jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
This Is My Life

This Is My Life, engelsk for dette er mitt liv, kan vise til følgende:


== Album ==
This Is My Life (Carly Simon-album) – album av Carly Simon
This Is My Life (album av Shirley Bassey) – av Shirley Bassey
This Is My Life (La vita) – italiensk versjon av Basseys album
This Is My Life (album av Joe Dolan) – av Joe Dolan


== Sanger ==
This Is My Life (sang med Anna Bergendahl) – sang av Anna Bergendahl
This Is My Life (sang med Eurobandið) – av Eurobandið
This Is My Life (sang med Dei Hamo) – av Dei Hamo
This Is My Life (sang med Eartha Kitt) – av Eartha Kitt
This Is My Life (sang med Elli Erl) – av Elli Erl
This Is My Life (sang med Fefe Dobson) – av Fefe Dobson
This Is My Life (Gasolin'-sang) – av Gasolin' fra albumet Efter endnu en dag
This Is My Life (sang med Hopsin) – av Hopsin, Ak'Sent, Tynisha Keli och Donte "Burger" Winston på soundtracket till filmen Fame i 2009
This Is My Life (sang med Phil Vassar) – av Phil Vassar
This Is My Life (sang med Tom Jones) – av Tom Jones
This Is My Life (sang med Tubeway Army) – av Tubeway Army
This Is My Life (sang med Bruno Canfora) – opprinnelig «La vita», skrevet av Bruno Canfora og Antonio Amurri, med engelsk tekst av Norman Newell


== Filmer ==
This Is My Life (film) – fra 1992 med Samantha Mathis
Uuno Turhapuro – This Is My Life – finsk komedie fra 2004
13. serierunde i Eliteserien 2018

13. runde i Eliteserien i fotball for menn 2018 ble spilt mellom lørdag 9. og mandag 11. juni 2018.


== Kampfakta ==
Lørdag 9. juni

Søndag 10. juni

Mandag 11. juni


== Referanser ==
14. serierunde i Toppserien 2017

14. serierunde i Toppserien 2017 ble spilt mellom torsdag 17. og søndag 20. august 2017.


== Fakta ==
Torsdag 17. august

Lørdag 19. august

Søndag 20. august


== Noter ==


== Kilder ==
16. serierunde i Toppserien 2017

16. serierunde i Toppserien 2017 ble spilt helgen lørdag 2. – søndag 3. september 2017. Kampen mellom Klepp og Avaldsnes var utsatt til 27. september.


== Fakta ==
Lørdag 2. september

Søndag 3. september

Onsdag 27. september


== Noter ==


== Kilder ==
Svartryggrørdrum

Svartryggrørdrum (Ixobrychus dubius) er en småvokst monotypisk art i hegrefamilien (Ardeidae) og tilhører slekten Ixobrychus, som i alt teller ti arter. Arten er i hovedsak utbredt i Australia og Ny-Caledonia, men noen fugler overvintrer også på Ny-Guinea.
Svartryggrørdrum blir av og til regnet som en underart av dvergrørdrum (I. minutus), men den skiller seg betydelig fra denne i måten fuglen kommuniserer på. Den har dessuten blekgrå flygefjær (i motsetning til sorte), og er mer utpreget kastanjebrun i tinningen og nakken enn dvergrørdrum. Vingeflekkene er dessuten mattgule (i motsetning til hvitaktige).


== Biologi ==
Svartryggrørdrum er småvokst og måler cirka 25–36 cm. Vekten ligger omkring 59–120 g og vingespennet utgjør normalt cirka 41–49 cm.


== Inndeling ==
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Martínez-Vilalta & Motis (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser.

Pelecaniformes, pelikanfugler
Threskiornithidae, ibisfamilien
Ardeidae, hegrefamilien (19 slekter, 69 arter)
Zonerodius (monotypisk)
Tigriornis (monotypisk)
Tigrisoma (3 arter)
Agamia (monotypisk)
Cochlearius (monotypisk)
Zebrilus (monotypisk)
Botaurus (4 arter)
Ixobrychus (10 arter)
I. involucris, striperørdrum (monotypisk)
I. exilis, pygmerørdrum
I. minutus, dvergrørdrum
I. dubius, svartryggrørdrum (monotypisk)
I. novaezelandiae, australdvergrørdrum  (utdødd)
I. sinensis, okerrørdrum (monotypisk)
I. eurhythmus, orientrørdrum (monotypisk)
I. cinnamomeus, kanelrørdrum (monotypisk)
I. sturmii, skiferrørdrum (monotypisk)
I. flavicollis, gulhalsrørdrum
Gorsachius (3 arter)
Calherodius (monotypisk)
Nycticorax, (typiske natthegrer), (5 arter)
Nyctanassa, (amerikanske natthegrer), (2 arter)
N. violacea, gulkronehegre
N. carcinocatactes, (bermudanatthegre) (utdødd)
Butorides (monotypisk)
Ardeola, (damhegrer), (6 arter)
Bubulcus (monotypisk)
Ardea (14 arter)
Syrigma (monotypisk)
Pilherodius (monotypisk)
Egretta (12 arter)
Scopidae, skyggefuglfamilien
Balaenicipitidae, treskonebbfamilien
Pelecanidae, pelikanfamilien


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svartryggrørdrum i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Svartryggrørdrum hos Artsdatabanken 
(en) Svartryggrørdrum hos ITIS 
(en) Svartryggrørdrum hos NCBI 
(en) Kategori:Ixobrychus dubius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ixobrychus dubius – detaljert informasjon på Wikispecies
Ardea brachyrhyncha

Ardea brachyrhyncha (gulnebbhegre) er en monotypisk art i hegrefamilien (Ardeidae) og tilhører slekten Ardea, som i alt teller 14 arter. Arten er endemisk for Afrika sør for Sahara.


== Taksonomi ==
A. brachyrhyncha ble tidligere regnet som en underart av både duskhegre (A. intermedia) og A. plumifera, men førstnevnte er større og skiller seg dessuten gjennom fargen på nebbet og øynene og fargene på øvre del av de undere ekstremitetene. Arten har dessuten tidvis blitt plassert i slektene Egretta og Mesophoyx, men DNA-analyser antyder at den er nærmere beslektet med Ardea.


== Biologi ==
Arten måler cirka 65–72 cm og har et vingespenn på cirka 105–115 cm. Fjærdrakten er hvit og nebbet gult eller oransje og kileformet som en stilett. Framhalsen, brystet og skulderbladene (skapula) har lengre prydfjær med ørsmå dusker i enden. Arten har hornfargede øyne, tydelig slangehals, og relativt lange undere ekstremiteter, hvis øvre halvdel er gulfarget. Nedre halvdel av ekstremitetene er sort.


== Inndeling og utbredelse ==
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Martínez-Vilalta & Motis (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser.

Pelecaniformes, pelikanfugler
Threskiornithidae, ibisfamilien
Ardeidae, hegrefamilien
Zonerodius
Tigriornis
Tigrisoma
Agamia
Cochlearius
Zebrilus
Botaurus
Ixobrychus
Gorsachius
Calherodius
Nycticorax
Nyctanassa
Butorides
Ardeola
Bubulcus
Ardea
A. cinerea, gråhegre
A. herodias, herodiashegre
A. cocoi, cocoihegre
A. pacifica, hvithodehegre
A. melanocephala, svarthodehegre
A. humbloti, madagaskarhegre
A. insignis, keiserhegre
A. sumatrana, sotvingehegre
A. goliath, goliathegre
A. purpurea, purpurhegre
A. alba, egretthegre
A. brachyrhyncha, (ikke navngitt, gulnebbhegre)
A. intermedia, duskhegre
A. plumifera, (ikke navngitt)
Syrigma
Pilherodius
Egretta
Scopidae, skyggefuglfamilien
Balaenicipitidae, treskonebbfamilien
Pelecanidae, pelikanfamilienNoterA. brachyrhyncha og A. plumifera ble tidligere regnet som underarter av A. intermedia (duskhegre), men disse er nå skilt ut som selvstendige arter. De er imidlertid ikke navngitt på norsk enda.
Kritthegre og hvithalshegre ble tidligere av og til regnet til Ardea, men disse er nå plassert i Egretta


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ardea brachyrhyncha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Ardea brachyrhyncha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Ardea plumifera

Ardea plumifera (ikke navngitt) er en monotypisk art i hegrefamilien (Ardeidae) og tilhører slekten Ardea, som i alt teller 14 arter. Arten er endemisk for Australasia.


== Taksonomi ==
A. plumifera ble tidligere regnet som konspesifikk med duskhegre (A. intermedia) og A. brachyrhyncha, men førstnevnte er mindre enn disse og skiller sseg dessuten gjennom andre farger på de undere ekstremitetene og manglende dusker på prydfjæra. Arten har tidvis også blitt plassert i slektene Egretta og Mesophoyx, men DNA-analyser antyder at den er nærmere beslektet med Ardea.


== Biologi ==
Arten måler cirka 56–72 cm og veier cirka 400–500 g og er mindre enn både duskhegre og A. brachyrhyncha. Fjærdrakten er hvit med et kremaktig eller offwhite skjær. Nebbet er gult-oransje og mattbrunt, og kileformet som en stilett. Framhalsen, brystet og skulderbladene (skapula) har lengre prydfjær, men mangler duskene i enden. Arten har hornfargede øyne, tydelig slangehals, og relativt lange undere ekstremiteter med variert utfarging som blir mørkere ned mot føttene.


== Inndeling og utbredelse ==
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Martínez-Vilalta & Motis (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser.

Pelecaniformes, pelikanfugler
Threskiornithidae, ibisfamilien
Ardeidae, hegrefamilien
Zonerodius
Tigriornis
Tigrisoma
Agamia
Cochlearius
Zebrilus
Botaurus
Ixobrychus
Gorsachius
Calherodius
Nycticorax
Nyctanassa
Butorides
Ardeola
Bubulcus
Ardea
A. cinerea, gråhegre
A. herodias, herodiashegre
A. cocoi, cocoihegre
A. pacifica, hvithodehegre
A. melanocephala, svarthodehegre
A. humbloti, madagaskarhegre
A. insignis, keiserhegre
A. sumatrana, sotvingehegre
A. goliath, goliathegre
A. purpurea, purpurhegre
A. alba, egretthegre
A. brachyrhyncha, (ikke navngitt, gulnebbhegre)
A. intermedia, duskhegre
A. plumifera, (ikke navngitt)
Syrigma
Pilherodius
Egretta
Scopidae, skyggefuglfamilien
Balaenicipitidae, treskonebbfamilien
Pelecanidae, pelikanfamilienNoterA. brachyrhyncha og A. plumifera ble tidligere regnet som underarter av A. intermedia (duskhegre), men disse er nå skilt ut som selvstendige arter. De er imidlertid ikke navngitt på norsk enda.
Kritthegre og hvithalshegre ble tidligere av og til regnet til Ardea, men disse er nå plassert i Egretta


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ardea plumifera i Global Biodiversity Information Facility
Marine Rotational Force–Europe

Marine Rotational Force–Europe (MRF-E) er et styrkeelement i U.S. Marine Corps som er forlagt til Værnes garnison i Norge for trening innen kaldværsoperasjoner og interoperabilitet med NATO-partnere i Royal Marines og Nederlandse Korps Mariniers. MRF-E er en rotasjonsordning der soldater deployeres for seks måneder om gangen.Rotasjonsordningen ble innført i 2017, med ca. 330 soldater. I juni 2018 besluttet Erna Solbergs regjering å utvide ordningen inntil 700 soldater, fordelt på Værnes garnison og Setermoen leir.


== Se også ==
Marine Corps Prepositioning Program–Norway


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Flyforbudssone

En flyforbudssone er et luftrom hvor all flyvning av militære grunner er forbudt. Unntaket kan være de fly som håndhever flyforbudet og fly som utfører humanitære formål.
En stats flyforbud over sitt eget territorium (for eksempel på grunn av militærøvelser, av sikkerhetsgrunner, ved politiske hendelser, vulkansk aske), beskriver man derimot som et lukket luftrom. Et eksempel er det permanente restriksjonsområdet over Oslo sentrum.Det folkerettslige grunnlag for en flyforbudssone er kapittel VII i De Forente Nasjoners Pakt om opprettelsen av en flyforbudssone som et mulig intervensjonsmiddel til å fremtvinge fred. Sett fra folkerettens side skal et så vidtrekkende inngrep i en stats suverenitet besluttes av FNs sikkerhetsråd.


== Gjennomføring ==
Flyforbud, for eksempel en flyforbudssone, som ikke er ledsaget av landtropper, har kun en begrenset militær verdi. I Bosnia kunne en flyforbudssone ikke forhindre Srebrenica-massakren. Under Kosovokrigen benyttet serberne i 1999 NATO-luftangrepene som påskudd til å forsterke den etniske rensningen i forbindelse med kampene mot Kosovos frigjøringshær.
Flyforbudssoner hører ikke under EUs område. Derimot rår NATO Response Force over de nødvendige maktmidler, inklusive flåtestyrker i form av en hangarskipstyrke.
Ved NATO-operasjoner som gjennomfører en flyforbudssone, blir luftrommet overvåket ved hjelp av radarovervåkningsfly, for eksempel AWACS. Ved en krenkelse av flyforbudssonen forsøker radaroperatørene først å oppnå radiokontakt. I tilfelle dette mislykkes, begynner de militære forholdsregler: Jagerfly blir sendt på vingene for å identifisere flyet, og se om det har terror- eller militære hensikter. I ytterste konsekvens blir det skutt ned.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Zones: Strategic, Operational, and Legal Considerations for Congress Congressional Research Service
Steinsvikvegen

Steinsvikvegen (21-397, 2–444) er en vei som går fra Ytrebygdsvegen/ FV556 ved Søreide og følger Nordåsvannet til krysset Nordåsvegen (Fv180)/ Fanavegen (Fv582) ved Sørås. Fra Naustvika til Sørdås er veien er felles med Fv179. 
Bebyggelsen består av eneboliger og rekkehus. Etter 2005 er det også ført opp en del  boligblokker spesielt i tilknytning til Råstølen holdeplass, Bybanen i Bergen.


== Beliggenhet ==
Beliggende i Ytrebygda bydel i Bergen kommune, ca 10 km sørvest for Bergen sentrum. 


== Historie ==
Navnet ble vedtatt 1950.


== Referanser ==
Andrew P. Kroglund

Andrew Petter Kroglund (født 18. mars 1959) er en norsk skribent, samfunnsdebattant og forfatter, bosatt i Oslo.
Kroglund har vært daglig leder for Blekkulf (siden kjent som Miljøagentene), daglig leder og styreleder i Regnskogfondet, seniorrådgiver i WWF og informasjonssjef i Utviklingsfondet.  
I 2015 ble han innvalgt i Ullern bydelsutvalg som representant for Miljøpartiet De Grønne. Kroglund satt fire år i sentralstyret for MDG, og var internasjonal kontakt i to år. 
Fra og med august 2021 ble Kroglund ansatt som Besteforeldrenes klimaaksjons første generalsekretær. 
Kroglund er mye brukt som møteleder, ordstyrer og konferansier.


== Bibliografi ==
«Indianer og hvit», Forlaget Gode Hjelpere (2009)
«Casinetto-gjengen. Nikolays hemmelighet», ungdomsbok, Juritzen (2014)
«Casinetto-gjengen. #Farlig Date», ungdomsbok, Juritzen (2015)
«Kniv, sjel og gaffel», sakprosa, Vega forlag (2016)
«Termostat. Hvordan klimaet former oss, forandrer samfunnet og forvandler fremtiden». (Sakprosa) Solum Bokvennen (2020)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Andrew P. Kroglund på Juritzen forlags nettsider


== Eksterne lenker ==
andrewkroglund.com
Arne Vestrum

Arne Vestrum (født 8. juli 1858 i Ekne, død 1. desember 1937) var en norsk pedagog, nynorskforkjemper og lokalhistoriker.Han kom fra Ekne ved Skogn, litt sør for Levanger, der han vokste opp på husmannsplassen Geilplassen under gården Røstad, søndre. Etter å ha utdannet seg til lærer ved Klæbu seminar 1878 var han lærer i Orkdal, i Malvik og i Åfjord. Han tok artium ved Stavanger offentlige høyere skole og arbeidet i Arendal før han i 1890 vendte hjem til en stilling som lærer ved Levanger lærerhøgskole. Han skrev lærebøker i en lang rekke fag – historie, kjemi og matematikk og jobbet der helt til i 1928.
Han var formann i forstanderskapet i Levanger og Skogns sparebank 1914–17 og 1926–29. Fra 1919 satt han i bygdeboknemnda for Skogns historie, og han ble redaktør/forfatter for tre bind bygdebok, utgitt 1926–33.
I 1899 var han med på å starte «Trønderlaget», Noregs Mållags fylkeslag, og ble den første lederen der. Han var aktiv som lærebokforfatter, oversetter og ideolog i målrørsla.
Arne Vestrums veg på nordsiden av Levanger er oppkalt etter ham; den ligger i området Leira der han og kona Maria Finsvik bodde. Deres datter Sigrun Okkenhaug (1889–1939) skrev barnebøker og ble mor til komponisten Paul Okkenhaug (1908–75).


== Utgivelser ==
Vestrum, Arne (1895). Englands saga til um lag 1080. Det norske Samlaget. 
Vestrum, Arne (1898). liti Lærebok i Kjemi. Kristiania: Bertrand Jensen. 
Vestrum, Arne (1900). Dansk-norsk handordbok. Kristiania: Bertram Jensen. 
Vestrum, Arne (1905). Kortfattet lærebog i planets elementære geometri. Kristiania: Norli. 
Vestrum, Arne (1908). Elementær tal- og reknelære. Kristiania: Norli. 
Vestrum, Arne (1908). Samling med uppgaavor til elementær tal- og reknelære. Kristiania: Norli. 
Vestrum, Arne (1912). Alkohol, nydelsesdrikke og folkehelse. Kristiania: Aschehoug. 
Vestrum, Arne (1926). Skogn historie 1. I kommisjon hos B. Turn-Paulsen. 
Vestrum, Arne (1932). Skogn historie 2. I kommisjon hos B. Turn-Paulsen. 
Vestrum, Arne (1933). Skogn historie 3. I kommisjon hos B. Turn-Paulsen. 


== Referanser ==
Trond K. O. Kristoffersen

Trond Kent Olvar Kristoffersen  (født 24. september 1965) er en norsk lærer og forfatter, bosatt i Hobøl i Østfold.
Kristoffersen er Cand. Philol. fra Universitetet i Oslo, 1997. Emnet for hovedfagsoppgaven var «Moralsk bevissthetsutvikling – kognitive evner og følelser».
Han har undervist i ungdomsskolen, hatt kurs i etisk teori ved Folkeuniversitetene i Moss og Tønsberg, og undervist i «Contemporary Moral Issues» ved American Collage of Norway. Han driver også eget firma med tekstproduksjon vis-a-vis offentlige og private virksomheter. 


== Bibliografi ==
Ikke vondt ment, med Kristín A. Sandberg, ungdomsbok, Damm (2005)
Det de ikke forteller oss - Steinerskolens okkulte grunnlag, med Kristín A. Sandberg, Cappelen Damm (2010)


== Kilder ==
Presentasjon av Trond K. O. Kristoffersen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Presentasjon av Trond K. O. Kristoffersen på Filosofisk prosjektsenters nettsider Arkivert 28. mars 2016 hos Wayback Machine.
Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018

Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018 ble arrangert 9. juni 2018 på Rheinwiese stadion i Schaan i Liechtenstein. Dette var andre gang det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett ble arrangert. 


== Resultater, herrer ==


=== 100 meter ===
Samlede resultater etter tre finaleheat:


=== 200 meter ===
Samlede resultater etter fire finaleheat:


=== 400 meter ===
Samlede resultater etter tre finaleheat:


=== 800 meter ===
Samlede resultater etter to finaleheat:


=== 3000 meter ===
Kun finale ble avholdt:


=== 110 meter hekk ===
Kun finale ble avholdt:


=== Høydehopp ===
Resultater:


=== Lengdehopp ===
Resultater:


=== Kulestøt ===
Resultater:


=== Diskos ===
Resultater:


=== 1000 meter medleystafett ===
To finaler ble avvholdt. Samlede resultater:


== Resultater, kvinner ==


=== 100 meter ===
Tre finaler ble avholdt. Samlede resultater:


=== 200 meter ===
Tre finaler ble avholdt. Samlede resultater:


=== 400 meter ===
To finaler ble avholdt. Samlede resultater:


=== 800 meter ===
Én finale ble avholdt. Resultater:


=== 3000 meter ===
Resultater:


=== 100 meter hekk ===
Det var 1,2 m/s medvind i finalen:


=== Høydehopp ===


=== Lengdehopp ===


=== Diskos ===


=== Kulestøt ===
Resultater:


=== 1000 meter medleystafett ===


== Referanser ==


== Kilder ==
CSSE 2018 - resultater Arkivert 23. juni 2018 hos Wayback Machine.
Mass Appeal Records

Mass Appeal Records er et urban alternativ musikk plateselskap som ligger under Mass Appeal Media. Grunnlagt mai 2014 av hiphop-ikonet Nasir "Nas" Jones og Peter Bittenbender (CEO) med en visjon om å skape en sterk plattform, som har mål om å synliggjøre DIY(Do It Yourself)-artister fra de mange gatene i bykulturen. Plateselskap har artister som Nas, Run The Jewels, J Dilla, Fashawn, Dave East, Boldy James, DJ Shadow og Pimp C er noen av dem.13. juni 2018 annonserte Universal Music Group (UMG) og Mass Appeal at de har inngått en flerårig global avtale. Avtalen omfatter eksklusiv distribusjon av fysiske og digitale formater for innspilt musikk og kort formet videoinnhold.


== Referanser ==
Corps of Army Music

Corps of Army Music er en våpenart i British Army, dannet i kjølvannet av en forsvarsreform tidlig på 1990-tallet og en påfølgende kunngjøring fra armésjefen om at antall musikkorps i British Army ville bli redusert fra 69 til 30.
Dronning Elizabeth II undertegnet en kongelig resolusjon i august 1994 som godkjente opprettelsen av Corps of Army Music. Resolusjonen uttrykte at alle offiserer som var musikkdirigenter i hærens ulike våpenarter og regimenter, og alle musikksoldater, skulle overføres til Corps of Army Music 1. september 1994.Det er nå 23 musikkorps i de stående styrkene, inkludert musikkorpset til Brigade of Gurkhas, og 20 reservistkorps, inkludert musikkorpset i Royal Gibraltar Regiment. Disse inkluderer:

7 symfonikorps (marsj- og tradisjonell musikk)
2 janitsjarkorps (marsj- og tradisjonell musikk)
6 multirollekorps (marsj- og samtidsmusikk)
3 brassband (marsj- og tradisjonell musikk)
1 strykeorkestre
3 spesialkorps (populærmusikk)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Trafikksikkerhetshåndboken

Trafikksikkerhetshåndboken gir oversikt over aktuell kunnskap om virkninger av trafikksikkerhetstiltak. Hovedfokuset i boken er hvor effektive tiltakene er for å redusere ulykker eller skader ved ulykker. Ulykkesstudiene som boken bygger på, er så langt det er mulig oppsummert ved hjelp av meta-analyse. Boken er ment som et hjelpemiddel for alle som jobber med trafikksikkerhet, enten det er politisk, administrativt og forskning. Reviderte kapitler legges fortløpende ut på websiden hvor innholdet er gratis tilgjengelig.
Trafikksikkerhetshåndboken har tidligere blitt utgitt på en rekke språk, men oppdateres og publiseres nå kun på norsk, på håndbokens nettside.
Boken har vært finansiert av Vegdirektoratet og Samferdselsdepartementet siden arbeidet med den ble startet i 1978. I 2010-2011 bidro og det svenske Trafikverket også. Trafikksikkerhetshåndboken oppdateres kontinuerlig med aktuelle forskningsresultater.


== Forfatterne ==
Kapitlene i boken har ulike forfattere, og er skrevet av Transportøkonomisk institutt (TØI) helt siden arbeidet ble igangsatt i 1978.
Aktuelle forfattere (som har skrevet eller bidratt til aktuelle kapitler):

Alena Høye (Nåværende prosjektleder for håndboken)
Rune Elvik (Tidligere prosjektleder for håndboken)
Michael W. J. Sørensen
Tor-Olav Nævestad
Truls Vaa]
Ross O. PhilippsI perioden 2010-2011 bidro også forskere fra VTI til noen kapittelrevisjoner.


== Bokens oppbygging ==
Boken er delt opp i ulike deler. Del 1 gir en generell innføring om trafikksikkerhetsområdet og inneholder en leseveiledning.
Del 2 inneholder beskrivelser av 148 trafikksikkerhetstiltak:

Vegutforming og vegutstyr
Drift og vedlikehold av veger
Trafikkregulering
Kjøretøyteknikk og personlig verneutstyr
Krav til førere
Føreropplæring og yrkeskjøring
Trafikkopplæring og informasjon
Kontroll og sanksjoner
Førstehjelp og medisinsk behandling
Overordnede virkemidlerFor hvert tiltak presenteres det problem og formål med tiltaket, beskrivelse av tiltaket og dagens bruk i Norge, og virkning på ulykkene, virkning på framkommelighet, virkning på miljøforhold, kostnader, nytte-kostnadsvurderinger, samt formelle ansvarsforhold og saksgangen ved innføring av tiltaket.
Del 3 inneholder definisjoner og ordforklaringer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Trafikksikkerhetshåndboken
Elvik, Rune (1997). Trafikksikkerhetshåndbok: oversikt over virkninger, kostnader og offentlige ansvarsforhold for 124 trafikksikkerhetstiltak. Oslo: Transportøkonomisk institutt. ISBN 8248000273.
Kjell Kristensen

Kjell Kristensen (født 1. februar 1953) er en norsk forfatter og dramatiker, som har skrevet for teater, film, radio og tv. Han er født og oppvokst i Tromsø og bosatt i Asker.


== Bibliografi ==
I gode og onde dager. 1 bind av Solas sønn og Månens datter, roman (1992)
I dødsskyggens dal. 2. bind av Solas sønn og Månens datter, roman (1993)
Eremittkrepsen, ungdomsbok, Tiden (1994)
Men livet lever. Et hørespill om Knut Hamsuns liv, dramatikk (1996)
Benoni og Rosa, dramatikk, Solum (1998)
Nattuglemysteriet, barnebok, Gyldendal Tiden (1999)
Da Gud ble til, sakprosa, Pax forlag (2015)


== Kilder ==
Presentasjon av Kjell Kristensen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Presentasjon på Dramatikerforbundets nettsider Arkivert 17. juni 2018 hos Wayback Machine.
Presentasjon på Pax forlags nettsider