jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Falliellus

Falliellus er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
En liten, avlangt-oval, mørk praktbille, matt brunsvart med gule tegninger. Antennene er middels lange og litt sagtakkede. Pannen har en bred, U-formet, gul fure mellom fasettøynene. Pornotum er trapesformet med gule sidestriper. Dekkvingene har en kommaformet, gul flekk ved hver "skulder" og et gult tverrbånd i den bakre delen, i spissen er sømmen trukket ut til skarpe, krumme tenner. Beina er slanke.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
Stammen Coraebini Bedel, 1921
Understammen Toxoscelina Majer, 2001
Slekten Falliellus Bellamy, 2001Falliellus richardi Bellamy, 2001


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Falliellus i Global Biodiversity Information Facility 
Falliellus – detaljert informasjon på Wikispecies
Lea Wermelin

Lea Wermelin (født 10. mai 1985 i Rønne) er en dansk politiker og statsviter fra Socialdemokratiet. Hun ble utnevnt til miljøminister i Regjeringen Mette Frederiksen fra 27. juni 2019.Wermelin har vært innvalgt til Folketinget fra Bornholms Storkreds siden 18. juni 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Offisielt nettsted 
(da) Lea Wermelin hos Folketinget
Leontine Buch

Leontine Wasiliowna Buch (født 23. juni 1841 i Christiania, død 5. juli 1902 i Kristiania) var en norsk skuespillerinne og sangerinne.


== Familie ==
Leontine Buch var datter av gravør André Wasiliowich Buch og Anna Magdalene Elisabeth Leontine Mecklenburg. Hun giftet seg i Vår Frue kirke i Trondhjem 21. desember 1865 med høyesterettsadvokat Karl Ludvig Bugge (1840-1916), sønn sønn av skipsbyggmester Gunder Henrik Tørrisen Bugge og Gustava Agathe Gjerstrøm. Hun var mor til blant andre høyesterettsadvokat Folkvard Bugge.


== Liv og virke ==
Leontine Buch debuterte i november 1860 i rollen som Brita i sangspillet Huldrebakken av Erik Bøgh, på Kristiania norske Teater. Om debuten skrev man i samtiden blant annet at:

«I […] Huldrebakken optraadte for første Gang en ung Dame her fra Byen, Frøken Leontine Buch, som forener en mere end almindelig dannet og behagelig Sangstemme med et indenfor sine Grændser ubestridelige Talent for Scenen».I januar 1861 fikk hun fast engasjement ved Kristiania norske Teater, og der fortsatte hun ut sesongen. Hun var skuespiller ved Det norske Theater i Trondheim i periodene 1861-1862 og 1863-1865. Der satte man stor pris på hennes vakre sopran, som fikk utfolde seg i ulike syngestykker og operaoppsetninger.


== Roller i utvalg ==
Brita i sangspillet Huldrebakken av Erik Bøgh (Kristiania norske Teater, 1860)


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 33. ISBN 8200056228. 


== Referanser ==
Ferula

Ferula er ei planteslekt i skjermplantefamilien.
Artene er flerårige urter som blir 20–500 cm høye med en kraftig, hul stengel. De har ei kraftig pælerot som ofte er forvedet. Noen arter blomstrer én gang før de dør, mens andre blomstrer flere ganger. Mange dufter av løk. Bladene er to til fire ganger finnete med en basal slire rundt stengelen. Blomstene er gule og sitter i store skjermer. Frøene er flattrykte med én–tre oljekanaler i hver ribbe.
Slekta Ferula omfatter mellom 150 og 185 arter og er den tredje største i skjermplantefamilien. De er hovedsakelig utbredt i Sentral- og Sørvest-Asia, men finnes østover til Kina og nordlige India og vestover til Portugal, Marokko og Kanariøyene. Tyrkia har 20 arter, derav 11 endemiske. I middelhavslandene er Ferula karakteristisk for kraftig beitede områder med utpint jord.
Duftende harpiks fra flere av artene har siden antikken blitt brukt til medisinske formål. Dyvelsdrek fremstilles fra F. assa-foetida, F. aliacea, F. foetida og F. narthex, og galbanum fra F. gummosa. Det spekuleres i at den utdødde medisinplanten silfion var en Ferula-art. Stavene som i antikken ble kalt thyrsos, bestod av en Ferula-stengel kronet med en furukongle og med eføyblader tvunnet rundt stengelen. 


== Litteratur ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 161. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley (1978). Middelhavsflora. Norsk utgave P. Sunding. NKI-Forlaget. s. 15, 133. ISBN 82-562-0490-7. 
R. Hand (2011). «Ferula». Apiaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 23. september 2019. 
«Ferula». Flora of China. Besøkt 23. september 2019. 
R. Kurzyna-Młynik m.fl. (2008). «Phylogenetic position of the genus Ferula (Apiaceae) and its placement in tribe Scandiceae as inferred from nrDNA ITS sequence variation» (PDF). Plant Systematics and Evolution. 274: 47–76. ISSN 1615-6110. doi:10.1007/s00606-008-0022-2. 
Z. Elibol m.fl. (2012). «A molecular phylogenetic study on some Turkish Ferula L. (Apiaceae) species using nrDNA ITS sequences» (PDF). Pakistan Journal of Botany. 44 (2): 589–594. ISSN 2070-3368. Arkivert fra originalen (PDF) 19. februar 2019. Besøkt 23. september 2019. 


== Eksterne lenker ==
(en) Ferula i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ferula hos ITIS 
(en) Ferula hos NCBI 
(en) Ferula hos The International Plant Names Index 
(en) Ferula hos Tropicos 
(en) Kategori:Ferula (Apiaceae) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Ferula – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ferula – detaljert informasjon på Wikispecies
Kaja Larsen

Kaja Larsen (født 20. juli 1888 i Nipen, død juli 1963 i Narvik) var en norsk fotograf som holdt til i Evenskjer og Narvik i Nord-Norge. Hun var datter av Lars Johan Henriksen (født i Nipen i Trondenes 1848) og Magrete Bergitte Johnsdatter (født i Vassdal i 1848 og død i Nipen i 1914). Hun var medlem av Fotografernes forening fra 1916 og fikk i 1921 håndverkerstipendium. Hun tok mest portrettfoto, men også situasjonsbilder. Kaja Larsen var selv same og fotograferte mange av samisk opprinnelse, samt sine egne slektninger.


== Referanser ==
Inga Bucher

Inga Bucher (født 8. april 1861 i Christiania, død 1. februar 1935 i Oslo) var en norsk skuespillerinne, suffløse og regissør.


== Familie ==
Inga Bucher var datter av skuespillerne Ole Johan Samuel Bucher og Caroline Andrine Ehn. Hun var gift med postfullmektig Henrik Geelmuyden Lund (1860-1925). Ekteskapet ble oppløst.


== Liv og virke ==
I årene 1883-1899 var Inga Bucher skuespiller, suffløse og regissør ved Christiania Theater, hvor faren i mange år var ansatt samtidig som henne. Her første hun en detaljert Theater-Journal, med opplysninger om huset var utsolgt, hvordan publikum hadde mottatt fremførelsene, i tillegg til at hun gjorde seg egne refleksjoner over hva man hadde vært vitne til.Hennes debut ved Christiania Theater fant sted 24. april 1883. Her gestaltet hun rollen som Aagot i stykket Leonarda. Det ble bemerket at hun gjorde megen lykke hos abonnementspublikummet. Sin såkalte annen-debut fikk hun 27. mai 1883 i rollen som Michaeline i stykket Fyrst Panin av Georges Ohnet.Fra 1899 var Bucher inspektrise ved Nationaltheatret, og fra 1907 til hun ble pensjonert i 1924 var hun regissør samme sted. De siste årene hadde hun sin bolig i en liten loftsleilighet i teaterbygningen.


== Roller i utvalg ==
Aagot i Leonarda av Bjørnstjerne Bjørnson (Christiania Theater, 1883)
Michaeline i Fyrst Panin av Georges Ohnet (Christiania Theater, 1883)
Bodil i Ambrosius av Chr. K. F. Molbech (Christiania Theater, 1884)
Cecile de Marnas i lystspillet Badet i Dieppe eller Bagtalelse av Eugène Scribe (Christiania Theater, 1884)


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 34. ISBN 8200056228. 


== Referanser ==
Henrik Berg

Henrik Berg (født 15. februar 1983 i Stavanger) er en norsk professor i vitenskapsteori. Berg er utdannet psykolog og filosof fra Universitetet i Bergen. I doktorgraden fra Senter for Vitenskapsteori undersøkte han problematiske sider ved "Evidensbasert praksis i psykologi" . I avhandlingen knyttes psykoterapi og evidensbasert praksis i psykologi opp mot etisk tenkning og arbeidet bygger på flere publiserte artikler. Bergs forskningsportefølje inneholder også flere publiserte vitenskapelige artikler med psykoterapiforskning.


== Publikasjoner ==
Virtue Ethics and Integration in Evidence-Based Practice in Psychology. Berg H. (2020) Frontiers in psychology. doi:10.3389/fpsyg.2020.00258Therapist self‐disclosure and the problem of shared‐decision making. Berg, H,  Bjornestad, J,  Våpenstad, EV,  Davidson, L,  Binder, P‐E. (2019) Journal of Evaluation in Clinical Practice. https://doi.org/10.1111/jep.13289Evidence-Based Practice in Psychology Fails to Be Tripartite: A Conceptual Critique of the Scientocentrism in Evidence-Based Practice in Psychology. Berg, H. (2019). Frontiers in Psychology. 10.3389/fpsyg.2019.02253Reports of the benefits of drug use from individuals with substance use disorders. Bjørnestad, J. R.l; Veseth, M.; Berg, H.; Davidson, L.; McKay, J. R..; Moltu, C.; Skaalevik, A. W.; Slyngstad, T. E.; Svendsen, T. S.; Nesvåg, S. M. (2019). Psychotherapy Research.' 10.1080/10503307.2019.1677965.How does evidence-based practice in psychology work? – As an ethical demarcation. Berg, H (2019). Philosophical Psychology. https://doi.org/10.1080/09515089.2019.1632424Social media and social functioning in psychosis: A systematic review. Bjørnestad, Jone Ravndal; Hegelstad, Wenche; Berg, Henrik; Davidson, Larry; Joa, Inge; Johannessen, Jan Olav; Melle, Ingrid; Stain, Helen J.; Pallesen, Ståle (2019). Journal of Medical Internet Research. ISSN 1438-8871. Volum 21. Hefte 6. s. 1-22. DOI: 10.2196/13957.


== Referanser ==
Anthaxita

Anthaxita er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
En liten (5 millimeter), forholdsvis kort og bred, litt flat, mørk praktbille med silkeaktig glans. Hodet er stort og bredt med store, rundede fasettøyne. Antennene er forholdsvis korte og tynne. Pronotum har rundede sider, mye bredere enn langt, med kraftig, nettmasket mikroskulptur. Dekkvingene har ikke punktrader, overflaten er litt læraktig.


== Levevis ==
Som de fleste praktbiller utvikler larvene seg i død ved. De voksne billene finnes gjerne på blomster.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Peru.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
Stammen Anthaxiini Gory & Laporte de Castelnau, 1839
Understammen Anthaxiina Gory & Laporte de Castelnau, 1839
Slekten Anthaxita Bilý, 2013 Anthaxita peruviana Bilý, 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anthaxita i Global Biodiversity Information Facility
Charlesina

Charlesina er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
En liten (5,5 millimeter), avlang, litt flat, matt svart praktbille med grønnlig metalliske sidekanter på pronotum. Hodet er stort og bredt med store, rundede fasettøyne. Antennene er forholdsvis korte og tynne. Pronotum er firkantet med litt rundede sider, mye bredere enn langt. Dekkvingene har ikke punktrader, overflaten er litt læraktig.


== Levevis ==
Som de fleste praktbiller utvikler larvene seg i død ved. De voksne billene finnes gjerne på blomster.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Brasil og Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
Stammen Anthaxiini Gory & Laporte de Castelnau, 1839
Understammen Anthaxiina Gory & Laporte de Castelnau, 1839
Slekten Charlesina Bilý, 2013 Charlesina mrazi (Obenberger, 1932)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
De tre mostrene

De tre mostrene er et norsk eventyr samlet inn av Peter Christen Asbjørnsen og Jørgen Moe og utgitt i Norske Folkeeventyr. I den internasjonale typekatalogen for folkeeventyr, Aarne–Thompson-Uther, ATU er eventyret type nr. 501 («de tre gamle spinnersker»).


== Handling ==
Da en fattig jeger mister sin kone, drar hans vakre datter ut i verden for å lære seg et yrke og kunne forsørge seg selv. Hun får arbeid på slottet, og siden hun jobber hardt og godt blir hun dronningens favoritt. De andre ternene blir sjalu, og vitner falskt om jenta: hun skryter av at hun kan spinne et pund lin på bare et døgn. Dronningen setter henne dermed på prøve. Jenta ber om et rom for seg selv, men har aldri spunnet lin før, og bryter sammen i fortvilelse. Da kommer plutselig en gammel kone inn i rommet. Hun lytter til jentas historie, og tilbyr seg å utføre spinnejobben, mot at jenta vil kalle henne 'tante' ("moster") på sin bryllupsdag. Jenta legger seg til å sove, men kona spinner et garn dronningen blir svært fornøyd med.
De andre ternene ved hoffet blir bare mer sjalu, og hevder at jenta har skrytt av at hun på et døgn skulle kunne veve garnet hun allerede hadde spunnet. Dronningen krever da at jenta må sette handling bak ord. Noe lignende skjer: jenta blir fortvilet låst inne på arbeidsrommet, men en gammel kone kommer inn og tilbyr seg å utføre arbeidet. Alt garnet blir vevd til vakkert stoff, og dronningen blir fornøyd. Men de andre ternenes misunnelse øker, og de hevder at hun kan sy alt stoffet til skjorter i løpet av et døgn. Det samme som har skjedd tidligere, skjer nå også.
Dronningen er nå så fornøyd med håndarbeidet at hun tilbyr jenta giftermål med prinsen. Han vil gjerne gifte seg med en slik god husmor, og det stelles i stand bryllup. Under middagen kommer tre ukjente kvinner som gjester, alle gamle og slitne: én med lang nese, én med brei rumpe og den siste med store og rennende øyne. Jenta hilser hver av dem som sin moster, og de får sette seg, mens prinsen undrer seg på slektskapet med jenta. Kvinnene forklarer at de i sin ungdom var like vakre som sin unge slektning er nå, men at et langt liv med håndarbeid, henholdsvis spinning, veving og søm, har gjort dem slitne og stygge. Prinsen erklærer at hans brud aldri mer skal måtte gjøre husarbeid.


== Eldre varianter ==


== Yngre versjoner ==


== Tegninger av Kittelsen ==
Tegninger av Theodor Kittelsen

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Asbjørnsen, P. Chr. (Peter Christen) (1996). Norske folkeeventyr. [Oslo]: Familievennen forl. s. 445–447. ISBN 8291769877.
Agnes Hagerup Bull

Agnes Hagerup Bull (født 7. september 1885 i Kristiania, død 23. januar 1950 i Boulder, Colorado) var en norsk skuespillerinne og sangerinne.


== Familie ==
Agnes Hagerup Bull var datter av statsråd Edvard Hagerup Bull (1855–1938) og Theodora Kraft, og søster av bankmann, musikkjournalist og komponist Sverre Hagerup Bull. Hun ble 14. november 1912 gift i Madison, Wisconsin med sin fetter, ingeniør Eyvind Hagerup Bull (1882-1949), sønn av professor Johan Storm Bull og Dina Marie Steineger. De var foreldre til den amerikanske komponisten Storm Bull. Hennes far var bror til arkitekten Schak August Steenberg Bull og fetter av komponisten Edvard Grieg, og nevø av fiolinvirtuosen Ole Bull og arkitekt Georg Andreas Bull.


== Liv og virke ==
Agnes Hagerup Bull var skuespiller og sangerinne ved Fahlstrøms Theater 1906-1907.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 34. ISBN 8200056228.
Anders Johansen (bokser)

Anders Johansen (født 11. mai 1916, død 1. desember 1988) var en norsk bokser fra Stavanger som representerte IL Viking.Han vant NM-gull i lettvekt i 1947.


== Referanser ==
Fredrik Johansen

Fredrik Johansen (født 23. oktober 1912, død 4. april 1991) var en norsk bokser som representerte BK Pugilist.Han vant seks NM-gull i perioden 1930–1940.
Han vant kongepokalen i 1935.


== NM-gull ==


== Referanser ==
Vitenskapsåret 1574

Vitenskapsåret 1574 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1574.


== Oppdagelsesreiser ==
22. november –  Juan Fernández oppdager Juan Fernández-øyene utenfor kysten av Chile. Senere bodde Alexander Selkirk der i fire år etter å overlevd et skipsforlis, og inspirerte Daniel Defoe til å skrive «Robinson Crusoe». Juan Fernández-pelssel ble oppdaget og gitt navn.


== Geografi ==


== Matematikk ==
Christophorus Clavius får publisert verket «Euclides Elementorum Libri XV» (Euklids Elementer), oversettelse med egne tillegg. Köln.


== Fødsler ==
5. mars – William Oughtred (død 1660), engelsk matematiker.
7. august – Robert Dudley (død 1649), engelsk oppdagelsesreisende.


== Dødsfall ==
26. januar – Martin Helwig (født 1516), tysk kartograf.
27. august – Bartolomeo Eustachi (født mellom 1500 og 1514), italiensk anatomiker.
4. desember − Georg Joachim Rheticus (født 1514), tysk-østerriksk astronom og matematiker.


== Referanser ==
Ingmar Nøst

John Ingmar Alfred Antoniussen Nøst (født 7. september 1891 på Ytterøy i Nord-Trøndelag, død 27. mars 1963 samme sted) var en norsk gårdbruker og politiker for Bondepartiet. Han var Ytterøys ordfører fra 1938 til 1941 og fra 1945 til 1955.
Han var sønn av gårdbruker Antonius Johnsen Nøst og hustru Marie Lorntsdatter på Vesterhus på Ytterøy. Han giftet seg i 1916 med Helga Pedersdatter Nøvik. De overlot gården til sønnen Aksel i 1953.Nøst var medlem av Ytterøy kommunestyre 1926–1941 og 1945–1955, fra 1938 som ordfører. Han var styremedlem i Mosvik Sparebank 1931–1961 og styremedlem i Ytterøy prestegjelds brannkasse.


== Referanser ==
Cobosina

Cobosina er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
En liten (4,3 millimeter), avlang, litt flat, mørk praktbille med bronsekatig metallglans. Hodet er stort og bredt med store, rundede fasettøyne. Antennene er forholdsvis korte og tynne. Pronotum er firkantet med rundede sider, mye bredere enn langt. Dekkvingene har ikke punktrader, overflaten er litt læraktig.


== Levevis ==
Som de fleste praktbiller utvikler larvene seg i død ved. De voksne billene finnes gjerne på blomster.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Brasil, Argentina og Chile.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
Stammen Anthaxiini Gory & Laporte de Castelnau, 1839
Understammen Anthaxiina Gory & Laporte de Castelnau, 1839
Slekten Cobosina Bilý, 2013 Cobosina willineri (Cobos, 1972)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Miriam Østvik Jenssen

Miriam Østvik Jenssen (født 1985) er norsk kokk med bakgrunn fra bl.a. Gastronomisk Institutt i Stavanger og stjernerestaurantene Bagatelle og Restaurant Oscarsgate i Oslo. Hun har også jobbet for tv-produksjonen «Hellstrøm rydder opp» og matkasseleverandøren Nettmat.
I perioden 2009-2014 var hun kokk på Det norske kokkelandslaget, som kom på 2. plass i OL i kokkekunst i 2012.
I 2011 var hun deltaker i Årets kokk (Bocuse d’Or Norge) som eneste kvinne. I senere år har hun blant annet sittet i juryen i Det norske måltid, vært dommer i lærlingkonkurransen Norgescup og laget matvideoer for NRK Mat.Miriam Østvik Jenssen er nå ansatt som kvalitetsansvarlig i kjøkkenavdelingen ved Stavanger universitetssjukehus (SUS).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kontrollerer sykehusmaten (Aftenbladet): https://www.aftenbladet.no/article/sa-l7V4G.html
Ingen kvinner i Bocuse d’Or (NRK): https://www.nrk.no/rogaland/ingen-kvinner-i-bocuse-d_or-1.14407233
Toppkokker skal kåre Norges beste mat (Aftenbladet): https://www.aftenbladet.no/article/sa-k5Mga.html
Miriam og Kristin tok OL-sølv på kokkelandslaget (Fosna-Folket): https://www.fosna-folket.no/nyheter/article6427479.ece
Norske kokkelandslaget nest best i verden (VG): https://www.vg.no/nyheter/innenriks/i/j4qyo/norske-kokkelandslaget-nest-best-i-verden
Sølv til Norge i kokke-OL (Aftenbladet): https://www.aftenbladet.no/article/sa-zkE1q.html
Lokale kokker skal kjempe om OL-tittel (Aftenbladet): https://www.aftenbladet.no/article/sa-9X3Ed.html
VG smakstester årets grillnyheter (VG): https://www.vg.no/forbruker/mat-og-drikke/i/k2m4k/vg-smakstester-aarets-grillnyheter
Kom mai du skjønne gilde: Lag stjernekokkenes 17. mai-frokost (VG): https://www.vg.no/forbruker/mat-og-drikke/i/j634z/kom-mai-du-skjoenne-gilde-lag-stjernekokkenes-17-mai-frokost
8 kjappe med månedens kokk (Mills): https://www.millsproffpartner.no/ernaering-og-matglede/8-kjappe-med-manedens-kokk-miriam-ostvik-jenssen/
Miriam er tidligere landslagskokk og har sølv i kokke-OL. Nå skal hun sørge for kvalitet i hver matbit på SUS (Helse Stavanger): https://helse-stavanger.no/om-oss/nyheter/miriam-er-tidligere-landslagskokk-og-har-solv-i-kokke-ol-na-skal-hun-sorge-for-kvalitet-i-hver-matbit-pa-sus
Her er Årets Kokk-kandidatene (Apertif): https://www.aperitif.no/artikler/her-er-arets-kokk-kandidatene/172703
Kjemper om å bli Årets Kokk 2011 (Horecanytt): http://horecanytt.no/kjemper-om-å-bli-årets-kokk-2011
Ørjan Berg Johansen

Ørjan Berg Johansen (født 25. september 1966) er en norsk tidligere fotballspiller. Han har spilt to sesonger i Tippeligaen  for Lyn. Han er eldre bror av de tidligere fotballspillerne Stein Berg Johansen og Vegard Berg Johansen, og sønn av tidligere trener Viggo Berg Johansen.
Etter oppholdet hos Lyn har han spilt for Eidsvold Turn og Fossum.


== Karriereoversikt ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ørjan Berg Johansen – Transfermarkt 
(no) Ørjan Berg Johansen – Norges Fotballforbund 
Profil hos Lyn
Silfion

Silfion eller silphium var en viktig medisinsk urt i antikken.
Det var først og fremst harpiksen fra planten som var viktig. Foruten til medisin ble den også brukt til parfyme og krydder. Stengelen ble spist som en grønnsak. Urten ble brukt til behandling av infeksjoner, dysenteri, sår hals og mer generelt som motgift. Den ble også brukt til å forhindre og avbryte graviditet. Silfion var svært kostbar, og den ble betalt med sin vekt i sølv. Da Julius Cæsar overtok makten i Roma 49 f.Kr., fant han store mengder i skattekammeret.
Planten fantes bare rundt Kyrene i dagens Libya. Ifølge Theofrastos ble den oppdaget her bare sju år før den greske koloniseringen, det vil si 638 f.Kr. Eksport av silfion var svært viktig for økonomien i Kyrene, og stiliserte planter er vist på mynter preget i byen. I romertiden forsvant planten av ukjent grunn. Plinius d.e. skriver i Naturalis Historia omtrent 77 e.Kr at i hans tid er bare én stengel funnet, og den ble sendt til keiser Nero.
Urbefolkningen i Kyrenaika kalte planten sirphi eller silphi, som på gresk ble til silphion. Dette navnet ble brukt om handelsvaren (harpiksen), mens de friske stenglene på gresk ble kalt kaulos. På latin ble silphion til silphium. De vanligste betegnelsene som ble brukt av Plinius og andre romere, var likevel laser om harpiksen og laserpitium om planten.
Det er usikkert hva slags plante silfion var, men de fleste antar at det var en art i slekta Ferula i skjermplantefamilien. Arten kan være helt utdødd, eller det kan dreie seg om en av Ferula-artene som fortsatt vokser i området, for eksempel Ferula tingitana.


== Litteratur ==
T. Alm (2004). «Dyvelsdrek Ferula assa-foetida i folketradisjonen i Norge – med noen klassiske sidesprang» (PDF). Blyttia. 62 (1): 14–48. ISSN 0006-5269. 
S. Amigues (2004). «Le silphium - état de la question». Journal des Savants (2): 191–226. ISSN 1775-383X. 
K. Parejko (2003). «Pliny the Elder's silphium: first recorded species extinction». Conservation Biology. 17 (3): 925–927. ISSN 1523-1739. doi:10.1046/j.1523-1739.2003.02067.x. 
A.S. Ørsted (1869). Et Bidrag til Tydning af den i Oldtiden under Navn af Silfion meget anvendte og høit skattede, men senere forsvundne Kryderplante. Kjøbenhavn: Bianco Lunos Bogtrykeri.