jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
NM i bryting 1956

NM i bryting 1956 ble arrangert på Kolbotn. Arrangør var Kolbotn IL. Kongepokalen ble vunnet av Frithjof Clausen.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== Fluevekt (52 kg) ===


=== Bantamvekt (57 kg) ===


=== Fjærvekt (62 kg) ===


=== Lettvekt (68 kg) ===


=== Weltervekt (74 kg) ===


=== Mellomvekt (82 kg) ===


=== Lett tungvekt (90 kg) ===


=== Tungvekt (100 kg) ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsrevy 1956, s. 200. Norsk Faglitteratur.
NM i bryting 1957

NM i bryting 1957 ble arrangert i Kristiansund 16.-17. mars og Oslo 23.-24. mars. Arrangører var Norges Bryteforbund og IL Braatt. Kongepokalen ble vunnet av Kjell Steen-Nilsen.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== Fluevekt (52 kg) ===


=== Bantamvekt (57 kg) ===


=== Fjærvekt (62 kg) ===


=== Lettvekt (68 kg) ===


=== Weltervekt (74 kg) ===


=== Mellomvekt (82 kg) ===


=== Lett tungvekt (90 kg) ===


=== Tungvekt (100 kg) ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsrevy 1957, s. 150. Norsk Faglitteratur.
NM i bryting 1958

NM i bryting 1958 ble arrangert i Narvik 15.-16. mars og Oslo 22.-23. mars. Arrangør var Norges Bryteforbund og Narvik AK. Kongepokalen ble vunnet av Sverre Jarl Johansen.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== Fluevekt (52 kg) ===


=== Bantamvekt (57 kg) ===


=== Fjærvekt (62 kg) ===


=== Lettvekt (68 kg) ===


=== Weltervekt (74 kg) ===


=== Mellomvekt (82 kg) ===


=== Lett tungvekt (90 kg) ===


=== Tungvekt (100 kg) ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsrevy 1958, s. 149. Norsk Faglitteratur.
Klimavalgalliansen

Klimavalgalliansen er en partipolitisk uavhengig allianse med 70 organisasjoner og fagforeninger som mobiliserer for å få klima høyere opp på den politiske dagsorden. Klimavalgalliansen jobber systematisk for at klima kommer høyest mulig opp på den politiske agendaen foran valg og gjenspeiles i konkrete  og effektive tiltak i etterkant.


== Formål ==
Kutt norske utslipp i tråd med Parisavtalens målsettinger og klimapanelets anbefalinger
Vis solidaritet og klimarettferdighet
Skap rettferdig omstilling – 100.000 nye klimajobber nå
Brems norsk oljeutvinning
La folket bli en del av løsningen
Invester i klimaløsningene


== Organisering ==
Et fellesmøte avholdes minst en gang i året. Fellesmøtet velger et fellesutvalg på 8-13 personer som forvalter alliansens økonomi, planlegger felles tiltak og inivterer til neste fellesmøte.


== Referanser ==
Erik Husfloen

Erik Husfloen (født 21. desember 1901, død 8. august 1985) var en småbruker og lokalpolitiker fra Arbeiderpartiet som var den siste ordføreren i Ytre Rendal 1956-1964 og den første ordføreren  i den nye samlede Rendalen kommune 1965-1967.Husfloen møtte første gang i kommunestyret som varamann i 1928, var fast medlem fra 1934, og var varaordfører fra 1946. Han var også formann i skolestyret 1938–57 og i jordstyret 1938–58. Ordfører Helge Berger gikk av 28. desember 1955, på grunn av sykdom, og ble etterfulgt av Husfloen.Han bygde opp småbruket Myrstad fra 1923.Han sto på Hedmark Arbeiderpartis liste ved Stortingsvalget 1961, og var 7. varamann i perioden 1961–65, uten å møte. Husfloen hadde også andre verv som fulgte med ordførerembetet: styreformann for Elverum sykehus 1962–63, og styreformann for Storsteigen landbruksskole 1955–59.


== Referanser ==
NM i bryting 1959

NM i bryting 1959 ble arrangert på Notodden 7.-8. mars og i Oslo 14.-15. mars. Arrangør var Norges Bryteforbund og SK Snøgg. Kongepokalen ble vunnet av Roger Skauen.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== Fluevekt (52 kg) ===


=== Bantamvekt (57 kg) ===


=== Fjærvekt (62 kg) ===


=== Lettvekt (68 kg) ===


=== Weltervekt (74 kg) ===


=== Mellomvekt (82 kg) ===


=== Lett tungvekt (90 kg) ===


=== Tungvekt (100 kg) ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsrevy 1959, s. 184. Norsk Faglitteratur.
NM i bryting 1960

NM i bryting 1960 ble arrangert i Sarpsborg 19.-20. mars og Kristiansund 26.-27. mars. Arrangører var Torp IF, Kristiansund AK og IL Braatt. 
Kongepokalen ble vunnet av Harald Barlie.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== Fluevekt (52 kg) ===


=== Bantamvekt (57 kg) ===


=== Fjærvekt (62 kg) ===


=== Lettvekt (68 kg) ===


=== Weltervekt (74 kg) ===


=== Mellomvekt (82 kg) ===


=== Lett tungvekt (90 kg) ===


=== Tungvekt (100 kg) ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsrevy 1960, s. 205. Norsk Faglitteratur.
En livredd mann

«En livredd mann» (engelsk tittel: «If Music Could Save You») er en norsk popballade utgitt 25. januar 2019. Sangen er skrevet og fremføres av Kjetil Mørland, og den var en av deltakerne i Melodi Grand Prix 2019. Sangen var Mørlands første norskspråklige singel, selv om den også ble utgitt på engelsk under tittelen «If Music Could Save You».


== Bakgrunn ==
Sangen er en melankolsk og mørk popballade, komponert av sangeren og låtskriveren Kjetil Mørland fra Grimstad. Han har skrevet flere låter i samme sjanger tidligere, blant andre «A Monster Like Me» som vant Melodi Grand Prix 2015 og «Who We Are», fremført av artisten Rebecca. Låten endte på andreplass i Melodi Grand Prix 2018.
Inspirasjonen til «En livredd mann» kom fra Mørlands mor som døde av kreft i 2011. «Låten handler i store trekk om å gå gjennom noe grusomt man aldri hadde forventet skulle skje» og «etter at jeg ble pappa, så føler jeg at jeg er blitt mer redd. Livredd, rett og slett», sa Mørland i et intervju med Dagbladet i februar 2019.Han sendte inn sangen til Melodi Grand Prix 2019, der den ble plukket ut som en av ti låter til den norske finalen lørdag 2. mars. Han fremførte låten selv, men den ble slått ut i første runde av finalen.


== Mottakelse ==
Sangen er en popballade og den fikk middels mottakelse av norske musikkanmeldere etter utgivelsen 25. januar 2019. Aftenposten var mest positiv og omtalte sangen som en «tre minutter knallsterk og moderne ballade», mens NRK omtalte bidraget som «Sårt, men samtidig med et snertent nok krutt til å ta publikum med storm».Dagbladets anmelder Anders Grønneberg ga den terningkast 2 og roste sangen for en oppløftende og vakker starter. «Derfor blir fallet desto større sekunder seinere når teksten åpenbarer seg, for her stables det klisjeer i både høyden og bredden.» Også VGs anmelder kritiserte teksten, og la til at Mørland «stiller med egen dialekt og nasjonalromantisk usikkerhet. Det burde han ikke gjort».Tross de varierende anmeldelsene var låten en av favorittene til å vinne den norske finalen. På veddemålbyråenes oddslister lå den på en andreplass, bak «Spirit in the Sky» med gruppen KEiiNO. Tross favorittstempelet ble låten slått ut i første runde under den norske finalen.


== Referanser ==
Pierre Broué

Pierre Broué (født 8. mai 1926 i Privas i Ardèche i Frankrike, død 27. juli 2005 i Grenoble) var en fransk historiker, forfatter og Trotzkist.


== Referanser ==
Kobi Marimi

Kobi Marimi (hebraisk: קובי מרימי; født 8. oktober 1991 i Ramat Gan i Israel) er en israelsk sanger som vant den nasjonale talentkonkurransen HaKokhav HaBa (den neste stjernen) i februar 2019. Han representerte Israel i Eurovision Song Contest på hjemmebane i mai 2019 med låten «Home».


== Bakgrunn ==
Marimi ble født og oppvokst i Ramat Gan og flyttet senere til Tel Aviv der han tok jobb som bartender. Han sunget siden han var 13 år gammel og er utdannet skuespiller. Han senere ble kåret til den mest lovende skuespilleren under israelske Musical Theatre Festival.Selv om han har sunget i siden han var tenåring, hadde ikke Marimi noen formell sangerfaring inntil han meldte seg på den tv-sendte talentkonkurransen HaKokhav HaBa høsten 2018. Etter en serie med semifinaler gikk han til slutt til topps i finalen tirsdag 12. februar 2019 sendt på israelske Keshet 12. Gjennom seieren fikk han representere Israel i finalen av Eurovision Song Contest 2019 på hjemmebane i Tel Aviv lørdag 18. mai. Bidraget «Home» ble offentliggjort i mars.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kobi Marimi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kobi Marimi på Internet Movie Database 
(en) Kobi Marimi på Discogs 
(en) Kobi Marimi på MusicBrainz 
(en) Kobi Marimi på Spotify 
(en) Kobi Marimi på Last.fm 
(en) Kobi Marimi på Genius — sangtekster 
(en) Kobi Marimi på AllMusic
Johannes Olsen Misterosen

Johannes Olsen Misterosen (født 29. oktober 1884 i Rendalen, død 7. januar 1985) var en norsk gårdbruker som var NS-oppnevnt ordfører i Ytre Rendal januar–mai 1945. Han hadde tidligere vært varaordfører mens Ola Hole var ordfører; i 1945 byttet de roller. Han ble i 1947 dømt til 16 måneders tvangsarbeid for å ha vært medlem av NS og deltatt i Hirdens førerskole.Som ung gikk han på på Eidsvoll folkehøgskole, og han gikk på den flyttbare landbruksskolen i Nord-Østerdal da den var i Øvre Rendal 1906–07. Deretter bodde han resten av livet i heimbygda. Han var gårdbruker på Utstu/Øvre Kværnes, først sammen med faren, og fra 1914 alene. Han var ugift, angivelig fordi ungdomskjæresten Bergljot Viken døde som ung. I 1906 var han en av de første formennene i Ytre Rendal idrettslag. Han hadde også flere andre verv i bygdesamfunnet før 1940, blant annet i Bondepartiet.


== Referanser ==
Ludwigsburger Geschichtsblätter

Ludwigsburger Geschichtsblätter er et tidsskrift om historie som ble grunnlagt i 1900 av  Historischer Verein für Ludwigsburg und Umgebung (idag Historischer Verein für Stadt und Kreis Ludwigsburg e. V.) i Ludwigsburg. Historieforeningens kontor befinner seg i statsarkivet i Ludwigsburg.
D mol

D mol, også skrevet D-moll, er et montenegrinsk vokalensemble, bestående av Tamara Vujačić, Mirela Ljumić, Ivana Obradović, Rizo Feratović, Željko Vukčević og Emela Franca. Gruppen ble kjent i Montenegro i februar 2019, da de vant den nasjonale sangkonkurransen Montevizija med sangen «Heaven». Gruppen representerte Montenegro i Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel.


== Bakgrunn ==
D-moll ble satt sammen i 2018 av musikeren Daniejl Alibabić. Han representerte Serbia og Montenegro i Eurovision Song Contest 2005 som del av bandet No Name.
18. desember 2018 kunngjorde kringkasteren RTCG at bandet var en av deltakerne til Montevizija 2019, landets uttak til Eurovision Song Contest. Gruppen fremførte bidraget «Heaven», opprinnelig kalt «Ti», i finalen lørdag 9. februar 2019. Der vant de superfinalen med 68 prosent av telefonstemmene, og fikk dermed representere Montenegro i Eurovision Song Contest i Israel i mai. Gruppen ble imidlertid slått ut i semifinalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) D mol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) D mol på Discogs 
(en) D mol på MusicBrainz 
(en) D mol på Genius — sangtekster
Konami Soga

Konami Soga (født 9. april 1995 i Tokyo) er en japansk skøyteløper.
Hun tok bronsemedalje på 500 m i Enkeltdistanse-VM 2019 i Inzell i Tyskland.


== Personlige rekorder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Konami Soga – Speedskatingbase.eu 
(en) Konami Soga – SpeedSkatingNews.info 
(en) Konami Soga – SpeedSkatingStats.com 
(en) Konami Soga – TheSports.org 
(en) Konami Soga på Jakub Majerski's speedskating database
(en) Konami Soga på SpeedSkatingResults.com
(en) Konami Soga på www.isu.html.infostradasports.com
(en) Bilder av Konami Soga på DesgPhoto.com/SpeedSkatingPhotos.info
Julius Fučík (komponist)

Julius Fučík (født 18. juli 1872, død 25. september 1916) var en tsjekkisk militærkapellmester og komponist. Han har skrevet blant annet Florentinermarsj og Gladiatorenes inntogsmarsj.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julius Fučík (composer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
(en) Julius Fučík på Discogs 
(en) Julius Fučík på MusicBrainz 
(en) Julius Fučík på AllMusic 
(no) Julius Fučík (komponist) i Store norske leksikon
Rudolf Stumberger

Rudolf Stumberger (født 1956 i München i Bayern) er en tysk statsviter, forfatter og journalist.


== Referanser ==
Natt og Dag (album)

Natt og Dag – Norwegian Songs, vol. 2 er et musikkalbum utgitt av Njål Sparbo. Musikkalbumet ble utgitt 15. februar 2018 og inneholder norske sanger fra tiden etter den nasjonalromantiske perioden.


== Sporliste ==
«Nocturne av Alf Hurum / Sigbjørn Obstfelder»
«Sne av Sigurd Lie / Helge Rode»
«Om kvelden av Eivind Groven / Arnulf Øverland»
«Den varande fugl av David Monrad Johansen / Trad.»
«Oppi Tindom av Carl Gustav Sparre Olsen / Tor Jonsson»
«Ut mot havet av Edvard Fliflet Bræin / Henrik Straumsheim»
«Til deg, du Hei av Edvard Fliflet Bræin / Arne Garborg»
«Letztes Leid av Pauline Hall / Wilhelm Holzamer»
«Ithaca av Maj Sønstevold / Sigmund Skard»
«Døde blomar av Sverre Bergh / Tor Jonsson»
«Elskhugskvede av Klaus Egge / Tore Ørjasæter»
«Nótt ok Dagr av Geirr Tveitt / Snorri Sturluson»
«Om kjærlighet av Øistein Sommerfeldt / Stein Mehren»
«Nocturne av Antonio Bibalo / Herman Wildenvey»
«Den første sommerfugl av Arne Nordheim / Henrik Wergeland»
«Det er den draumen av Ragnar Söderlind / Olav H. Hauge»
«To leveregler av Edvard Hagerup Bull / Piet Hein»
«Tidens glæder av Edvard Hagerup Bull / Piet Hein»
«Errichtet keinen Denkstein av Terje Bjørklund / Rainer Maria Rilke»
«Herbsttag av Terje Bjørklund / Rainer Maria Rilke»
«Det var mjukt av Magnar Åm»


== Eksterne lenker ==
(en) Natt og Dag – Norwegian Songs, vol. 2 på Spotify 
Njål Sparbos hjemmeside
Quattros hjemmeside
Wolfgang Niess

Wolfgang Niess (født 18. august 1952) er en tysk historiker, forfatter og moderator. Han studerte historie, politisk vitenskap, matematikk og kommunikasjonsvitenskap ved Universität Stuttgart og Eberhard Karls Universität Tübingen. Niess har medvirket til mange radio- og fjernsynssendinger, og gitt ut essays og bokpublikasjoner om aspekter ved samtidshistorie.


== Utgivelser ==
Über die Wahl hinaus. Kritische Texte für skeptische Wähler. Rowohlt, Reinbek 1980 (Hrsg.).
Machtergreifung ’33. Poller, Stuttgart 1983.
Der Widerstand im deutschen Südwesten 1933–1945. Kohlhammer, Stuttgart 1984 (Hrsg.).
Die Revolution von 1918/19 in der deutschen Geschichtsschreibung. Deutungen von der Weimarer Republik bis ins 21. Jahrhundert. de Gruyter, Berlin / Boston 2013, ISBN 978-3-11-028546-8.
Die Revolution von 1918/19. Der wahre Beginn unserer Demokratie. Europa-Verlag, München 2017, ISBN 978-3-95890-074-5.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Privat nettside
NRK Fjernsynets sendeskjema for 1963

NRK Fjernsynets sendeskjema for 1963 er en oversikt over alle programmene som ble sendt på NRK Fjernsynet i 1963. Programoversikten er hentet fra Arbeiderbladet. Listen tar også for seg hvilke av programmene som er tilgjengelige på NRKs strømmetjeneste, NRK TV. Totalt hadde NRK Fjernsynet 1614 programposter dette året, av disse finnes 271 på NRK TV (med repriser 16,79 prosent), 50 av disse programmene er repriser (ikke alle er bevarte program) (uten repriser 13,69 prosent). Rundt 1152 programposter er egenprodusert, rundt 445 er innkjøpte programmer og 5 er nordiske samproduksjoner (relatert til jul og nyttår)


=== Januar ===


=== Februar ===


=== Mars ===


=== April ===


=== Mai ===


=== Juni ===


=== Juli ===


=== August ===
På grunn av Kings Bay-debatten i Stortinget, gikk det oppsatte sendeskjemaet ut i tidsrommet 20. august og 21. august. Alle programmer som skulle sendes i dette tidsrommet ble sendt i etterkant. Det opprinnelige oppsatte sendeskjemaet er derfor ikke tatt med. Kun deler av Kings Bay-debatten er bevart. Måten NRK har lagt episodene ut på NRK TV, gjør det nærmest umulig å vite hva som ble sendt når. Derfor er det lenket etter den rekkefølge NRK har på NRK TV
Programmet for 22. august kan ha vært endret av Kings Bay-debatten, men dette er usikkert. Kings Bay-debatten ble sendt direkte i radioen og Arbeiderbladet har lagt inn en merknad om at programmet kan endres av debatten. Det er her også usikkert om de mener fjernsyn og radio eller bare radio


=== September ===


=== Oktober ===


=== November ===


=== Desember ===


== Referanser ==
Miocalaspis

Miocalaspis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore, brede og hvelvede, halvmatte, gjerne svarte bladbiller, med rødlige eller oransje tegninger. De er bredt skjoldformede, sidene av dekkvingene er kraftig utvidete og dekker beina. Spissen av dekkvingene er noe tilspisset. Pronotum er ikke like utvidet, men dekker hodet slik at det ikke er synlig ovenfra. Dekkvingenes forhjørner er lite framskutte foran pronotum, dyret får en omtrent hjerteform sett ovenfra. Oversiden er kraftig, men spredt punktert.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artenes vertsplanter synes ikke å være kjente for denne slekten.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt fra Mexico i nord til Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Eugenysini Hincks, 1952
slekten Miocalaspis Weise, 1899
Miocalaspis alurna (Westwood, 1842)
Miocalaspis biplagosa Spaeth, 1905
Miocalaspis ecuadorica Borowiec, 2000
Miocalaspis flavofasciata Borowiec, 2000
Miocalaspis gentilis (Erichson, 1847)
Miocalaspis martinezi Viana, 1968
Miocalaspis putilla Spaeth, 1928
Miocalaspis sexfasciata Spaeth, 1928


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miocalaspis på ITIS
Nettside om slekten
(en) Miocalaspis i Encyclopedia of Life 
(en) Miocalaspis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Miocalaspis hos ITIS
Agenysa

Agenysa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore, brede og hvelvede, halvmatte, gjerne svarte bladbiller, med rødlige eller oransje tegninger. De har gjerne grønnlig eller blåaktig metallglans. De er bredt skjoldformede, sidene av dekkvingene er kraftig utvidete og dekker beina. Spissen av dekkvingene er oftest noe tilspisset. Pronotum er ikke like utvidet, men dekker hodet slik at det ikke er synlig ovenfra. Dekkvingenes forhjørner er lite framskutte foran pronotum, dyret får en omtrent hjerteform sett ovenfra. Oversiden er kraftig, men spredt punktert.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne gruppen omfatter arter med et subsosialt levevis, der hunnene passer på avkommet sitt . Artenes vertsplanter synes ikke å være kjente for denne slekten.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt fra Panama i nord til Argentina i sør.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Eugenysini Hincks, 1952
slekten Agenysa Spaeth, 1905
Agenysa boliviana Spaeth, 1915
Agenysa caedemadens (Lichtenstein, 1795)
Agenysa connectens (Balý, 1869)
Agenysa crassicornis Spaeth, 1905
Agenysa desmaresti (Boheman, 1850)
Agenysa guianiensis (Boheman, 1856)
Agenysa parellina (Boheman, 1850)
Agenysa peruviana Spaeth, 1915


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder av flere av artene
Agenysa på ITIS
Nettside om slekten
(en) Agenysa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Agenysa hos ITIS 
(en) Agenysa hos NCBI 
(en) Kategori:Agenysa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Eurispa

Eurispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Små til middelsstore, lange og smale, stort sett mørke bladbiller, dekkvingene oftest med lysere lengdestriper. Oversiden er halvmatt og tett og kraftig punktert. Antennene er rundt en tredjedel av kroppslengden og består av 11 ledd. Pronotum er rektangulært, lengre enn bredt. Dekkvingenes er lange og smale, tilspissede bak, med punktrader.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Arten Eurispa vittata er knyttet tilo planten Gahnia grandis (sivfamilien).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia og på Ny-Guinea, dessuten i India.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Eurispini Chapuis, 1875
slekten Eurispa Balý, 1858
Eurispa albipennis (Germar, 1848)
Eurispa fraterna (Blackburn, 1892)
Eurispa howittii (Baly, 1869)
Eurispa loriae (Gestro, 1892)
Eurispa major (Blackburn, 1888)
Eurispa nigripes Blackburn, 1892
Eurispa normalis (Baly, 1869)
Eurispa simplex Blackburn, 1892
Eurispa subvittata Uhmann, 1957
Eurispa turneri Uhmann, 1957
Eurispa vittata (Baly, 1858)
Eurispa yorkiana (Mjöberg, 1917)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Hispines of the world - Eurispa
Atlas of Living Australia - Eurispa
Insects of Tasmania - Eurispa vittata
Eurispa på ITIS
(en) Eurispa i Encyclopedia of Life 
(en) Eurispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eurispa hos ITIS
Leucispa

Leucispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
En middelsstor, lang og smal, gulbrun bladbille, hode, antenner og bein mørke. Oversiden er halvmatt og tett og kraftig punktert. Antennene er rundt en tredjedel av kroppslengden og består av 10 ledd. Pronotum er trapesformet, lengre enn bredt. Dekkvingenes er lange og smale, tilspissede bak, med punktrader.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artens vertsplante er ukjent.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Eurispini Chapuis, 1875
slekten Leucispa Chapuis, 1875
Leucispa odewahnii (Balý, 1869)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Hispines of the world - Leucispa
Leucispa på ITIS
(en) Leucispa i Encyclopedia of Life 
(en) Leucispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leucispa hos ITIS