jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jotunkildene

Jotunkildene eller Jotunkjeldene er to varme kilder som ligger rett ved Bockfjorden på nordkysten av Spitsbergen, Svalbard. De henter varmen fra den utdøde vulkanen Sverrefjellet og holder en temperatur på 20 ºC eller varmere. Kildevannet er kalkholdig og har bygd opp terrasser av kalkavleiringer.


== Se også ==
Sverrefjellet
Bockfjorden
Trollkildene


== Kilder ==
«Jotunkjeldene i Bockfjorden - Cruisehåndbok for Svalbard». Norsk Polarinstitutt. Besøkt 17. februar 2022. 
«Jotunkjeldene». Norsk Polarinstitutt. Besøkt 17. februar 2022. 
«Kransalger i de varme kildene i Trollkildene». Svalbards miljøvernfond. Besøkt 17. februar 2022.
Bill of Rights (England)

Bill of Rights er en sentral lov i det konstitusjonelle lovverk for England. Loven ble vedtatt i 1689 og omhandler bestemte sivile rettigheter og arverekkefølgen for den engelske monarken (dronning eller konge). 
Loven var en inspirasjon for USAs Bill of Rights, vedtatt i 1791, for Menneskerettighetserklæringen, vedtatt i 1948 og for Den europeiske menneskerettskonvensjon, vedtatt i 1950.


== Eksterne lenker ==
«English Bill of Rights 1689» (engelsk)
Norwegian research infrastructure services

Norwegian research infrastructure services (NRIS) er et samarbeid mellom fem organisasjoner for å samle kompetanse, ressurser og tjenester relatert til de nasjonale superdatamaskinene. Samarbeidet var inntil august 2021 kjent som Metasenteret.
NRIS består av It-personell fra de fire eldste universitetene Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, Universitetet i Bergen, Universitetet i Oslo, og Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet, samt administrative og støttefunksjoner fra Sigma2. Per 2022 har NRIS nesten 60 personer, fordelt på omtrent 33 fulltidsstillinger. 
Konsolidering av infrastruktur kan resultere i kostnads- og effektivitetsfordeler, samtidig som det kan gi en risiko for dårligere kontakt med sluttbrukerne. Grunnprinsippet for det geografiske distribuerte nettverket av kompetanse i NRIS er å sikre at forskere som bruker den nasjonale e-infrastructure har lett og nær tilgang til IT, numeriske og domene-kompetanse, samtidig som de får tilgang til mer kompetanse for å sikre optimal bruk av viktige og kostbare regneressurser.
Trollkildene

Trollkildene eller Trollkjeldene er varme kilder som ligger sør for Bockfjorden på nordkysten av Spitsbergen, Svalbard. De henter varmen fra den utdøde vulkanen Sverrefjellet. Temperaturen i vannkilden har blitt oppmålt til over 28 ºC.


== Se også ==
Sverrefjellet
Bockfjorden
Jotunkildene


== Kilder ==
«Jotunkjeldene i Bockfjorden - Cruisehåndbok for Svalbard». Norsk Polarinstitutt. Besøkt 17. februar 2022. 
«Trollkjeldene». Norsk Polarinstitutt. Besøkt 17. februar 2022. 
«Kransalger i de varme kildene i Trollkildene». Svalbards miljøvernfond. Besøkt 17. februar 2022.
Erlend Lyngstad

Erlend Lyngstad (født i 1990), kjent under kunstnernavnet Kvam, er en musikkprodusent fra Molde. Han har produsert låter for blant andre B-Boy Myhre, Kamelen, Linni, Arif, King Skurk One, Yoguttene, Myra, Maya Vik, og Lars Vaular . Han er en del av duoen Neste Planet. I 2022 ble albumene Nightridah av Linni og Absolute B-Boy Music av B-Boy Myhre nominert til Spellemannsprisen 2021 i kategorien årets hip-hop, begge produsert av Kvam. 


== Diskografi ==


==== Album ====
2013: Yoguttene - Pulyogutene
2013: Yoguttene - Pulyogutene 2
2013: Shitrich - Makka Nykinen
2013: Handerre Linni - Fredah
2013: Handerre Linni - Lørda$gåt
2014: Handerre Linni - 1000 tak
2015: Linni - Minimum
2015: Sushi x Kobe - Japan
2016: Onge Anka - Slipp Anka Fri Det Er Vår
2016: Neste Planet - Hvordan danse naken & drepe drager
2017: Linni - Maksimum
2017: Linni - Medium
2018: Neste Planet - Mine drager & helter
2018: Linni - Silkesvarten
2019: Onge Anka - Du kan si at eg sa det
2020: Neste Planet - Agua
2021: Linni - Saga
2021: Linni - Nightridah
2021: Linni - Matriks
2021: B-Boy Myhre - Absolute B-Boy Music
2022: Linni - Stjernekriger
2022: 2Pack - Keiserkunst


==== Singler (utvalg) ====
2015: Sushi x Kobe, Larsiveli - Brenner ned alt
2015: Jaa9 & OnklP - Jens Weissflog
2016: Sirkel Sag - Ørsta Rådhus
2016: Neste Planet – Eventyret (ft. Maya Vik og Vilde Tuv)
2017: Kamelen - D e digg (ft. Jonas V)
2018: Myra - Link opp
2018: Kamelen - Lil Homie (ft. KingskurkOne)
2019: Snow Boyz, Arif, Unge Ferrari - Heia
2019: Kamelen - Familien først
2020: B-Boy Myhre - Nysgjerrig
2021: B-Boy Myhre - Action Man
2021: B-Boy Myhre - Snømenn
2021: B-Boy Myhre, Lars Vaular - GTA
2021: KingSkurkOne - Ba Slappa


== Referanser ==
Lucas Martínez Quarta

Lucas Martínez Quarta (født 10. mai 1996) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den italienske klubben Fiorentina.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Lucas Martínez Quarta – LÉquipe 
(en) Lucas Martínez Quarta – Transfermarkt 
(en) Lucas Martínez Quarta – national-football-teams.com 
(en) Lucas Martínez Quarta – WorldFootball.net 
(en) Lucas Martínez Quarta – Soccerbase.com 
(en) Lucas Martínez Quarta – FootballDatabase.eu 
(en) Lucas Martínez Quarta – Soccerway 
(en) Lucas Martínez Quarta – PlaymakerStats.com 
(en) Lucas Martínez Quarta – FBref
Nicolás González

Nicolás Iván González (født 6. april 1998) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den italienske klubben Fiorentina.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Nicolás González – LÉquipe 
(en) Nicolás González – Transfermarkt 
(en) Nicolás González – national-football-teams.com 
(en) Nicolás González – WorldFootball.net 
(en) Nicolás González – FootballDatabase.eu 
(en) Nicolás González – Soccerway 
(en) Nicolás González – PlaymakerStats.com
Gonzalo Montiel

Gonzalo Ariel Montiel (født 1. januar 1997) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Sevilla.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Meritter ==
River PlatePrimera División (1): 2021
Copa Argentina (3): 2015/2016, 2016/2017, 2018/2019
Supercopa Argentina (2): 2017, 2019
Copa Libertadores (1): 2018
Recopa Sudamericana (2): 2016, 2019ArgentinaVM i fotball (1): 2022
Copa América (1): 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gonzalo Montiel – UEFA 
(fr) Gonzalo Montiel – LÉquipe 
(en) Gonzalo Montiel – Transfermarkt 
(en) Gonzalo Montiel – national-football-teams.com 
(en) Gonzalo Montiel – WorldFootball.net 
(en) Gonzalo Montiel – Soccerbase.com 
(en) Gonzalo Montiel – FootballDatabase.eu 
(en) Gonzalo Montiel – Soccerway 
(en) Gonzalo Montiel – PlaymakerStats.com 
(en) Gonzalo Montiel – FBref
Emiliano Buendía

Emiliano Buendía Stati (født 25. desember 1996) er en spansk-argentinsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Aston Villa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Emiliano Buendía – LÉquipe 
(en) Emiliano Buendía – Transfermarkt 
(en) Emiliano Buendía – national-football-teams.com 
(en) Emiliano Buendía – WorldFootball.net 
(en) Emiliano Buendía – Soccerbase.com 
(en) Emiliano Buendía – FootballDatabase.eu 
(en) Emiliano Buendía – Soccerway 
(en) Emiliano Buendía – FBref 
(es) Emiliano Buendía – as.com
Julián Álvarez

Julián Álvarez (født 31. januar 2000) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Manchester City. Han spiller også for det argentinske landslaget.


== Karriere ==


=== River Plate ===
Álvarez kom til Club Atlético River Plate fra Atlético Calchín i 2016, og gjorde seg bemerket da han deltok i Generation Adidas Cup med klubbens ungdomslag. Før han signerte for River Plate, hadde Álvarez prøvespilt med klubbene Boca Juniors og Real Madrid. Under prøveperioden for Real Madrid scoret han to ganger på fem kamper i en ungdomsturnering. Han kunne ikke signere kontrakt med Real Madrid fordi han ikke var gammel nok i følge gjeldende reglement. I løpet av sesongen 2018/2019 ble Álvarez flyttet opp til River Plates seniorlag, under manager Marcelo Gallardo.
Han fikk sin profesjonelle debut den 27. oktober 2018 under en Primera División-kamp mot Aldosivi, der han kom inn som innbytter for Rodrigo Mora da det gjenstod tjueseks minutter av kampen. Kampen endte med seier 1–0 til River Plate..


=== Manchester City ===
Den 31. januar 2022, på hans 22-årsdag, ble det bekreftet at han hadde signert en kontrakt for de neste fem og et halvt årene med Premier League-klubben Manchester City. Det ble samtidig opplyst at spilleren skulle bli værende i River Plate på utlån til slutten av sesongen.


=== Landslaget ===
Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Meritter ==
River PlatePrimera División (1): 2021
Copa Argentina (1): 2018/2019
Supercopa Argentina (1): 2019
Copa Libertadores (1): 2018
Recopa Sudamericana (1): 2019ArgentinaVM i fotball (1): 2022
Copa América (1): 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Julián Álvarez – LÉquipe 
(en) Julián Álvarez – Transfermarkt 
(en) Julián Álvarez – national-football-teams.com 
(en) Julián Álvarez – WorldFootball.net 
(en) Julián Álvarez – Soccerbase.com 
(en) Julián Álvarez – FootballDatabase.eu 
(en) Julián Álvarez – Soccerway 
(en) Julián Álvarez – FBref
Fluesoppen (vittighetsblad)

Fluesoppen var vittighetsblad som utkom i form av julehefter for årene 1901, 1902, 1908 og 1911.


== Humoristisk «Bersærkergang» ==
Ideen med navnet var at de liksom den «vakre, røde, hvidflekkede kjække Sop» både skulle opptre som estetisk nytelse og være giftige i sine angrep, liksom en eneste sopp kunne «gjøre det af med et Menneske» og fremkalle «fuldstændigt Raseri».Heftene utkom i tverr-8va format med mange friske fargebildet, og de ble utgitt av Feilberg & Landmark (Chr. Dybwad). Illustrasjonene ble gjengitt av Wilhelm Scheel & Co. Første heftet hadde Olaf Gulbransson og Olaf Krohn som tegnere, men med Gulbransson som hovedtegner. Året etter kom også Ragnvald Blix og Theodor Kittelsen med, men stadig med Olaf Gulbransson som den mest sentrale.
Etter de første to årgangene gikk det hele fem år før bladet igjen utkom, men da hadde Ragnvald Blix overtatt den førende penn. Gulbransson var kun ansvarlig for omslagstegningen, ettersom han hadde reist utenlands for å skaffe seg en internasjonal karriere. Olaf Krohn var ikke representert i 1908, men derimot hadde Andreas Bloch og Per Krohg sluttet seg til prosjektet. I 1911 var Bloch og Krohg de førende bidragsytere, men det kom også flere yngre tegnere til, som f.eks. Jens R. Utgaven for 1911 kom også i et «2. Oplag».


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Fluesoppen». Dagbladet Mandag 19. desember 1960.
Esteban Andrada

Esteban Maximiliano Andrada (født 26. januar 1991) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den meksikanske klubben Monterrey.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Esteban Andrada – FIFA 
(en) Esteban Andrada – Transfermarkt 
(en) Esteban Andrada – national-football-teams.com 
(en) Esteban Andrada – WorldFootball.net 
(en) Esteban Andrada – Soccerbase.com 
(en) Esteban Andrada – Soccerway 
(en) Esteban Andrada – PlaymakerStats.com 
(en) Esteban Andrada – FBref
Nahuel Molina

Nahuel Molina Lucero (født 6. april 1998) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Atlético Madrid.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Meritter ==
ArgentinaVM i fotball (1): 2022
Copa América (1): 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Nahuel Molina – LÉquipe 
(en) Nahuel Molina – Transfermarkt 
(en) Nahuel Molina – national-football-teams.com 
(en) Nahuel Molina – WorldFootball.net 
(en) Nahuel Molina – Soccerbase.com 
(en) Nahuel Molina – FootballDatabase.eu 
(en) Nahuel Molina – Soccerway 
(en) Nahuel Molina – PlaymakerStats.com 
(en) Nahuel Molina – FBref
Kenesa

Kenesa er et religiøst bønne- og forsamlingshus (synagoge) for den karaittiske varianten av jødedom.
Før andre verdenskrig var det noen kenesaer i Øst-Europa, de aller fleste i tidligere Sovjetunionen (20 stykker hvorav 9 av dem på Krim). De fleste ble revet eller ødelagt i forbindelse med krigen.

De fleste bevarte kenesaene er på Krim, men i Litauen er det to godt bevarte som fortsatt er i bruk av den lille Karaim-minoriteten på stedene. Den ene er i Trakai og den andre er i Vilnius.
		
		


== Referanser ==
Juan Musso

Juan Agustín Musso (født 6. mai 1994) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den italienske klubben Atalanta.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Juan Musso – Transfermarkt 
(en) Juan Musso – national-football-teams.com 
(en) Juan Musso – WorldFootball.net 
(de) Juan Musso – fussballdaten.de 
(en) Juan Musso – Soccerway 
(en) Juan Musso – FBref 
(es) Juan Musso – as.com
Tyrkvisjonens sangkonkurranse 2022

Tyrkvisjonens sangkonkurranse 2022, eller Türkvizyon Şarkı Yarışması 2022, vil bli den femte utgaven av Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Konkurransen skal arrangeres i Bursa i den nordvestlige delen av Tyrkia, som også har status som kulturhovedstad i 2022. Det er fjerde gang Tyrkvisjonens sangkonkurranse arrangeres i Tyrkia


== Bakgrunn ==
Tyrkvisjonens sangkonkurranse er en sang- og musikkonkurranse som ble arrangert for første gang i Eskişehir i Tyrkia i 2013. Den forrige konkurransen ble arrangert i  Istanbul i 2020, men da som en internett-begivenhet med forhåndsinnspilte bidrag presentert i en direktesending fra et TV-studio. I perioden fra 2016 til 2019 ble Tyrkvisjonens sangkonkurranse av ukjente årsaker avlyst. I 2021 skulle Turkistan i Kasakhstan være vertsby, også dette året ble arrangementet ikke gjennomført. Konkurransen i 2022 blir den femte utgaven i løpet av arrangementets ti år lange historie. Det er første gang siden 2014 Tyrkvisjonens sangkonkurranse blir arrangert i byen som har fått tildelt status som kulturhovedstad av organisasjonen Türksoy.
Etter et møte mellom Türksoys generalsekretær Sultan Raev og en delegasjon fra TMB TV ble forberedelsene til Tyrkvisjonens sangkonkurranse 2022 diskutert. Den 19. april ble det annonsert på deres nettsider at Bursa skulle være vertsby for konkurransen. TMB TV har siden 2013 vært hovedarrangør av konkurransen, med økonomisk støtte fra Türksoy.


=== Arrangørbyen ===

Bursa er Tyrkias fjerde største by, og hovedstaden i provinsen Bursa. Byen ligger nordvest i landet, om lag 95 kilometer sør for Istanbul og om lag 20 kilometer fra kysten av Marmarahavet. I 2022 ble byen tildelt status som kulturhovedstad i den tyrkiske verden av Türksoy begrunnet i byens historie og arkitektur. Byen var hovedstad i Det osmanske riket frem til 1365, var det vestlige endepunktet for Silkeveien og har åtte oppføringer på UNESCOs verdensarvliste.


== Se også ==
Eurovision Song Contest 2022
Junior Eurovision Song Contest 2022
Sámi Grand Prix 2022


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted (tr)(ru)
TMB TV (tr)
José Luis Palomino

José Luis Palomino (født 5. januar 1990) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den italienske klubben Atalanta.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) José Luis Palomino – UEFA 
(fr) José Luis Palomino – Ligue de Football Professionnel 
(en) José Luis Palomino – Transfermarkt 
(en) José Luis Palomino – WorldFootball.net 
(en) José Luis Palomino – FootballDatabase.eu 
(en) José Luis Palomino – Soccerway 
(en) José Luis Palomino – FBref 
(es) José Luis Palomino – as.com
Johannes Hillebrand

Johannes Hillebrand (født 5. august 1874 i Steinheim i provinsen Westfalen i kongedømmet Preussen i keiserdømmet Tyskland, død 28. september 1931 i Paderborn i Tyskland) var en katolsk teolog, pedagog og hjelpebiskop i Paderborn bispedømme.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
To år etter at Johannes Hillebrand ble født i Steinheim, flyttet familien til Büren, hvor han bodde til 1890. For de øvre klassetrinn gikk han på gymnasium i Paderborn, og studerte deretter teologi og filosofi i Paderborn, Münster og Tübingen.


=== Prest ===
Han ble presteviet den 16. april 1898 i Paderborns katedral. Først var han kapellan i Brakel og fra 1901 rektor ved Rektoratskolen i Steinheim og deretter fra 1920 sogneprest i Attendorn.


=== Biskop ===
Pave Benedikt XV utnevnte Johannes Hillebrand den 27. april 1926 til titulærbiskop av Ceramo og hjelpebiskop i Paderborn. Bispevielsen ble foretatt av biskop Caspar Klein den 29. juni 1926. Medkonsekratorene var hjelpebiskopene Johannes Scheifes (Münster) og Hermann Joseph Sträter (Köln).
I mellomtiden ble han katedraldekan i Paderborn 7. mai 1926, i denne funksjonen arrangerte han Liborifesten. Allerede i 1926, da nuntien Eugenio Pacelli deltok på Liborifesten som æresgjest, og på Klein-le Libori i 1927, da 300-årsfeiringen av tilbakeførelsene Liborius-relikviene som ble stjålet i 1627, var han betrodd organiseringen. To tall er viktige for hans korte funksjonstid: Han  konfirmerte 98.000 troende, og innviet 30 kirker.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
Kardinal Bartolomeo Pacca (1756-1844) *1786
Kardinal Francesco Serra Cassano (1783-1850) *1817
Erkebiskop Joseph Maria Johann Nepomuk von Fraunberg (1768-1842) *1819
Kardinal Johannes von Geissel (1796-1864) *1837
Biskop Eduard Jakob Wedekin (1796-1870) *1849
Kardinal Paul Ludolf Melchers (1813-1895) *1858
Kardinal Philipp Krementz (1819-1899) *1868
Kardinal Anton Hubert Fischer (1840-1912) *1889
Kardinal Karl Joseph Schulte  (1871-1941) *1910
Erkebiskop Kaspar Klein (1865-1941) *1868
Biskop Johannes Hillebrand (1874-1931) *1926


== Referanser ==
Søndre Sunnhordland prosti

Søndre Sunnhordland prosti (Søre Sunnhordland prosti) ble fra 1. januar 1972 slått sammen med Nordre Sunnhordland prosti til Sunnhordland prosti.


== Kirkelig inndeling ==
Bømlo kommune:

Bremnes sogn
Bremnes kirke
Bømlo sogn
Bømlo kirke
Lykling sogn
Lykling kirke
Moster sogn
Moster kirkeSveio kommune:

Sveio sogn
Sveio kirke
Valestrand og Førde sogn
Førde kirke
Valen kapell
Valestrand kirkeEtne kommune:

Etne sogn
Etne kirke
Gjerde kirke
Grindheim kirke
Stødle kirke
Skånevik sogn
Skånevik kirke
Fjæra kapell
Nordre Sunnhordland prosti

Nordre Sunnhordland prosti ble fra 1. januar 1972 slått sammen med Søndre Sunnhordland prosti til Sunnhordland prosti.


== Kirkelig inndeling ==
Kvinnherad kommune:

Fjelberg og Eid sogn
Eid kirke
Fjelberg kirke
Hatlestrand sogn
Hatlestrand kirke
Husnes og Holmedal sogn
Holmedal kirke
Valen kirke
Kvinnherad sogn
Kvinnherad kirke
Uskedalen sogn
Uskedal kirke
Varaldsøy sogn
Varaldsøy kirke
Ænes sogn
Ænes kirke
Ølve sogn
Ølve kirke
Åkra sogn
Åkra kirkeStord kommune:

Stord prostisogn
Stord kirke
Nysæter sogn
Nysæter kirkeFitjar kommune:

Fitjar sogn
Fitjar kirkeTysnes kommune:

Onarheim sogn
Onarheim kirke
Tysnes sogn
Tysnes kirke
Uggdal og Reksteren sogn
Reksteren kirke
Uggdal kirke
Passugg

Passugg [pɐsːʼʊk] er en bygd i Kanton Graubünden i Sveits. Stedet er kjent for sine helsebringende kilder og kurinstitusjoner. Passugg bryggeri eies av Carlsberg.


== Referanser ==
Jeanette Johnsen

Jeanette Johnsen (født 29. juni 1861, død 12. mars 1936 på Ljan i Aker) var en norsk billedhugger.I 1888 tok Jeanette Johnsen lærereksamen i tegning med beste karakter («Udmerket godt»).


== Høstutstillingen ==
Jeanette Johnsen deltok på Høstutstillingen i 1891, 1894, 1896, 1897, 1899 og hvert år i perioden 1901–1903. Hun var også representert på den retrospektive utstillingen Høstutstillingen gjennem de første 25 år i 1932.


== Verker (utvalg) ==
I 1919 ble et bronseportrett som Jeanette Johnsen hadde laget av maleren Hans Fredrik Henriksen Borgen (1852–1907) en gang i 1880-årene, avduket på hans gravmæle på Vår Frelsers gravlund i Oslo. Det dreide seg om en byste modellert av Jeanette Johnsen og støpt i bronse av Ernst Poleszynskis kunststøperi i Kristiania. Bysten var montert på en sokkel av sort granitt. I sin tid hadde Johnsen gitt bysten i gave til Borgen, som takk for et maleri hun hadde fått av ham. Borgen hadde eid bronseportrettet frem til sin død i 1907.  Det var Borgens malerkolleger Johs. Müller og Marie Hauge som hadde tatt initiativ til at bysten skulle reises på Borgens grav. Etter avdukningen skrev Aftenposten rosende om portrettet:«Og saa faldt dækket for den vellykkede portrætbyste, som er udført i bronce og staar paa en vakker, lav granitsokkel».Også andre aviser trykket notiser om avdukningen med anerkjennende omtale av Johnsens byste, som det ble fremholdt utmerket seg med sin portrettlikhet. Gravmælet befinner seg øverst i den nordre delen av Vestre gravlund, i hjørnet mot Ullevålsveien.


== Referanser ==
Ardys

Ardys (gresk: Άρδυς) var konge i oldtidsriket Lydia i Anatolia (i dagens Tyrkia fra 644 f.Kr. til 637 f.Kr. Han tilhørte Mermnade-dynastiet og var sønn av dynastiets grunnlegger, kong Gyges.


== Bakgrunn ==

Før mermnadene overtok makten ble Lydia styrt av et heraklide-dynasti, det vil si at de i henhold til mytene nedstammet fra halvguden Herakles. Den greske historikeren Herodot, som skrev på 400-tallet f.Kr., skriver at heraklidenes første lydiske konge var Agron og at hans slekt hadde makten i 22 generasjoner, eller 505 år. Om Herodots tidslinje er riktig skulle Agron ha blitt konge i 1192 f.Kr., omtrent på samme tid som den myteomspunne Trojakrigen. Herodots opplysninger trekkes i tvil av moderne historikere.
Gyges' regjeringstid var preget av kriger mot kimmerierne (kimrerne), et nomadisk folkeslag fra Kaukasus-området som på 680-tallet f.Kr. erobret Lydias naborike Frygia. Gyges ble drept i en trefning med kimmerierne rundt 644 f.Kr. og han etterfulgtes av sin sønn Ardys. Selv om kimmerierne hadde beleiret Lydias hovedstad Sardes lyktes de ikke med å beseire Lydia. Ardys betalte tributt til kong Asurbanipal av Assyria og mottok militær støtte fra ham i kampen mot kimmerierne. Mot slutten av 600-tallet f.Kr. ble Assyria nedkjempet av en føderasjon av medere, babylonere og skytere, noe som svekket også Lydia og som banet vei for perserriket under kong Kyros den store.


== Regjeringstiden ==
Etter maktovertakelsen gjenopptok Ardys den diplomatiske kontakten med Assyria som Gyges hadde avsluttet. Han gikk til angrep på den greske byen Miletos og lyktes å erobre byen Priene.Ardys’ regjeringsperiode ble kort på grunn av de stadige truslene og invasjonene fra kimmerierne. I 637 f.Kr., det vil si i Ardys’ syvende år som konge, ble Anatolia invadert av den trakiske treri-stammen. Under ledelse av deres konge Kobos og i allianse med kimmerierne og lykierne angrep de Lydia. De klarte nok en gang å beleire Sardis, og sannsynligvis ble Ardys drept i dette angrepet.


== Ettermæle ==
Ardys’ sønn og etterfølger Sadyattes kan også ha blitt drept under et angrep fra kimmerierne i 635 f.Kr.Kort tid etter 635 f.Kr. trengte skyterne inn i Anatolia med støtte fra Lydia og Assyria. De nedkjempet kimmerierne så grundig at de aldri mer utgjorde noen trussel. Skyterne fikk desto mer innflytelse i området helt til de ble fordrevet av mederne i 590-årene f.Kr.Etter at Ardys’ sønn Sadyattes ble drept overtok sønnesønnen Alyattes. Lydia var et selvstendig rike også under Alyattes’ sønn Kroisos, men landet ble rundt 547 f.Kr. inntatt av perserkongen Kyros den store og innlemmet i det hurtig voksende Perserriket.


== Referanser ==


== Kilder ==
Herodot (1960). Herodots Historie. Oversatt av Henning Mørland. Oslo: Aschehoug. 
Anthony Spalinger. «The Date of the Death of Gyges and Its Historical Implications». 
Alexander Dale (2015). «WALWET and KUKALIM: Lydian coin legends, dynastic succession, and the chronology of Mermnad kings». Kadmos. 54. doi:10.1515/kadmos-2015-0008. 
Igor M. Diakonoff (1985). The Cambridge History of Iran, bd. 2. Cambridge University Press. s. 36-148. ISBN 978-0-521-20091-2.
Ferjesambandet Fatoto–Passamass

Fatoto–Passamass er et ferjesamband som krysser elven Gambia lengst mot øst. Fergen går fra småbyen Fatoto i sør og over til Passamass på nordsiden. Fergen forbinder South Bank Road til North Bank Road. Fatoto er den siste byen østover mot grensen til Senegal.


== Referanser ==