jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pål Erik Glomsaas

Pål Erik Glomsaas (født 22. desember 1972) er en tidligere norsk ishockeyspiller og trener. Han har spilt på de to øverste nivåene i norsk hockey i fire tiår, fra 1980-tallet til 2010-tallet. Og så som treneren før han gjorde comeback som spiller. Han spilte i all hovedsak for Bergen/Djerv og Bergen Flyers (senere bare Bergen Ishockeyklubb), og for  Lillehammer (1997/98). Samt en sesong i  Trondheim Ishockeyklubb (2005/06). 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pål Erik Glomsaas – Eliteprospects.com 
(en) Pål Erik Glomsaas – Eliteprospects.com (personale)
Båtsfjord lufthavn

For den nå nedlagte lufthavnen med samme navn, se Båtsfjord lufthavn (1973–1999).Båtsfjord lufthavn (IATA: BJF, ICAO: ENBS, nordsamisk: Báhcavuonna) er en regional lufthavn i Båtsfjord kommune i Finnmark, og eies og drives av Avinor AS.
Widerøe betjener Båtsfjord lufthavn med hovedsakelig to daglige avganger til Vadsø og Kirkenes, samt to daglige avganger til Hammerfest og Tromsø. I tillegg er det én daglig avgang til Berlevåg, Mehamn, Honningsvåg og Vardø. Fra Kirkenes og Tromsø er det korresponderende videreforbindelse til blant annet Oslo.
Båtsfjord lufthavn er Norges nyeste lufthavn og ble åpnet 9. september 1999 med terminalbygg og en rullebane på 1000 meter. Fra 1973 til 1999 hadde Båtsfjord en flyplass med grusdekke i Båtsfjorddalen. Twin Otter-fly ble brukt her helt fram til den nye flyplassen ble åpnet, og Widerøe kunne begynne å betjene Båtsfjord med Dash 8-fly.
Avinor bekymrer seg for at det fra 2030 ikke finnes nye fly å kjøpe med mer enn 19 seter som kan operere på slike små rullebaner. Når Dash-8-flyene tas ut av drift i 2025 er planen for Båtsfjord og andre små lufthavner å fly med småfly med 10-19 plasser, og forlenge lufthavner med fler passasjerer. Båtsfjord har 26 000 passasjerer hvilket tilsvarer 36 per retning og dag.


== Flyselskaper og destinasjoner ==


=== Innland ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Båtsfjord Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chaos Computer Club

Chaos Computer Club (CCC) er en sammenslutning av «etiske hackere» i all hovedsak fra Tyskland, Østerrike og Sveits, men med avleggere i blant annet Frankrike. Den løselig sammensatte organisasjonen ble grunnlagt i det daværende Vest-Berlin i 1981 av blant andre Wau Holland, men var innledningsvis mest aktiv i Hamburg. CCC blir regnet som en verdensledende instans på området datasikkerhet og digitale rettigheter, og har gjort seg bemerket med en rekke avsløringer av utilstrekkelig sikring av digital teknologi.Foreningen går inn for fri og universell adgang til informasjonsteknologi og underliggende infrastruktur samt mest mulig transparens, deriblant åpen kildekode.Chaos Computer Club utgir blant annet Die Datenschleuder. Das wissenschaftliche Fachblatt für Datenreisende («Dataslyngen. Det vitenskapelige fagbladet for datareisende»), et tidsskrift med fokus på digitale anliggender som informasjonsfrihet, databeskyttelse, overvåkningsteknologi, retten til privatliv og kryptografi. Magasinet ble grunnlagt i 1984.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
Mate-URL 
Mate-URL 
(en) Chaos Computer Club – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Otto Christian Scavenius

Otto Christian Jacob Jørgen Brønnum Scavenius (født 10. desember 1875 på Basnæs, Slagelse kommune, død 10. september 1945 i København) var en dansk diplomat og kortvarig Danmarks utenriksminister i Regjeringen M.P. Friis fra april til mai 1920 i kjølvannet av Påskekrisen.


== Referanser ==
Helene Ingierd

Helene Ingierd er norsk statsviter og forsker. Fra april 2020 er hun direktør i De nasjonale forskningsetiske komiteene. 


== Utdannelse og stillinger ==
Ingierd har doktorgrad i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo, og jobbet som forsker ved Institutt for fredsforskning i Oslo (PRIO) fra 2002-2008. Tittel på avhandlingen hennes er The Moral Responsibility of Soldiers. A Normative Analysis Focusing on Peacekeepers.

I 2008 begynte hun som sekretariatsleder i Den nasjonale forskningsetiske komité for samfunnsvitenskap og humaniora (NESH) og Nasjonalt utvalg for vurdering av forskning på menneskelige levninger (Skjelettutvalget). I 2011 gikk hun over i stillingen som sekretariatsleder for Den nasjonale forskningsetiske komité for naturvitenskap og teknologi (NENT), samt for Den etiske nemnda for patentsaker. 

20. april 2020 tiltrådte hun som direktør for De nasjonale forskningsetiske komiteene, etter å ha fungert i stillingen siden desember 2019.


== Prosjekter og bokutgivelser ==
Ingierd har vært sentral i arbeidsgruppen for det landsomfattende forskningsprosjektet Forskningsintegritet i Norge (RINO), et samarbeidsprosjekt mellom De nasjonale forskningsetiske komiteene, Universitetet i Bergen og Høgskulen på Vestlandet. 
Hun har vært redaktør for en rekke bøker, blant andre Interessekonflikter i forskning, med Ingrid Bay-Larsen og Kjellrun Hiis Hauge (Cappelen Damm, 2019), De berørte etter 22. juli. Forskningsetiske perspektiver, m/ Vidar Enebakk og Nils Olav Refsdal  (Cappelen  Damm, 2016), Skjønn i forskning, m/ Hallvard Fossheim, (Universitetsforlaget, 2015) og Internet Research Ethics, m/ Hallvard Fossheim (Cappelen  Damm, 2015).


== Referanser ==
Xyloryctes splendidus

Xyloryctes splendidus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (ca. 30 millimeter), kraftig, blankt svart hornbille. Kroppsformen er ganske bred. Hannen har et kort, rett horn på hodet. Pronotum er flatt uthulet foran, øverst med en antydning til framspring. Hunnen mangler hornet og pronotum er rundet. Undersiden er kledt med stive, brunoransje hår. Arten ligner sterkt på Xyloryctes jamaicensis.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda der de spiser av røttene på ulike trær.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Honduras, Costa Rica og Panama.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842
Slekten Xyloryctes Hope, 1837
Xyloryctes splendidus Prell, 1914


== Kilder ==
E. Bitar & M. A. Moron (2014) Revisión y análisis filogenético del género Xyloryctes (Coleoptera: Melolonthidae: Dynastinae: Oryctini). Revista Mexicana de Biodiversidad 85: [1]
Bilder av arten
Omtale av slekten


== Eksterne lenker ==
(en) Xyloryctes splendidus i Encyclopedia of Life 
(en) Xyloryctes splendidus i Global Biodiversity Information Facility 
Xyloryctes splendidus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Xyloryctes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Phileurus youngi

Phileurus youngi er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 30 millimeter), avlang, blankt svart hornbille. Hannen har to ganske korte horn i pannen, pronotum har en lengdefure og er uthulet foran der det sitter en rundet knøl, men disse er lite utviklede. Hodet er fremtrukket til en spiss snute i midten. Pronotums sider er rundede, og flaten åpent og nokså grovbt punktert. Dekkvingene er forholdsvis lange og smale med tydelige, grove punktstriper. Beina er svært kraftige, leggene med store, skarpe tenner, særlig på frambeina. Hunnen ligner hannen med hornene i pannen er mindre og pronotum litt smalere.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mellom-Amerika, fra Honduras i nord til Panama i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Phileurini Burmeister, 1847
Slekten Phileurus Latreille, 1807
Phileurus youngi Ratcliffe, 1988


== Kilder ==
Dynastidae du Monde, nettside om arten
Phileurus på Encyclopedia of Life: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Phileurus youngi i Encyclopedia of Life 
(en) Phileurus youngi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Phileurus youngi hos NCBI 
Phileurus youngi – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Phileurus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ancognatha vexans

Ancognatha vexans er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 25 millimeter), avlang, blank, rødbrun hornbille. Hver dekkvinge én avlang, svart flekk på "skuldrene", i tillegg en flekk nær midten og én i spissen. Den har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, som vanlig hos Cyclocephalini kan hannen kjennes på at den har utvidete forføtter og særlig påfallende store klør på forbeina. Undersiden er tett kledt med korte, bleke hår. Hodet har en rundet "snute" med markert rand. Beina har svarte "knær", spissen av leggene og føttene er også svarte.


== Levevis ==
De fleste av artene lever i høyereliggende områder. De kommer gjerne til lys om natten. Forøvrig er lite kjent om biologien deres.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Costa Rica og Panama.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Cyclocephalini
Slekten Ancognatha Erichson, 1847
Ancognatha vexans Ratcliffe, 1992


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Ancognatha [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Ancognatha vexans i Encyclopedia of Life 
(en) Ancognatha vexans i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ancognatha vexans hos NCBI 
Ancognatha vexans – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dynastidae du monde- nettside om arten
Frøken Villkatt

Frøken Villkatt er en svensk film fra 1941, i regi av Weyler Hildebrand. Hovedrollene spilles av Marguerite Viby og Åke Söderblom.


== Handling ==
Thomas Palm har nylig blitt forfremmet for sitt arbeid ved The Royal Canal Office.
Han ønsker å feire dette sammen med flere av kameratene sine med en veldig sen kveld med festing på byen, og på vei hjem etterpå redder han en kvinne fra å drukne.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Marguerite Viby – Dolly Hansen
Åke Söderblom – Thomas Palm
Stig Järrel – major Jimmy Cronklinga på Taxingehus, Thomas onkel
Tollie Zellman – Carolina Cronklinga, hans hustru, Thomas tante
Håkan Westergren – Kalle Hallgren, ingenjør
Eivor Landström – Vera Blomberg, Thomas forlovede
John Botvid – tågkonduktør
Georg Funkquist – direktøren på Nya Revyteatern
Artur Rolén – John, tjener på Taxingehus
Anna-Lisa Baude – fru Andersson
Dagmar Olsson – Frida, fru Anderssons hushjelp
Yngwe Nyquist – Edvard Blomberg, Veras far
Millan Bolander – Greta Blomberg, Veras mor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frøken Villkatt på Internet Movie Database 
(no) Frøken Villkatt hos Filmfront 
(sv) Frøken Villkatt i Svensk Filmdatabas
Gardenia (andre betydninger)

Gardenia har flere betydninger, og kan vise til:

gardenia – planteart i maurefamilien
Gardenia (slekt) – planteslekt i maurefamilien
Gardenia (singel) – utgivelse av Malice Mizer
Vincent Gardenia – skuespiller
Gøi på landet

Gøi på landet er en svensk film fra 1937, i regi av Weyler Hildebrand. Hovedrollene spilles av Thor Modéen, Julia Cæsar, Nils Ericson, Maritta Marke, Lili Ziedner og Carl Hagman. 


== Handling ==
Filmen begynner med bilder fra en skjærgårdsbåt med sang og spillende mennesker i Stockholms skjærgård. Skredder Julle Bergström har en søster som heter Lotta Bergström. Hun arbeider på et pensjonat kalt «Paradiset» i skjærgården. Gjestehuset eies av Elvira Pettersson. Margit ønsker å gifte seg med nyutdannet ingeniør Eric, som produserer båtmotorer. Han har oppfunnet og tatt patent på en ny forgasser til påhengsmotor som han håper å få jobb for Johnson Group med.
Ved «Paradiset» er det mange mennesker som tilhører overklassen, som Miss Cronblom, grevinne Klingenhjelm og grossist Pålsson med kone. Miss Cronblom har problemer med en solseng som flere ganger kollapser, og hun smører seg med skokrem i stedet for solkrem. Hun leser i en avis at en kjent argentinsk sanger Don Carlos skal komme til pensjonatet, en nær slektning av fru Pettersson som hun foreløpig aldri har møtt. 


== Rolleliste (i utvalg) ==
Thor Modéen – Julius «Julle» Bergström
Maritta Marke – Lotta Bergström, Julles søster, hushjelp på pensionat Paradiset
Nils Ericson – Nisse / Kajsa Lovander
Julia Cæsar – Elvira Pettersson, sjef på pensionatet
Greta Ericson – Margit, Elviras datter
Carl Hagman – Don Carlos, operasanger
Lili Ziedner – frøken Cronblom
Arthur Fischer – Kihlman, alias baron de Planche
Hugo Jacobson – Svärd, vaktmester på pensionatet
Folke Helleberg – Eric Karlsson, ingenjør
Linnéa Hillberg – grevinnan Klingenhjelm
Carl-Gunnar Wingård – fabrikør Agaton Pålsson
Bullan Weijden – Hulda Pålsson, Agatons fru
Sven-Eric Carlsson – Pelle Pålsson
John Botvid – Fernlund
Hjördis Gille – frøken Ström
Helga Brofeldt – gest på pensionatet
Arne Lindblad – gest på pensionatet
Richard Lund – direktør Johnson


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gøi på landet på Internet Movie Database 
(no) Gøi på landet hos Filmfront 
(sv) Gøi på landet i Svensk Filmdatabas 
(nl) Gøi på landet på MovieMeter 
(en) Gøi på landet på AllMovie
Manjeet Singh Riyat

Manjeet Singh Riyat (født 1967 eller 1968, død 20. april 2020 i Derby i England) var en britisk lege og konsulent for akuttmedisin, den første med sikhbakgrunn som innehadde en slik rolle i Storbritannia.


== Liv og virke ==
Etter utdannelse ved University of Leicester og kvalifisering i 992, og trening ved Leicester Royal Infirmary og Lincoln County Hospital, begynte han ved Royal Derby Hospital som medisinsk konsulent for akuttmedisin i 2003. Han ble etterhvert leder av akuttavvdelingen der i 2006, og formann for sykehusets medisinske rådgivingskomite og dets medisinske bemanningskomite.Riyat underviste i akuttmedisin ved Derby College. Han var sensof for Royal College of Emergency Medicine fra 2007, og deres ledende sensor for fellowshipeksamener fra 2016.Han var også klinisk research fellow i akademiak akuttmedisin og medforfatter av en rekke forskningsartikler i tidsskrifter som for eksempel  Journal of the Royal Society of Medicine.Han døde 52 år gammel på det sykehus han arbeidet den 20. april 2020 på grunn av COVID-19.


== Referanser ==
Lin Zhengbin

Lin Zhengbin (kinesisk: 林正斌, fødst 6. juli 1957 i Wuhan, død 10. februar 2020 samme sted) var en kinesisk lege og ekspert på organtranspantasjoner ved Wuhan Tongji Hospital.


== Karriere ==
Lin gikk ut av Tongji Medical College i 1987 med bachelor i medisin. Han begynte så å arbeide ved Wuhan Tongji Hospital (武汉同济医院) med organtransplantasjoner som sitt virkefelt, et felt han arbeidet med i over 30 år. Han ble overlege for Instittet for organtransplantasjon ved Tongjisykehuset. Han ble penmsjonist i juli 2017, men hentet inn senere av Wuhan Tongji Hospital.


== Død ==
Under koronaviruspandemien i 2020 ble Lin smittet med SARS-CoV-2. Han døde 10. februar 2020 grunnet komplikasjoner i sykdomsforløpet.


== Referanser ==
Othelie Høie

Othelie Annette Høie (født 2002 i Kristiansund) er en norsk bryter, som representerer klubben BK Atlas i Fredrikstad.
Hun vant NM-gull i 2020 og 2022. Hun vant kongepokalen i 2022.
Hun er datter av fire ganger verdensmester i bryting, Gudrun Anette Høie.


== Idrettskarriere ==
Høie deltok i Tallinn Open 2017, der hun brøt i klassen 2002-2004, og vant der klassen 52 kg. Hun vant nordisk mesterskapet i bryting i U17-klassen tre år på rad fra 2017 til 2019.Under NM i bryting 2018 fikk hun sølv i klassen 53 kg, bak Silje Knudsen Kippernes. Hun deltok i Cadet-EM i bryting 2019 (16-17 år), men tapte der semifinalen mot Amina Tandelova fra Russland. Hun vant sin bronsefinalekamp, og fikk med det bronse i mesterskapet. Hun deltok i Sommer-EYOF 2019 i Baku, og fikk der sølv i klassen 57 kg.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Stephen Schwartz (patolog)

Stephen Schwartz (født 1. januar 1942, død 17. mars 2020 i Seattle i delstaten Washington) var en amerikansk patolog ved University of Washington i delstaten Washington i USA. Han forsket innen vaskulær biologi, på blodets struktur og glatte muskelceller.


== Biografi ==
Schwartz fikk Bachelor of Arts i biologi fra Harvard University i 1963 og utdannet lege ved Boston University i 1967. Han ble residerende lege ved University of Washington i 1967 og fikk doktorgrad i patologi fra denne institusjonen i 1973. Han var assisterende sjef for patologi ved United States Navy Medical Center fra 1973 til 1974.Ved University of Washington var han assisterende professor i patologi fra 1974 til 1979, associate professor fra 1979 til 1984, og så full professor fra 1984 til sin død. Han var adjunct professor ved medisin- og ved bioingeniøravdelingene. Han var med på å grunnlegge North American Vascular Biology Organisation, og opprette Earl P. Benditt Award, som han mottok i 2001.Schwartz døde av covid-19 den 17. mars 2020, i en alder av 78 år.


== Referanser ==
Kjell Grane

Kjell Ragnar Grane (født 30. mai 1929 i Piteå i Norrbottens län i Sverige, død 2. april 2020 i Stockholm) var en svensk idrettslærer som ledet Morronpasset i svensk radio. Han var også fagbokforfatter.


== Liv og virke ==
Kjell Grane var sønn av adjunkten Robert Grane og Ebba, født Gaulitz. Han vokste opp i Eksjö, dit familien flyttet 1932 etter at faren hadde fått arbeide som språklærer.Grane hadde en eksamen som gymnastikdirektör og arbeidet som idrettslærer ved Gymnastik- och idrottshögskolan i Örebro. Hans helseengasjememt har også markert seg ved at han ledet morgengymnastikk i P1s Morronpasset og gav ut flere bøker. Som pensjonist syslet han blant annet med å holde foredrag om betydningen av å holde seg i form når man blir eldre.
Han ble i 1955 gift med småskolelæreren og svømmeren Marianne Lundquist (født 1931).Grane døde 2. april 2020 i covid-19, åtte dager senere døde også hans ektefelle, på samme eldrehjem i Stockholm.


== Bibliografi i utvalg ==
Pojkdagövningar: 3 dagövningar för åldern 9-13 år. Stockholm. 1965. 
Gymnastiklekar och bollekar. Stockholm: Almqvist & Wiksell. 1969. 
Träning och lek: två och två eller tre och tre. Stockholm: Almqvist & Wiksell. 1972. ISBN 91-20-05092-5. 
"Rör dig. Och kör se'n": tips och råd om hur du håller dig i trim när du kör bil. Stockholm: General motors nordiska AB. 1980. 


=== Læremidler (medforfatter) ===
Gymnastiktrim: för ungdom, pojkar ålder 13-19 år. Stockholm: Svenska gymnastikförb. 1973. 
Gymnastiktrim: för ungdom, flickor ålder 13-19 år. Stockholm: Svenska gymnastikförb. 1973. 
Gymnastiktrim: för ungdom, flickor/pojkar ålder 13-19 år. Stockholm: Svenska gymnastikförb. 1973. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kjell Grane på Libris
Kjell Grane på Svensk Mediedatabas
Rallus

Rallus er én av 37 slekter i riksefamilien (Rallidae), som videre inngår i ordenen tranefugler (Gruiformes). Slekten teller 13 arter og er utbredt i Amerika, Europa, Nord-Asia og Afrika. Forskning bekrefter at, Rallus er én av åtte grunnleggende klader i riksefamilien.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på arter og delgrupper følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn i parentes er eventuelt uoffisielle midlertidige beskrivelser.

Gruiformes, tranefugler
Rallidae, riksefamilien
Rallus, 13 arter (38 taxa, hvorav 6 er monotypiske)
R. obsoletus, spartinarikse (4 taxa)
R. tenuirostris, aztekrikse (monotypisk)
R. longirostris, marskrikse (7 taxa)
R. elegans, kongerikse (2 taxa)
R. crepitans, klaprerikse (11 taxa)
R. wetmorei, venezuelarikse (monotypisk)
R. limicola, grynterikse (3 taxa)
R. semiplumbeus, andesrikse (2 taxa)
R. antarcticus, patagoniarikse (monotypisk)
R. aquaticus, vannrikse (3 taxa)
R. indicus, brunkinnrikse (monotypisk)
R. caerulescens, afrikarikse (monotypisk)
R. madagascariensis, madagaskarrikse (monotypisk)
Dryolimnas, 2 arter
†Aphanapteryx, monotypisk
†Erythromachus, monotypisk
Crex, 2 arter
Rougetius, monotypisk
Atlantisia, 2 arter
†Mundia, monotypisk
Aramidopsis, monotypisk
Lewinia, 4 arter
Gymnocrex, 3 arter
†Diaphorapteryx, monotypisk
Gallirallus, 18 arter
Canirallus, monotypisk
Mustelirallus, 3 arter
Cyanolimnas, monotypisk
Pardirallus, 3 arter
Amaurolimnas, monotypisk
Aramides, 8 arter
Tribonyx, 3 arter
Porphyriops, monotypisk
Porzana, 4 arter
Paragallinula, monotypisk
Gallinula, 7 arter
Fulica, 11 arter
Porphyrio, 15 arter
Himantornis, monotypisk
Megacrex, monotypisk
Gallicrex, monotypisk
Amaurornis, 7 arter
Rallina, 8 arter
Zapornia, 15 arter
Micropygia, monotypisk
Anurolimnas, 3 arter
Coturnicops, 3 arter
Hapalocrex, monotypisk
Laterallus, 9 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rallus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Rallus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rallus hos Artsdatabanken 
(sv) Rallus hos Dyntaxa 
(en) Rallus hos Fauna Europaea 
(en) Rallus hos Fossilworks 
(en) Rallus hos ITIS 
(en) Rallus hos NCBI 
(en) Kategori:Rallus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Rallus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rallus – detaljert informasjon på Wikispecies
Dryolimnas

Dryolimnas er én av 37 slekter i riksefamilien (Rallidae), som videre inngår i ordenen tranefugler (Gruiformes). Slekten teller kun 2 arter, men én av dem er utdødd. Den holdt til på øya Réunion i Indiahavet og døde ut i cirka 1674. Den gjenlevende arten består av tre taxa, hvorav det ene taxonet er utdødd. De to som overlever har tilhold på henholdsvis Madagaskar og Aldabraøya i Indiahavet. Det utdødde taxonet holdt til på øya Assumption i Aldabraøyene.Mest vanlig i skog med frodig urteaktig markdekke; vannløp i skog; bekkekanter med høy, tett urteaktig vekst; våtmarker, inkludert myrer med langt gress, siv og starr, og rismarker; mangrover og strender ved koralløyer.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på arter og delgrupper følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn i parentes er eventuelt uoffisielle midlertidige beskrivelser.

Gruiformes, tranefugler
Rallidae, riksefamilien
Rallus, 13 arter
Dryolimnas, 2 arter (4 taxa)
D. cuvieri, hvitstruperikse (3 taxa, hvorav én utdødd)
†D. augusti, (réunionrikse), utdødd etter 1674 (monotypisk)
†Aphanapteryx, monotypisk
†Erythromachus, monotypisk
Crex, 2 arter
Rougetius, monotypisk
Atlantisia, 2 arter
†Mundia, monotypisk
Aramidopsis, monotypisk
Lewinia, 4 arter
Gymnocrex, 3 arter
†Diaphorapteryx, monotypisk
Gallirallus, 18 arter
Canirallus, monotypisk
Mustelirallus, 3 arter
Cyanolimnas, monotypisk
Pardirallus, 3 arter
Amaurolimnas, monotypisk
Aramides, 8 arter
Tribonyx, 3 arter
Porphyriops, monotypisk
Porzana, 4 arter
Paragallinula, monotypisk
Gallinula, 7 arter
Fulica, 11 arter
Porphyrio, 15 arter
Himantornis, monotypisk
Megacrex, monotypisk
Gallicrex, monotypisk
Amaurornis, 7 arter
Rallina, 8 arter
Zapornia, 15 arter
Micropygia, monotypisk
Anurolimnas, 3 arter
Coturnicops, 3 arter
Hapalocrex, monotypisk
Laterallus, 9 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dryolimnas i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Dryolimnas hos Artsdatabanken 
(en) Dryolimnas hos Fossilworks 
(en) Dryolimnas hos ITIS 
(en) Dryolimnas hos NCBI 
(en) Kategori:Dryolimnas – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dryolimnas – detaljert informasjon på Wikispecies
Villreinsbekken

Villreinsbekken (også kalt Steinbekken) er ei elv i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den er ei sideelv til Pasvikelva og er 10,7 kilometer lang. Elva har utspring fra en rekke små innsjøer, hvorav det største er Villreinsvatnet. Villreinsbekken renner først mot sør, senere mot øst ned til munningen i innsjøen Vaggatem ved gården Steinbekken.
Villreinsbekken krysses av Fylkesvei 8850 like før munningen.


== Referanser ==