikhajlovitsj Kukusjkin
Alla Larionova som Jlena Ivanovna
Jevgenij Leonov som Stepan Nikolajevitsj Rossomakhin
Olga Gobzeva som Lily
Leonid Djatsjkov som Pavel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fokusnik på Internet Movie Database
Varezjka

Varezjka (originaltittel: Варежка) er en sovjetisk animert film fra 1967 regissert av Roman Katsjanov.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Varezjka på Internet Movie Database 
(sv) Varezjka i Svensk Filmdatabas
Paul Van den Berghe

Paul Van den Berghe (født 7. januar 1933 i Geraardsbergen i Belgia) er emeritert katolsk biskop av  Antwerpen.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Paul Van den Berghe ble presteviet 15. juni 1957 for bispedømmet Gent. Han tok doktorgrad i teologi i 1961 og ble professor for eksegese ved presteseminaret i Ghnt, der han var en av grunnleggerne acv Hoger Instituut voor Godsdienstwetenschappen. Han var redaksjonsssekretær for «Collationes», et flamsk tidsskrift innen pastoralteologi, og skrev mange artikler innen nytestamentlig eksegese.


=== Biskop ===
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 3. juli 1980 til biskop av Antwerpen. Erkebiskopen av Mechelen-Brussel, Godfried Danneels, bispeviet ham 7. september samme år; medkonsekrerende var Léonce Albert Van Peteghem, biskop av  Gent, og Guillaume Marie van Zuylen, biskop av Liège.
Den 28. oktober 2008 innvilget pave Benedikt XVI hans alderbetingede avskjedssøknad.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Clemente Micara (1879-1965) *1920
Kardinal Jozef-Ernest van Roey (1874-1961) *1926
Kardinal Leo Jozef Suenens (1904-1996) 1945
Kardinal Godfried Danneels (1933-2019) 1977
Biskop Paul Van den Berghe (1933-) 1980


== Referanser ==
Roman Katsjanov

Roman Abelevitsj Katsjanov (russisk: Рома́н А́белевич Кача́нов; født 1921 i Smolensk i Sovjetunionen, død 1993 i Moskva i Russland) var en sovjetisk regissør.


== Filmografi (utvalg) ==
1967 – Varezjka (Варежка)
1969 – Krokodil Gena (Крокодил Гена)
1971 – Tsjeburasjka (Чебурашка)
1974 – Sjapokljak (Шапокляк)
1981 – Tajna tretjej planety (Тайна третьей планеты)
1983 – Tsjeburasjka idjot v sjkolu (Чебурашка идёт в школу)
1985 – Dva bileta v Indiju (Два билета в Индию)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roman Katsjanov på Internet Movie Database 
(sv) Roman Katsjanov i Svensk Filmdatabas 
(en) Roman Katsjanov hos The Movie Database
Eschborn-Frankfurt 2022

Eschborn-Frankfurt 2022 ble arrangert 1. mai 2022. 
Sam Bennett vant.


== Lag og ryttere ==


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Eschborn-Frankfurt 2022 - ProCyclingStats 
(en) Eschborn-Frankfurt 2022 – Cycling Archives 
(en) Eschborn-Frankfurt 2022 – Cycling Quotient
Tainstvennaja stena

Tainstvennaja stena (originaltittel: Таинственная стена) er en sovjetisk film fra 1967, regissert av Irina Povolotskaja og Mikhail Sadkovitsj.


== Handling ==
I en taiga oppstår det plutselig et veldig merkelig fenomen: en vegg i form av en gigantisk kuppel som er omtrent to kilometer i diameter. Denne oppstår fra et tåkete teppe, som forsvinner og dukker opp igjen med ujevne mellomrom. Antagelig utgjør dette en kraftig elektrisk ladning. Denne merkelige veggen tiltrekker seg en rekke vitenskapsmenn, og de oppdager at den merkelige veggen kan føre til at mennesker kan se forskjellige visjoner fra fortiden.
Ved en forskningsstasjon i nærheten av kuppelen arbeider vitenskapsmann Lomov (spilt av Lev Krugly) som tror at muren er en utsending fra en annen sivilisasjon fra verdensrommet. Til tross for at forsøkene hans mislykkes gir han aldri opp, og han fortsetter han å oppnå kontakt. Myndighetene sender en venn av Lomov, Andrey (spilt av Irakli Uchaneyshvili) for å erstatte Lomov, fordi de mener at Lomov har begynt å fantasere om at selve muren er et intelligent romvesen. Samtidig blir en militærattache, sersjant Valya (spilt av Andrei Mironov) sendt for å klargjøre en ødelagt lokalisator for demontering.
Sammen gjør de en rekke eksperimenterer, og kommer frem til hypotesen om at alle hallusinasjonene de opplever i nærheten av muren blir forårsaket av marsboere som forsøker å studere livet på jorden på denne måten. Ekspedisjonen returnerer deretter til Moskva med en rapport, hvor de skal avholde en pressekonferanse der journalister og andre vitenskapsmenn spør de sovjetiske forskerne angående den mystiske muren.


== Skuespillere ==
Lev Krugly som Yegor Lomov, en vitenskapsmann.
Tatyana Lavrova som Lena, forlovede til Lomov
Irakli Uchaneishvili som Andrei Iraklyevich Erdeli, en vitenskapsmann
Andrei Mironov som sersjant Valentin Karpukhin.
Alexander Zhorzholiani som onkel George.
Nikolai Barmin som en offiser
Georgios Sovchis som en vitenskapsmann.
Revaz Khobua som en landsby-boer.
Evgeny Shutov som en sjåfør.
Viktor Sysoev som Kukushkin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tainstvennaja stena på Internet Movie Database
Irina Povolotskaja

Irina Igorevna Povolotskaja (russisk: Ири́на И́горевна Поволо́цкая; født 1937 i Moskva i Sovjetunionen) er en sovjetisk regissør og manusforfatter.


== Filmografi (utvalg) ==
1967 – Tainstvennaja stena (Таинственная стена)
1977 – Alenkij tsvetotsjek (Аленький цветочек)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Irina Povolotskaja på Internet Movie Database 
(en) Irina Povolotskaja på AllMovie 
(en) Irina Povolotskaja hos The Movie Database
Nikolaj Bauman

Nikolaj Bauman (originaltittel: Николай Бауман) er en sovjetisk film fra 1967 regissert av Semjon Tumanov.


== Skuespillere ==
Rodion Aleksandrov som Zotov
Elina Bystritskaja som Andrejeva
Igor Dmitriev som Katjalov
Jefim Kopeljan som Morozov
Igor Ledogorov som Nikolaj Bauman


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikolaj Bauman på Internet Movie Database 
(da) Nikolaj Bauman i Danmark Nationale Filminstitut 
(en) Nikolaj Bauman på AllMovie
Parol ne nuzjen

Parol ne nuzjen (originaltittel: Пароль не нужен) er en sovjetisk film fra 1967 regissert av Boris Grigorjev.


== Skuespillere ==
Nikolaj Gubenko som Bljukher
Mikhail Fjodorov som Pavel Postysjev
Rodion Nahapetov som Vsevolod Vladimirov
Vasilij Lanovoj
Anastasija Voznesenskaja som Sasjenka Gavrilina


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Parol ne nuzjen på Internet Movie Database 
(en) Parol ne nuzjen på AllMovie
Boris Grigorjev

Boris Aleksejevitsj Grigorjev (russisk: Бори́с Алексе́евич Григо́рьев; født 1935 i Irkutsk i Sovjetunionen, død 2012 i Moskva i Russland) var en sovjetisk regissør og skuespiller.


== Filmografi (utvalg) ==
1967 – Parol ne nuzjen (Пароль не нужен)
1976 – Tak natsjinalas legenda (Так начиналась легенда)
1980 – Ogarjova, 6 (Огарёва, 6)
1980 – Petrovka, 38 (Петровка, 38)
1983 – Pristupit k likvidatsii (Приступить к ликвидации)
1986 – Nagradit (posmertno) (Наградить (посмертно))


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Boris Grigorjev på Internet Movie Database 
(en) Boris Grigorjev hos The Movie Database
V ogne broda net

V ogne broda net (originaltittel: В огне брода нет) er en sovjetisk film fra 1967 regissert av Gleb Panfilov.


== Skuespillere ==
Inna Tsjurikova som Tanja Tsjotkina
Anatolij Solonitsyn som Jevstrjukov
Mikhail Gluzskij som Fokich
Maja Bulgakova som Marija
Anatolij Marenitsj som Morozik


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) V ogne broda net på Internet Movie Database 
(sv) V ogne broda net i Svensk Filmdatabas 
(fr) V ogne broda net på Allociné 
(nl) V ogne broda net på MovieMeter 
(en) V ogne broda net på AllMovie