Mesterdetektiven Blomkvist

Mesterdetektiven Blomkvist er en barnebok av Astrid Lindgren som ble utgitt første gang i 1946. Boken handler om en gutt ved navn Kalle Blomkvist, som sammen med sine to beste venner hjelper politiet med å løse kriminalgåter. Senere skrev Lindgren to bøker til om Kalle og vennene. Per 2002 hadde de tre bøkene om Kalle Blomkvist til sammen blitt oversatt til 32 språk.


== Handling ==
Handlingen foregår i den fiktive småbyen Lillköping. Det er sommerferie, og de tre trettenåringene Kalle, Eva-Lotta og Endre (på originalspråket heter han Anders) kjeder seg. De tre vennene kaller seg for Den hvite rose (svensk: Vita Rosen), og de har over lengre tid hatt en dyst gående med de jevnaldrende guttene Sixten, Benka og Jonte, som kaller seg Den røde rosen (svensk: Röda Rosen). Den hvite rosen og Den røde rosen kives om å erobre en spesiell sten fra hverandre, men for tiden befinner stenen seg hos Den røde rosen, og Den hvite rosen klarer ikke å komme noen vei med å finne ut hvordan de skal få stenen tilbake.
En dag dukker onkel Einar opp; han er en fetter av Eva-Lottas mor. Onkel Einar tar med seg de tre vennene opp til ruinen som ligger på en høyde utenfor byen, og der dirker han opp døren til ruinens kjeller. Senere samme dag tar han de tre barna med på konditori, men de merker at han egentlig bare er interessert i hva som står i kveldsavisen under overskriften Siste nytt. Kalle sørger for å sikre seg avisen i det de forlater konditoriet. Etterpå går onkel Einar til jernvarehandelen og kjøper en lommelykt, selv om det er midt på sommeren med lyse sommernetter.
Kalle får det for seg at det er noe mystisk med Einar, og bestemmer seg for å overvåke ham. Einar ber ham om å springe bort på postkontoret med et brev for ham, og det gjør Kalle gjerne; han benytter sjansen til å notere seg navnet på adressaten i notisblokken han alltid bærer med seg. Så en natt våkner Kalle og kikker ut av vinduet, der han ser Einar klatre ut av vinduet fra soverommet hos Eva-Lottas familie og liste seg av sted.
For å ha noe å finne på blir de tre vennene enige om å lage en sirkusforestilling. Einar vil imponere dem med å gå på hendene, men da faller dirken ut av lommen hans, og Kalle klarer å få tak i den uten at Einar merker noe. Senere drar Kalle i all hemmelighet opp til ruinen, og klarer å komme seg inn i kjelleren. Han ser at noen har vært der siden Einar tok med ham og vennene dit. På gulvet i kjelleren finner Kalle en perle.
Noen dager senere overhører Kalle at Einar beklager seg overfor Eva-Lottas mor om at han sover så dårlig. Hun sier at hun skal skaffe ham sovetabletter for å hjelpe ham med søvnproblemene. Samme natt lister Kalle seg inn på Einars rom og klarer å få tatt fingeravtrykk av ham mens Einar sover. Men når han skal liste seg ut igjen, velter Kalle en blomsterpotte, og Einar våkner av bråket når potten treffer gulvet. Han trekker frem en pistol og sikter rett på Kalle, som rådsnar later som om han har gått i søvne. Det virker som Einar godtar forklaringen.
Neste dag har Kalle et ærend på hotellet i byen. I resepsjonen står det to mystiske menn som forsøker å få resepsjonisten til å fortelle om det bor en gjest der som heter Einar Lindeberg. Kalle skjønner at det er onkel Einar de snakker om, og han noterer signalementet deres i notisboken sin. Han skriver også ned registreringsnummeret på bilen deres, og tegner av mønsteret på bildekkene. I hotellets gjestebok finner han dessuten navnene deres: de er oppført som Artur Krok og Ivar Redig. Kalle bestemmer seg for å spane på dem. Han klatrer opp i et lønnetre, og derfra ser han at de to mennene – som egentlig heter Tore og Ivar – til slutt finner onkel Einar. Av samtalen deres skjønner han at de tre har stjålet noe, men at Einar deretter har stukket av med byttet. Kalle tar frem avisen som Einar studerte så ivrig på konditoriet, og finner en artikkel om et innbrudd på Östermalm i Stockholm der det ble stjålet juveler verdt 100 000 kroner. Onkel Einar kom til Lillköping dagen etter dette innbruddet.
Kalle sender et brev til kriminalpolitiet i Stockholm med Einars fingeravtrykk. I tillegg forteller han Eva-Lotta og Endre at han har spanet på både Einar og de to andre mennene, og om hvilke mistanker han har. Han tror at Einar har gjemt byttet i den låste slottskjelleren, og tar med seg vennene dit. Og ganske riktig: i kjelleren graver de frem et metallskrin, og i skrinet ligger de stjålne juvelene.
Dagen etter er Einar sporløst forsvunnet. Kalle, Eva-Lotta og Endre drar tilbake til slottsruinen for å se om skurkene fortsatt holder på å lete etter skrinet der. I slottskjelleren finner de Einar, bundet på hender og føtter. Endre skal akkurat løpe av sted for å hente politiet, da Krok og Redig dukker opp. De tvinger barna til å fortelle hvor de har gjort av skrinet. Straks de får høre at skrinet er gjemt i Den hvite rosens hovedkvarter på bakeriloftet, stenger skurkene barna inne i slottskjelleren og drar sin vei.
Kalle finner Einars lommelykt på gulvet, men de må likevel tilbringe enda noen timer i stummende mørke. Ingen vet at de gått til slottsruinen, men til slutt oppdager de en kjellergang som leder ut i frihet. De løper hjem så fort de kan, og hjemme venter kriminalpolitiet fra Stockholm på dem. Fingeravtrykket som Kalle sendte til politiet med posten har vekket polisens interesse, og de tre ungdommene får sitte i baksetet på politibilen når kriminalbetjentene innleder en biljakt på de tre skurkene, som akkurat har forlatt byen. 
Etter en skuddveksling kjører skurkene i grøften, og blir deretter pågrepet av politiet. Den takknemlige banksjefen, som nå kan få tilbake juvelene som banden hadde stjålet fra ham, betaler de tre vennene en dusør på 10 000 kroner.


== Utgaver på ulike språk ==
Den første boken om Kalle Blomkvist og vennene hans var oversatt til følh\gende språk per 2002:

Svensk: Mästerdetektiven Blomkvist, Rabén & Sjögren 1946
Finsk: Yksityisetsivä Kalle Blomkvist, WSOY 1948
Norsk: Mesterdetektiven Blomkvist, Tiden Norsk Forlag 1948
Dansk: Mesterdetektiven Blomkvist, Gyldendal 1949
Tysk: Meisterdetektiv Blomquist, Oetinger 1950
Engelsk: Bill Bergson, master detective, Viking (USA), 1952
Hollandsk: Blumkvist de grote speurder, Mertens & Stappaerts 1953 (samlingsverk)
Islandsk: Leynillögreglumadurinn Karl Blómkvist, Nordri 1956
Japansk: Meitantei Kalle-kun, Iwanami Shoten 1957
Russisk: Prikliotjenija Kalle Blomkvista, Detgiz 1959
Estnisk: Meisterdetektiiv Blomkvist, Eesti Riiklik Kirjastus 1960 (samlingsverk)
Litauisk: Kalio Bliumkvisto myotykiai, Valstubine 1961 (samlingsverk)
Rumensk: Aventurile lui Kalle Blomkvist, Editura Tineretului, 1962
Armensk: Povesti o Kalle Blomkviste, Ajastan 1966 (samlingsverk)
Spansk: El gran detective Blomquist, Doncel 1967
Tsjekkisk: Detektiv Kalle má podezření, Státní nakladatelství dětské knihy 1967
Georgisk: Povesti o Kalle Blomkvist, Nakaduli 1968 (samlingsverk)
Ukrainsk: Detektiv Blumkvist zdobuvaje clavu, Veselka 1968 (samlingsverk)
Ungarsk: Az ifjú mesterdetektiv Két Regény, Móra 1970 (samlingsverk)
Italiensk: Kalle Blomkvist, il "grande" detective, Vallecchi 1971
Fransk: L'as des détectives, Hatier - GT Rageot 1972
Polsk: Detektyw Blomkvist, Nasza Ksiegarnia 1973
Portugisisk: Bill Bergson o ás dos detectives, Edicoes de Ouro (Brasilien), 1974
Slovakisk: Majster detektiv Kalle Blomkvist, Mladé letá 1975
Afrikaans: Baasspeurder Blomkvist, Human & Rousseau 1979
Hebraisk: Aluf ha-balashim Blumkvist, Zmora-Bitan 1980
Slovensk: Detektivski mojster Blomkvist, Mladinska knjiga 1980
Gresk: Ο αρχιντετεκτιβ Μπλομκβιστ, Kastaniõté 1989
Kinesisk: Da zhentan xiao kalai; zhubao dadao, Sun-Ya 1990
Indonesisk: Detektif Ulung Blomkvist, PT Gramedia 1993
Koreansk: Myongt'amjong Kalle: myongt'amjung-gwa posak toduk, Woongjin 1996
Bulgarsk: Kale detektiva, Sampo Books 1998
Latvisk: Meistarsdetektivs Blumkvists, Zvaigzne ABC 2002


== Filmatiseringer ==
Den første filmen basert på denne boken hadde premiere allerede i 1947. Den var regissert av Rolf Husberg og hadde tittelen Mesterdetektiven Blomkvist.
I 1971 hadde en tsjekkisk TV-film basert på boken premiere; den hadde tittelen Podezřelé prázdniny. I 1976 ble det laget en film i Litauen, som den gangen var innlemmet i Sovjetunionen, med tittelen Priklyucheniya Kalle-syschika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 Wikiquote: Mesterdetektiven Blomkvist – sitater

Astrid Lindgren (1946). Mästerdetektiven Blomkvist. Stockholm: Rabén & Sjögren. ISBN 91-29-41647-7. 
Astrid världen över: en selektiv bibliografi 1946-2002 = Astrid worldwide : a selective bibliography 1946-2002 (swe). Stockholm: Kvint. 2002. ISBN 91-88374-26-2.