jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bodø kirke (1888–1940)

Bodø kirke var en kirke i Bodø by i Nordland fylke. Det var en nygotisk langkirke i tre som ble tegnet av Jacob Wilhelm Nordan og vigslet den 6. januar 1888. Kirken brant ned den 27. mai 1940 da Bodø ble bombet.Kirken hadde vesttårn med trappehus på hver side, og koret var polygonalt avsluttet. Kirken fikk altertavle i 1899 i form av en kopi av Carl Blochs bilde Christus Consolator malt av Christen Brun.Etter krigen tok det noen år før Bodø fikk ny bykirke. Sør-Hålogaland bispedømme ble opprettet i 1952, og i 1956 ble Bodø domkirke vigslet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Bodø kirke (1888–1940)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Tapio Kantanen

Tapio Kantanen (født 31. mai 1949) er en finsk friidrettsutøver.
Han representerte Finland under Sommer-OL 1996, hvor han tok bronse på 3000 meter hinder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tapio Kantanen – Olympics.com 
(en) Tapio Kantanen – Olympic.org 
(en) Tapio Kantanen – Olympedia 
(en) Tapio Kantanen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tapio Kantanen – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Tapio Kantanen – World Athletics 
(en) Tapio Kantanen – Track and Field Statistics
Frank Baumgartl

Frank Baumgartl (født 29. mai 1955, død 26. august 2010) var en tysk friidrettsutøver.
Han representerte Øst-Tyskland under Sommer-OL 1976, hvor han tok bronse på 3000 meter hinder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Baumgartl – Olympics.com 
(en) Frank Baumgartl – Olympic.org 
(en) Frank Baumgartl – Olympedia 
(en) Frank Baumgartl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Frank Baumgartl – World Athletics 
(en) Frank Baumgartl – Track and Field Statistics
William Mutwol

William Mutwol (født 10. oktober 1963) er en kenyansk friidrettsutøver.
Han representerte Kenya under Sommer-OL 1992, hvor han tok bronse på 3000 meter hinder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Mutwol – Olympics.com 
(en) William Mutwol – Olympic.org 
(en) William Mutwol – Olympedia 
(en) William Mutwol – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) William Mutwol – World Athletics 
(en) William Mutwol – Track and Field Statistics
Alessandro Lambruschini

Alessandro Lambruschini (født 7. januar 1965) er en italiensk friidrettsutøver.
Han representerte Italia under Sommer-OL 1996, hvor han tok bronse på 3000 meter hinder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alessandro Lambruschini – Olympics.com 
(en) Alessandro Lambruschini – Olympic.org 
(en) Alessandro Lambruschini – Olympedia 
(en) Alessandro Lambruschini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Alessandro Lambruschini – Italias olympiske komité 
(en) Alessandro Lambruschini – World Athletics 
(it) Alessandro Lambruschini – FIDAL 
(en) Alessandro Lambruschini – Track and Field Statistics
Bertrand Wiese

Bertrand Wiese (født 28. september 1925 i Fredrikstad, død 6. desember 1997 i Oslo) var en norsk billedhugger, treskjærer og arkitekt. Han er mest kjent for skulpturen Et Narrespill i Bestumkilen ved Oslo, men har også en rekke andre skulpturer i Oslo, Fredrikstad og på Lillehammer. 
Wiese ble i 1944 tatt inn som assistent for Arno Breker og studerte ved Høyskolen for bildende kunst i Berlin. I 1949 flyttet han til Lillehammer hvor han virket og arbeidet det meste av sitt liv. Wieses Gate på Lillehammer er oppkalt etter ham. Det er også i sentrum av Lillehammer man finner de fleste av hans skulpturer. 
Hans mest kjente verk er likevel Et Narrespill, som i dag står i Bestumkilen ved innseilingen til Oslo. Dette er det eneste norske kunstverk som har vært nominert til den prestisjetunge George D. Widener Memorial Gold Medal. 
Wiese var i sin samtid kontroversiell, som følge av hans valg om å studere under Arno Breker. Selv om det ikke er dokumentert grunn til å anta at valget skyldtes noe annet enn kunstneriske ambisjoner, knyttet det ham til nazismen på en måte som han opplevde det vanskelig å restituere seg fra i etterkrigsårene.


== Referanser ==
Danmarksmonumentet

Danmarksmonumentet er en skulptur av Louis Hasselriis  plassert i Østre Anlæg i København. 
Skulpturen som også kalles Guldbryllupsmonumentet, ble fremstillet i anledning av kong Christian X og dronning Louises gullbryllup den 26. mai 1892. Paret var kjent som Europas svigerforeldre, og hadde flere av deres barn sittende som konger og dronninger i Europa. I 1897 ble monumentet avslørt foran det nye Statens Museum for Kunst (som var blitt innviet året før). Prisen var ca. 96 000 kroner, hvorav den største del av pengene var fremskaffet via innsamling.


== Motivet ==
Hovedskulpturen plassert øverst på søylen forestiller Mor Danmark som foruten kappe og krone, bærer en dragtspenne fra bronsealderen og Dagmarkorset fra middeladeren. I venstre arm holder hun et gullhorn fra germansk jernalder, høyre hånd støtter seg til et skjold med de danske løver.
Under Danmark ses portrettmedaljonger av kongefamilien med tilhørende monogrammer i et bånd rundt om søylen. Lenger nede er innsatt tre bronserelieffer. Relieffene viser store begivenheter i kongeparets liv som deres vielse, sønnen Vilhelm som mottar Hellas' krone m.m. Rundt om relieffene sitter tre løver på hvert deres fremspring. 
Nederst ses tre bronseplater hvorav den forreste bærer teksten: Dyb Hengivenhed og sand Kjærlighed rejste dette mindesmærke i anledning af kong Christian 9. og Dronning Louises Guldbryllup den 26. Mai 1892. De to andre platene bærer ikke innskrift. 


== Mottagelse ==
Skulpturen ble presentert med pomp og prakt, men dommen var hård og verket ble både latterliggjort og hånet. I 1919/1920 lykkedes det å få det gjemt godt vekk i det nærliggende Østre Anlæg. Her ble det plassert på Pücklers Bastion, ikke langt fra Østerport Station med søylens forside vendt mot banegraven. Flytningen var beregnet til å koste ca. 100 000 kroner, og var således dyrere enn prisen for selve monumentet. Her har monumentet siden blitt stående, i sommerhalvåret halvt skjult blant store løvtrær. 


== Referanser ==
Regierungsbezirk Tübingen

Regierungsbezirk Tübingen er et av fire Regierungsbezirke i den tyske delstaten Baden-Württemberg. Det ligger i den sørøstlige delen av Baden-Württemberg. 
Forvaltningsområdet grenser i syd til Bodensjøen, i øst til Bayern, i vest til Regierungsbezirk Freiburg, i nordvest til Regierungsbezirk Karlsruhe, og i nord til Regierungsbezirk Stuttgart. Administrasjonsby er Tübingen. 


== Inndeling ==
Regierungsbezirk Tübingen omfatter en kreisfri by og åtte Landkreise:


=== Kreisfri by ===
 Ulm


=== Landkreise ===
 Alb-Donau-Kreis
 Bodenseekreis
 Biberach
 Ravensburg
 Reutlingen
 Sigmaringen
 Tübingen
 Zollernalbkreis


== Befolkningsutvikling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Regierungspräsidium Tübingen
Chaim Dov Keller

Chaim Dov Keller (født 1930 i New York City i USA, død 17. august 2020 i Chicago) var en amerikansk haredi rabbi,
talmud-lærd og journalist.
Han var medgrunnlegger og med-rosh yeshiva («dean») av en avlegger av Telshe yeshiva i Chicago. Han skrev for haredi-aviser som blant annet Yated Ne'eman i USA.
Keller ble diagnostisert med COVID-19 i mars 2020. Han døde 17. august 2020 i Chicago i en alder av 90 år.


== Referanser ==
Telshe yeshiva

Telshe yeshiva var en kjent yeshiva som ble opprettet i den litauiske byen Telšiai i 1875. Da Tyskland invaderte Sovjetunionen under andre verdenskrig måtte yeshivaen stenge dørene, og mange av lærerne og elevene ble drept av okkupantene og deres medhjelpere. To av rabbiene ved skolen klarte å flykte til USA sammen med 10 av yeshivaens studenter, og i 1941 startet de opp på nytt i Cleveland i Ohio. I 1947 hadde skolen over 150 talmudstudenter. I 1954 skiftet skolen navn til Rabbinical College of Telshe, og flyttet til et nytt studiested i Wickliffe i Ohio. I 1966 hadde lærestedet 425 studenter, og åpnet filialer i Chicago, Miami, Johannesburg og Jerusalem.


== Referanser ==
Sahara Khatun

Sahara Khatun (født 1. mars 1943 i Dacca i Bengal i Britisk India, død 9. juli 2020 i Bangkok i Thailand) var en bangladeshisk politiker. Hun var medlem av Bangladesh Awami League, som er det største politiske partiet i Bangladesh.
I 2009 ble hun innvalgt som representant i Bangladesh' parlament, som kalles Jatiya Sangsad. Fra 2009 til 2012 var hun innenriksminister i Bangladesh. Fra 2012 til 2013 var hun statsråd med ansvar for post, telekommunikasjon og informasjonsteknologi.Khatun døde 9. juli 2020 på Bumrungrad International Hospital i Bangkok i Thailand av covid-19.


== Referanser ==
Philippe Bodson

Philippe André Eugène, baron Bodson (født 2. november 1944 i Liège i Belgia, død 4. april 2020 i Brussel) var en belgisk forretningsmann og politiker. Han var medlem av det belgiske senat fra 1999 til 2003.
I 1977 begynte han å arbeide for Glaverbel, og ble administrerende direktør der fra 1980 til 1989. Fra september 1989 til desember 1998 var han medlem av styret for Fortis.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ginette Kurgan og Erik Buyst: 100 grands patrons du XXe siècle en Belgique, Alain Renier éditeur, Bruxelles, 1999, p. 22-25.
Politikkåret 2019

Politikkåret 2019 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 2019.


== Hendelser ==
23. februar – Muhammadu Buhari ble gjenvalgt som president i Nigeria.


== Dødsfall ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2019 in politics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mart Nutt

Mart Nutt (født 21. mars 1962 i Tallinn, død 2. juni 2019) var en estisk politiker og historiker. Han var medlem av nasjonalforsamlingen Riigikogu fra de første frie valgene i 1992 til sin død i 2019, som representant for det konservative partiet Fedreland. Han engasjerte seg i nasjonalt og internasjonalt menneskerettighetsarbeid.


== Liv og virke ==
Han tok mastergraden i historie og etnografi ved Universitetet i Tartu i 1985 og forskningsdoktorgraden i 1988. I 2011 forsvarte han også en doktorgradsavhandling i internasjonal politikk ved Tallinns tekniske universitet. Han var forskningsdirektør ved Estlands friluftsmuseum fra 1988 til 1991. Etter Sovjetunionens fall i slutten av 1991 ble Mart Nutt, ennå ikke 30 år gammel, avdelingsdirektør i det uavhengige Estlands utenriksdepartement.I 1989 var han med på å danne Res Publica, en forening for unge konservative intellektuelle. Foreningen kom til å få stor innflytelse på det uavhengige Estlands økonomiske politikk. Det partiet som mest tydelig sprang ut av foreningen var Det republikanske samlingspartiet. Mart Nutt og Jüri Luik var blant lederskikkelsene i partiet.Ved de første frie valgene til nasjonalforsamlingen i 1992 stilte Det republikanske samlingspartiet som en del av det konservative-kristendemokratiske valgforbundet «Fedreland», som fikk regjeringsmakt. Mart Nutt satt i nasjonalforsamlingen. I 1994 tilhørte han dem som brøt med valgforbundet og dannet Det republikanske og konservative folkepartiet. Da partiet slo seg sammen med sosialdemokratene i 1998, gikk Nutt tilbake til sitt gamle parti, som i mellomtiden var konsolidert i partiet Fedrelandsunionen.Han var også medlem av bystyret i Tallinn i flere perioder.


== Referanser ==
Alexandra Thaulow

Alexandra Thaulow (født Lasson 22. november 1862 i Christiania, død 17. august 1955 på Løkken Verk i Meldal) var en norsk kunsthåndverker og forfatter som arbeidet med skinn og gjenstander.


== Liv og virke ==
Alexandra Thaulow vokste opp i et gjestfritt hjem som ble hyppig besøkt av ledende politikere, kunstnere og kulturpersonligheter. Flere av hennes nærmeste tilhørte kjernen i kristianiabohemen.
Fra 1896 skapte Alexandra Thaulow skinnarbeider gjennom å risse inn mønstre i lær og siden farge det. Slike arbeider benyttet hun til dekorering av blant annet stoler, brevmapper, bokbind og sigaresker. Hennes arbeider beveget seg i uttrykk påvirket av art nouveau, japonisme og av Erik Werenskiolds nasjonalromantiske arbeider. Hun benyttet av og til Werenskiolds tegninger som forelegg for egne arbeider.
Hennes arbeider ble populære, og særlig etterspurte i Paris. År 1900 ble hun belønnet med sølvmedalje ved Verdensutstillingen i Paris. Hun deltok også på Høstutstillingen i 1903 og Den franske utstilling i 1906.
Sammen med sin ektemann, den kjente kunstmaleren Frits Thaulow, bodde hun i perioden 1892–1906 i hovedsak i Paris, Dieppe og Nederland, avbrutt av kortere opphold i Sør-Frankrike, Norge og flere andre land i Europa.
Etter ektemannens død utga hun i 1908 boken I kamp og fest, en samling etterlatte manuskripter etter Frits Thaulow. I 1911 skrev hun i avisen Tidens Tegn om Wienerutstillingen, og i 1929 utkom hennes bok Mens Frits Thaulow malte. Boken skildrer perioden ekteparet Thaulow bodde i Frankrike.Hun ble flere ganger portrettert av svogeren Christian Krohg, og i 1891 ble hun malt i helfigur av Edvard Munch.


== Familie ==
Alexandra Thaulow var datter av regjeringsadvokat Christian Lasson og Alexandra von Munthe af Morgenstierne. Mormoren, prinsesse Anastasia Soltikoff (Saltykov), tilhørte en russisk bojar- og fyrsteslekt og var tidligere hoffdame hos tsarinaen; hun var etterkommer av en bror av Katarina den stores favoritt Sergej Saltykov. Hun var en av i alt ti søsken, i en søskenflokk som omfattet blant andre Oda Krohg, Per Lasson og Bokken Lasson. Hun ble i 1886 gift med kunstmaleren Frits Thaulow, og ble mor til Harald Thaulow. 
De siste årene av sitt liv bodde hun hos datteren Ingrid og hennes ektemann Thorry Kiær på Løkken verk i Meldal.


== Bibliografi ==
1908: I kamp og fest, utgitt etter Frits Thaulows etterlatte manuskripter, Gyldendalske Boghandel
1929: Mens Frits Thaulow malte, Gyldendal, Oslo


== Referanser ==


== Kilder ==
Dette skrev kvinner. Oslo: Skolen. 1984. s. 214. ISBN 8257900109. 


== Eksterne lenker ==
Alexandra Thaulow i Store norske leksikon
Alexandra Thaulow i Norsk kunstnerleksikon
Yttersø

Yttersø er en eldre trebygning i Larvik kommune. Adressen er Elveveien 46.


== Historie ==
Den ble oppført cirka 1820 som lystgård av prost og skipsreder Johan Fredrik Sartz (1763-1839), som bodde i det nåværende Kirkestredet 5 (Larvik Sjøfartsmuseum). Han ble innvalgt til det første overordentlige Storting i 1814 og var én av grevskapseierne 1817-1835. Han og hans hustru Else, født Bugge, var besteforeldre til språkforskeren og folkloristen Sophus Bugge. Ved ektemannens død i 1839 overtok enken eiendommen. I 1847 ble den ervervet av brukseier Treschow, som innledet stordrift der. Fra 1852 tjente den som bolig for landbruksdriftens bestyrere. I 1923 ble Yttersø gård fredet - som den andre her i landet.
I 1993 kjøpte Ragnar Kristensen og hans hustru Bente Bjerknes eiendommen. De har gjennomført et omfattende restaureringsarbeid og mottok Larvik kommunes bevaringspris for 1998.


== Galleri ==

		
		
		


== Kilder ==
Yttersøs historie på restaurering.net


== Eksterne lenker ==
Bente Bjerknes' og Ragnar Kristensens hjemmeside
«Yttersø». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Anheretus

Anheretus er en slekt av løpebiller som særlig finnes i sandete områder, der de lever som predatore i utgravde ganger.


== Utseende ==


== Levevis ==
Sandgraverne er knyttet til områder med løs sandjord, der de graver tunneler der de sitter og venter på bytte, selv om de også kan spise noe åtsler og av og til litt plantekost.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien sandgravere, Broscinae, [=Broscini]
delgruppe Creobiina Jeannel, 1941 [=Creobiini]
slekten Anheretus Putzeys, 1868
Anheretus ambiguus (Sloane, 1892)
Anheretus gracilis (Germain, 1848)


== Eksterne lenker ==
(en) Anheretus i Global Biodiversity Information Facility
Østerriksk mesterskap i mangekamp innendørs 2020

Østerriksk mesterskap i mangekamp innendørs 2020 ble arrangert i Wien 15. og 16. februar 2020.


== Resultater menn ==


== Resultater kvinner ==


== Kilder ==
Resultater, kvinner
Resultater


== Eksterne lenker ==
Det østerrikske friidrettsforbundet
Eirik Høydal

Eirik Høydal (født 23. oktober 1998) i Florø, er en norsk fotballspiller som spiller for Sotra Sportsklubb. 16. august i 2017 debuterte Høydal i Obos-ligaen for Florø SK mot Mjøndalen 16. august 2017.  
Høydal har spilt for barndomsklubben Florø SK fram til han ble signert av Sotra SK 5. mars 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eirik Høydal – Transfermarkt 
(no) Eirik Høydal – Norges Fotballforbund
Alachnothorax

Alachnothorax er en slekt av løpebiller. Gruppen lever i Afrika og Asia.


== Utseende ==


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Sør-Amerika (Argentina).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Ctenodactylinae Castelnau, 1834
Slekten  Alachnothorax Liebke, 1929
Alachnothorax bruchi Liebke, 1928


== Eksterne lenker ==
(en) Alachnothorax i Encyclopedia of Life 
(en) Alachnothorax i Global Biodiversity Information Facility 
Alachnothorax – detaljert informasjon på Wikispecies
Nesiodrypta

Nesiodrypta er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Dryptinae i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore, spinkle og noe flate, gjerne metallisk fargede løpebiller. Hodet er forholdsvis lite med lite påfallende kjever, fasettøynene små. Pronotum er legre enn bredt, dekkvingene noe utvidet bakover.


== Utbredelse ==
Slekten lever hovedsakelig på Madagaskar, men det finnes også noen få arter på det afrikanske fastlandet.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir noen ganger plassert som en underslekt av Drypta.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Dryptinae  Bonelli, 1810
stamme Dryptini Bonelli, 1810
slekt Nesiodrypta Jeannel, 1949
Nesiodrypta alluaudi Jeannel, 1949
Nesiodrypta apicipalpis (Fairmaire, 1899)
Nesiodrypta caelestis (Alluaud, 1935)
Nesiodrypta cupripennis Jeannel, 1949
Nesiodrypta iris (Laporte de Castelnau, 1840)
Nesiodrypta microphthalma Jeannel, 1949
Nesiodrypta mira (Alluaud, 1935)
Nesiodrypta montisgallorum Jeannel, 1949
Nesiodrypta negrettii (Facchini & Czeppel, 2011)
Nesiodrypta perrieri (Fairmaire, 1897)
Nesiodrypta posticespinosa (Basilewsky, 1960)
Nesiodrypta purpurascens Jeannel, 1949
Nesiodrypta quadrispina (Fairmaire, 1897)
Nesiodrypta setigera (Gerstaecker, 1867)
Nesiodrypta seyrigi Jeannel, 1949
Nesiodrypta tetroxys Jeannel, 1949
Nesiodrypta viridicollis Jeannel, 1949
Nesiodrypta waterhousei (Oberthür, 1881)


== Eksterne lenker ==
(en) Nesiodrypta i Global Biodiversity Information Facility
Østerriksk mesterskap i kappgang innendørs 2020

Østerriksk mesterskap i kappgang innendørs 2020 ble arrangert i Ferry Dusika Hallenstadion i Wien 15. februar 2020.
Det ble gått 3000 meter.


== Resultater ==


== Kilder ==
Resultater menn
Resultater kvinner


== Eksterne lenker ==
Det østerrikske friidrettsforbundet
Østerriksk mesterskap i 24-timersløp 2020

Østerriksk mesterskap i 24-timersløp 2020 ble arrangert i Bad Blumau fra 4. til 5. juli 2020.


== Resultater ==


== Kilder ==
Resultater menn
Resultater kvinner


== Eksterne lenker ==
Det østerrikske friidrettsforbundet
Bradybaenus

Bradybaenus er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), noe brede, blanke, gulbrune løpebiller, gjerne med mørkere tegninger.


== Levevis ==
Mange av markløperne er generalister som kan finnes i mange ulike miljøer, først og fremst på bakken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien markløpere, Harpalinae Bonelli, 1810
Stammen Harpalini Bonelli, 1810
Gruppen Bradybaenina Basilewsky, 1951
Slekten  Bradybaenus Dejean, 1829
Bradybaenus cephalotes Basilewsky, 1946
Bradybaenus czeppeli Facchini & Sciaky, 2004
Bradybaenus festivus Dejean, 1828
Bradybaenus halli Basilewsky, 1946
Bradybaenus neavei Basilewsky, 1946
Bradybaenus obscurus Basilewsky, 1984
Bradybaenus opulentus Boheman, 1848
Bradybaenus oxyomus Chaudoir, 1843
Bradybaenus periphanus Basilewsky, 1951
Bradybaenus perrieri Jeannel, 1948
Bradybaenus plumbeus Basilewsky, 1948
Bradybaenus puncticollis Burgeon, 1936
Bradybaenus robustus Facchini & Sciaky, 2004
Bradybaenus scalaris (Olivier, 1808)
Bradybaenus sellatus Dejean, 1831


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Bradybaenus opulentus
Bilde av Bradybaenus scalaris
(en) Bradybaenus i Encyclopedia of Life 
(en) Bradybaenus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bradybaenus hos NCBI 
(en) Kategori:Bradybaenus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bradybaenus – detaljert informasjon på Wikispecies
Liste over Libyas regjeringssjefer

Under følger en liste over Libyas regjeringssjefer siden uavhengigheten i 1951:


== Kongeriket Libya 1951–1969 ==
      Uavhengig


== Den libyske arabiske republikk 1969–1977 ==
      Uavhengig
      Militær
      Al-Ittiḥād Al-Ištirākī Al-ʿArabī Al-Liby


== Det sosialistiske folkets libysk-arabiske jamahiriya 1977–1986 / Det store sosialistiske folkets libysk-arabiske jamahiriya 1986–2011 ==
      Uavhengig


== Libya 2011–2013 / Staten Libya 2013– ==
      Uavhengig


== Se også ==
Liste over Libyas statsoverhoder


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Anaulacus

Anaulacus  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Nokså små (gjerne ca. 5 millimeter), noe brede, halvmatte, brunlige til svarte løpebiller. Hodet er firkantet med litt utstående fasettøyne og middels store kjever. Pronotum er rundet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er litt rundede, med knapt synlige punktstriper og med oppstående børster langs kantene.


== Levevis ==
Slekten finnes gjerne på tørre, varme, sandige eller grusete steder med kortvokst vegetasjon.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, Afrika og Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
Stammen Cyclosomini  Laporte de Castelnau, 1834 
Gruppen Masoreina
Slekten Anaulacus W.S. MacLeay, 1825
Anaulacus adelioides W.S.Macleay, 1825 
Anaulacus afganus (Jedlicka, 1956) 
Anaulacus africanus (Alluaud, 1915) 
Anaulacus ampliusculus (Chaudoir, 1876) 
Anaulacus arrowi (Jedlicka, 1934)  
Anaulacus ashei Ball & Shpeley, 2002 
Anaulacus batesi (Chaudoir, 1876)  
Anaulacus bonariensis (Chaudoir, 1876) 
Anaulacus capensis Peringuey, 1896 
Anaulacus carinatipennis Peringuey, 1908 
Anaulacus ciliatus (Mutchler, 1934) 
Anaulacus erwini Ball & Shpeley, 2002 
Anaulacus exiguus Ball & Shpeley, 2002 
Anaulacus fasciatus (Schmidt-Goebel, 1846) 
Anaulacus fuscipennis (Schmidt-Goebel, 1846) 
Anaulacus guineensis (Chaudoir, 1876)  
Anaulacus humeralis Ball & Shpeley, 2002 
Anaulacus humilis Schmidt-Goebel, 1846 
Anaulacus hypolithoides (Vinson, 1935) 
Anaulacus madagascariensis (Chaudoir, 1850) 
Anaulacus mcclevei Ball & Shpeley, 2002 
Anaulacus mocquerysi (Chaudoir, 1878) 
Anaulacus opaculus (C.Zimmermann, 1834) 
Anaulacus piceolus (Chaudoir, 1876) 
Anaulacus pleuronectes (C.Zimmermann, 1834) 
Anaulacus quadrimaculatus (Schmidt-Goebel, 1846) 
Anaulacus rubidus (Andrewes, 1922) 
Anaulacus ruficornis (Chaudoir, 1850) 
Anaulacus rutilus (Schaum, 1863) 
Anaulacus sericatus Chaudoir, 1846 Co
Anaulacus sericipennis W.S.Macleay, 1825 
Anaulacus siamensis Chaudoir, 1876 
Anaulacus sphaeridioides (Burgeon, 1936)
Anaulacus submaculatus (Bates, 1892) 
Anaulacus thoracicus Ball & Shpeley, 2002 
Anaulacus tuberculatus Chaudoir, 1876 
Anaulacus whiteheadi Ball & Shpeley, 2002


== Eksterne lenker ==
Bilde av typeeksemplar av Anaulacus thoracicus
(en) Anaulacus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anaulacus hos Fauna Europaea 
(en) Anaulacus hos ITIS 
(en) Anaulacus hos NCBI 
Anaulacus – detaljert informasjon på Wikispecies