Lorenzo Schioppa

Lorenzo Schioppa (født 10. november 1871 i Napoli i Italia, død 23. april 1935 i Roma) var en katolsk erkebiskop og diplomat for Den hellige stol.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Schioppa ble presteviet for erkebispedømmet Napoli den 18. april 1891.


=== Erkebiskop, pavelig nuntius ===
Den 10. august 1920 utnevnte pave Benedikt XV ham til titularerkebiskop av Mocissus og til apostolisk nuntius til Ungarn. Den apostoliske nuntius til Bayern, kardinal Andreas Franz Frühwirth, bispeviet ham den 3. november samme år; medkonsekrerende var den pavelige almosenier, kurieerkebiskop Giovanni Nasalli Rocca di Corneliano, og den apostoliske nuntius til Tsjekkoslovakia, erkebiskop Clemente Micara.
Den 3. mai 1925 ble erkebiskop Schioppa forflyttet av pave Pius XI til apostolisk internuntius til Nederland. Den 10. mars 1927 ble han apostolisk internuntius til Litauen; dette i tillegg til at han var i Haag. Erkebiskop Schioppa fratrådte den 27. mai 1928 vervet som internuntius til Litauen; han ble etterfulgt der den 30. april 1928 av erkebiskop Riccardo Bartoloni.Erkebiskop Schioppa forble internuntius i Nederland frem til sin død i Haag.
Hans år i Haag i Nederland var preget av det meget anstrengte forhold mellom av Anton Musserts NSB (Den nasjonalsosialistiske bevegelsen i Nederland, Nationaal-Socialistische Beweging) og den katolske kirke, i særdeleshet kirkens biskoper. I Limburg presset spesielt den katolske NSB-lederen og parlamentsmedlemmet grev Max de Marchant et d'Ansembourg forgjeves på de nederlandske biskopene for at de skulle være mer imøtekommende overfor katolske NSB-medlemmer. D'Ansembourg så i kirkens anti-NSB-politikk, som gikk så langt som å nekte NSB-katolikkene tilgang til kirkens sakramenter, fremfor alt som et forsøk på å opprettholde den katolske politiske enhetlige oppslutning om Roomsch-Katholieke Staatspartij (RKSP).For erkebiskop Schioppa, også med tanke på de mange friksjonene som involverte unge og klossete Vatikan-diplomater på 1800-tallet, var dette et farvann som krevde delikat manøvrering, noe som ofte innerbar at grev d'Ansembourg brev til nuntiaturet ikke ble besvart.Etter sin død ble Schioppa etterfulgt i Haag av erkebiskop Paolo Giobbe.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
Kardinal Andreas Franz Frühwirth (1845-1933) *1907
Erkebiskop Lorenzo Schioppa (1871-1935) *1920


== Litteratur ==
Ickx, Johan (2018). «Nem, nem, soha! – Io non faccio della politica... La partenza del nunzio apostolico mons. Lorenzo Schioppa da Budapest». Incorrupta monumenta Ecclesiam defendunt. Studi offerti a mons. Sergio Pagano, prefetto dell’Archivio Segreto Vaticano (italiensk). Vatican City: Vatican Secret Archive. s. 291–310. 


== Referanser ==