jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Otto Holmboe

Otto Holmboe (født 27. desember 1710 i Vardal, død 1. oktober 1773 i Christiania) var en norsk prest. Han var sogneprest i Aker, hvor han eide gården Vindern, og senere i Christiania. I ettertid er han også kjent for sine dagboksopptegnelser fra midten av 1700-tallet.


== Liv ==
Han var sønn av sogneprest Jens Holmboe (1673–1743) og Marie Hansdatter Moss (1690–1721). Broren Hans Holmboe (1721–1756) var jernverkseier i Lesja. I 1736 ble han gift med Maren Ancher (1708–1783), datter av sogneprest Bernt Ancher og en slektning av Bernt Anker. Maren Ancher var tante til Peder Anker. De hadde 12 barn. Blant barnebarna hans var professorene Bernt og Christopher Andreas Holmboe.
Etter å ha blitt undervist hjemme ble han student ved Københavns Universitet i 1727, men etter brannen i København året etter måtte han vende tilbake til Norge, hvor han livnærte seg som huslærer. I 1731 dro han igjen til København og tok attestas samme år.
Etter å ha oppholdt seg en tid hos faren i Vardal kom han i 1733 til Christiania, hvor biskop Peder Hersleb tok seg av ham og fikk ham ansatt som residerende kapellan i Aker. Her kjøpte han i 1735 gården Vindern og giftet seg året etter med Maren Ancher. I 1737 kjøpte han Aker kirke som hadde vært i private eie siden 1723. I 1742 ble han utnevnt til slottsprest og sogneprest i Aker. Han fikk doktorgraden i teologi i 1760 og ble i 1762 utnevnt til sogneprest i Christiania. Denne stillingen beholdt han til sin død.


== Virke ==
Ved siden av prestegjerningen interesserte Holmboe seg for jordbruket. Han drev gården Vindern og utga flere jordbruksskrifter. På grunn av sin embetsstilling og sine familieforhold var han en formuende mann som sto i nær forbindelse med Christianias patrisiat.
Fra 1751 til sin død i 1773 førte Holmboe en slags dagbok eller krønike over samtidige begivenheter, særlig i og omkring Christiania. Dagboken tilhørte senere hans sønnesønn C. A. Holmboe, som i 1869 lot historikeren Ludvig Daae ta en avskrift. Daae utga dagboken i utdrag i Historisk Tidsskrift for 1880. Ifølge Daae inneholder dagboken karakteristiske trekk som gir «et ikke ueffent Billede af Christianias daværende smaabymæssige Forholde».Holmboe skrev også en selvbiografi og slektshistorie under tittelen «En kort Historie om min Slægt og den Tid, som jeg har levet udi, til mine Børns og Efterkommeres Underretning og Advarsel sammenskrevet». Denne ble utgitt i boken Holmboerne (Bergen 1868).
Et portrett av Holmboe utført av en ukjent kunstner finnes i Oslo Museums samlinger.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ludvig Daae: «Stiftsprovst Dr. Theol. Otto Holmboes Dagbogs-Optegnelser 1751–1773», i Historisk Tidsskrift (1880)
Ludvig Selmer: «Holmboe, Otto», i Norsk biografisk leksikon. Oslo: Aschehoug. 1934. 
Daniel Thrap: «Holmboe, Otto», i Dansk biografisk Lexikon, VII. bind. Kjøbenhavn: Gyldendalske Boghandels Forlag, 1893


== Eksterne lenker ==
René Sylvestre

René Sylvestre (født 14. september 1962 i Saint-Marc i Haiti, død 23. juni 2021 i Mirebalais) var en haitisk advokat som var presiderende dommer for sitt lands høyesterett siden 1. februar 2019.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Sylvestre kom fra enkle kår. Etter videregående skolegang studerte han rettsvitenskap på universitetet. Han viet en stor del av sitt livet sitt haitisk rettspleie.


=== Karriere i rettsvesenet ===
Fra september 1993 til november 1994 var han kommisjonær i første instans-domstolen i Saint-Marc (Terran-seksjonen). Mellom 9. november 1994 og oktober 1995 var han regjeringskommisjonær for aktoratembedet ved Saint-Marc-domstolen i første instans. Ett år senere ble Sylvestre utnevnt til dommer ved samme  domstol, et verv han innehadde fra 30. november 1995. Utnevnelsen ble så fornyet.
Fra 12. juni 1998 til 12. mai 2004 ble han betrodd stillingen som hoveddommer for førsteinstansretten i Saint-Marc.Hans dommermandat ble samtidig fornyet ved anneninstansretten i Gonaïves, men han ble så utnevnt til høyesterett av Senatet. Den 3. februar 2016 ble han installert som medlem av øverste råd for rettsvesenet. Han ble forfremmet 1. februar 2019 som presiderende dommer for Høyesterett og avla tjenesteeden for president Jovenel Moise. Han overtok etter den  avtroppende presiderende høyesterettsdommer, Jules Cantave.
Han døde av covid-19, i en alder av 58 år.


== Referanser ==
Calder Cup

Calder Cup er et trofé  i Ishockey, troféet tildeles vinneren til American Hockey League. Turneringen ble etablert i sesongen 1936/1937.Prisen er oppkalt etter Frank Calder (1877-1943) som var den første presidenten i  NHL. En av spillerne er kåret til den mest verdifulle spilleren og blir deretter tildelt prisen Jack A. Butterfield Trophy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Calder Cup – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisielleside
Nikola Jović

Nikola Jović (født 18. juni 2003) er en serbisk profesjonell basketballspiller.


== Referanser ==
«Deep Blue» (skip)

«Deep Blue» er verdens største spesialskip for rørlegging på havbunnen. Det er eid og drevet av TechnipFMC et selskap innenfor offshore energi bransjen. Skipet ble bygget av det sør-koreanske verftet Hyundai Mipo i 2001. Skipet er registrert i Bahamas.Skipet kan legge stive rør i dimensjoner opp til 26 tommer og fleksible rør i dimensjoner opp til 16 tommer. Disse kan legges på en havdybde på opptil 3000 meter.
Lastedekket er på 690 m² og kan håndtere last på opptil 10 tonn/m². Skipet er utstyrt med 3 kraner som kan løfte opptil 400 tonn.
Skipet har en hangar med to fjernstyrte undervannsfarkoster som kan uføre oppgaver på dybder opptil 3000 meter.
Arbeid kan utføres med en maksimal hastighet på 10 knop og skipet kan posisjoneres nøyaktig med et dynamisk posisjonerings-system. Fremdrift er sikret av 8 thrustere med en samlet kapasitet på 45 000 hk, hvorav to er sidepropeller og seks er azipoder. Skipet har lugarer for en besetning på opptil 160 mennesker. Forsyninger og mannskap kan leveres ved hjelp av en helikopterlandingsplass om bord som er designet for å ta imot helikopter av typen Sikorsky S-61.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 9215359 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) «Deep Blue» – DNVs skipsregister 
(en) «Deep Blue» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
OSB-plate

En OSB-plate (fra engelsk: oriented strand board) er en trefiberplate bestående av tynne finerflis og trefiberspon bundet i spesifikke retninger med voks og syntetisk harpiks under trykk. En vanlig begrunnelse for å bruke OSB fremfor sponplater er tykkelsen i forhold til styrken på platene, samt at det er en billig løsning. OSB-plater kan ha en grov og broket overflate med individuelle striper på rundt 2,5 cm × 15 cm, som ligger ujevnt over hverandre og er produsert i en rekke tykkelser og typer. Teknologien ble oppfunnet av Armin Elmendorf i USA.


== Bruksområder ==
OSB-plater brukes mye som undertak, veggkledning, gulvunderlag, møbelproduksjon og er en god erstatning for sponplater.


== Produksjon ==
Platene produseres under press og varmebehandling for å komprimere og binde treflisene sammen med tresponen og harpiksen. Enkeltpaneler blir deretter kuttet fra mattene til ferdige størrelser. Platene leveres med og uten fals, normale tykkelser for OSB er 9, 12, 15, 18 og 22 millimeter.


== Typer ==
OSB er delt inn i fire kategorier: 

OSB 1 brukes mye til møbelproduksjon og innvendig veggkledning da disse ikke tåler fukt.
OSB 2 brukes for det meste i spesielle konstruksjoner i tørre rom da den ikke tåler fukt så bra, men har god bæreevne.
OSB 3 er den vanligste å se i norske byggevareforretninger. Platen brukes ofte som undertak og veggkledning da den normalt skal tåle fukt i kortvarige perioder.
OSB 4 brukes til tunge strukturer grunnet den høye styrken, men er ikke veldig populær da den har en mye høyere pris.


== Relaterte produkter ==
Kryssfinér
Sponplate
MDF
Trefiberplate
Asfaltplate
Stubbloftsplate


== Referanser ==
Sosiologisk institutt

Sosiologisk institutt eller Institutt for sosiologi kan være:

Sosiologisk institutt (UiB)
Institutt for sosiologi og samfunnsgeografi (UiO)
Institutt for sosiologi og statsvitenskap (Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet)
Avisåret 1754

Avisåret 1754 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1754.


== Hendelser ==


== Etableringer ==


== Fødsler ==


== Referanser ==
Ramón Romero Roa

Ramón Romero Roa (født 3. april 1966 i Minga Guazú i departementet Alto Paraná i Paraguay, død 23. juni 2021 i Asunción i Paraguay) var en paraguayansk politiker.
Han studerte ved Universidad Católica Nuestra Señora de la Asunción og ble folkevalgt representant til Paraguays deputertkammer fra 2013 til sin død. Han tilhørte Coloradopartiet.
Han døde av covid-19 den 23. juni 2021 i Asunción.


== Referanser ==
Eirik Gjedrem

Eirik Gjedrem (født 27. september 1959 i Ås) er en norsk keramiker. Han mottok Kunsthåndverkprisen under Norske Kunsthåndverkeres årsutstilling i 1997.


== Utdannelse ==
Gjedrem har studert ved keramikklinjen ved Agder Folkehøgskole (1983–1984) og Statens høgskole for kunsthåndverk og design, institutt for keramikk, Bergen (1984–1989).


== Utstillinger ==


=== Soloutstillinger (i utvalg) ===
2015: Risør Kunstpark
2010: Sørlandets kunstmuseum, Kristiansand
2001: Centrum Goed Werk, Zulte, Belgia
2000: RAM Galleri, Oslo
1995: Kunstnerforbundet, Oslo


=== Gruppeutstillinger (i utvalg) ===
2020: Ta tid, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum
2019: Peder Balke-senteret, Østre Toten
2014: Collect, Saatchi Gallery, London
2006: Transform, Sørlandets kunstmuseum, Kristiansand
2005: Typisk Norsk, Vigelandsmuseet, Oslo


=== Samarbeid med Ann Beate Tempelhaug ===
Han og kona Ann Beate Tempelhaug har utstilt sammen ved flere anledninger:

2020: Møte, Telemark Kunstsenter
2019: KRAFT Galleri, Bergen
2014: Søgne gamle prestegårdGjedrem og Tempelhaug har også utført utsmykninger i fellesskap som Strømning (2006) til Søgne omsorgssenters terapirom med varmtvannsbasseng. Årosstranda var tema. Keramiske objekter og ovale former i glass refererer til både vann og havets dyreliv.


== Samlinger ==
Gjedrem er innkjøpt av blant annet KODE 1, Nasjonalmuseet og Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Om Eirik Gjedrem på Norske Kunsthåndverkeres nettside
Om Eirik Gjedrem på Kunstnerforbundets nettside
Landerneau

Landerneau (bretonsk: Landerne) er en by og kommune som ligger nordvest i Frankrike, nær Brest. Landerneau er hovedstedet i kommunen med samme navn som er en del av departementet Finistère i regionen Bretagne. I 2019 hadde Landerneau 15 918 innbyggere.
Landerneau er en gammel by som ligger ved elven Élorn nær utløpet i Rade de Brest. Den bebygde broen Pont de Rohan med middelalder-arkitektur og er et av byens turistmål.
I Landerneau ligger Lycée de l'Élorn som blant annet er berømt for spesialisering på treteknologi.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Landerneau

Referanse:INSEE


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Landerneau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Landerneau – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Hedevig Betzy Annette Sigismunda Anker

Hedevig Betzy Annette Sigismunda (1819–1879) var norsk grevinne til Jarlsberg.
Hun ble født på Eidsvoll som datter av generalmajor på Storhamar Erik Theodor Christian Bernhardus Anker (1785–1858) og Betzy Sneedorff (1790–1875). 25. oktober 1839 giftet hun seg med sin firmenning grev Peder Anker Wedel Jarlsberg. Paret slo seg ned på Jarlsberg hvor de holdt dørene åpne for høy og lav. Da grevinnen var kunstinteressert kom her både kunstnere og vitenskapsmenn på besøk. I 1850 giftet hennes 11 år yngre søster Betzy (1830–1912) seg med Hans Gude, hvorfor familien også fikk en forbindelse til kunstmiljøet i Tyskland.Grevinnen døde i 1879 og ble bisatt i Guldkronen på Jarlsberg. 


== Referanser ==
All I Need

«All I Need» er en sang som ble spilt inn og gitt ut på singel med KVN, Alexandru og Skip i 2021.


== Referanser ==
Trine Mauritz

Trine Mauritz (født i 1960 i Oslo) er en norsk tekstilkunstner. Hun mottok Kunsthåndverprisen under Norske Kunsthåndverkeres årsutstilling i 1998.


== Utdannelse ==
Hun studerte ved Statens Høgskole for Kunsthåndverk og Design i Bergen (1994–1996) og ved Kolding Tekniske Høyskole, institutt for tekstil (1981–1985).


== Utstillinger ==


=== Soloutstillinger (i utvalg) ===
2016: Akershus kunstsenter (dagens Nitja kunstsenter), Lillestrøm
2005: Kunstnerforbundet, Oslo
2002: RAM Galleri, Oslo
2001: Galleri 9, Agder Kunstnersenter
2001: Hå Gamle Prestegaard, Jæren
2001: Fomat Galleri, Bergen


=== Gruppeutstillinger (i utvalg) ===
2005: Textile Innovation, Tokyo
2004: Høstutstilling, Kunstnernes Hus, Oslo
2004: 2nd European Fibre Art Triennale, Riga, Latvia
2003: Triennale, Museum Fur Kunst und Gewerbe, Hamburg
2002: Tekstil Triennale, Kunstindustrimuseet i Oslo
2002: Shibori Now, Galleri Renga Kan, Yokohama, Japan
1998: Internacional shibori, Museo Nacional de Bellas Artes, Santiago, Chile
1996: Shibori, National College of Art, Ahmedabad, India


=== Samarbeid med Wenche Gulbransen ===
Trine Mauritz og Wenche Gulbransen reiste sammen til Japan i 2018 for å utforske japansk modernisme. De har samarbeidet om flere prosjekter og utstillinger:

2020: PUR 2, Format Galleri, Oslo
2020: PUR 1, Drøbak Kunstforening


== Kunst i offentlig rom ==
2018: Det begynner her, Kongsvinger ungdomsskole (KUSK), sammen med Inge Pedersen
2005: Den norske ambassaden i Tokyo, Japan
2001: Oslo Kommunes Byarkiv


== Samlinger ==
Hun er innkjøpt av blant annet Nasjonalmuseet, Røhsska Museet i Gøteborg, KODE, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum og Shiborimuseet i Nagoya, Japan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Trine Mauritz på Norske Kunsthåndverkeres nettside
May Bente Aronsen

May Bente Aronsen (født i 1962 i Ballangen) er en norsk tekstilkunstner. Hun er utdannet ved Statens Høyskole for kunsthåndverk og design i Bergen (1985–1989) og Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo (1990–1991).
I 2000 mottok hun Kunsthåndverkprisen under Norske Kunsthåndverkeres årsutstilling.


== Utstillinger ==


=== Soloutstillinger (i utvalg) ===
2016: Galleri Format, Oslo
2014: Jugendstilsenteret
2013: Illusjoner, Kunstbanken, Hamar
2011: Kunstnerforbundet, Oslo
2008: Akershus Kunstnersenter (dagens Nitja Kunstsenter)
2008: SOFT galleri, Oslo
2007: Textilmuseet i Borås, Sverige
2003: RAM Galleri, Oslo


=== Gruppeutstillinger (i utvalg) ===
2019: Felted, Galleri Format, Oslo
2009: Collect, Crafts Council, Saatchi Gallery, London
2008: 3rd International Beijing-biennale
2007: Zauber des Fadens, Galerie Handwerk, München
2006: Årsutstillingen, Norske Kunsthåndverkere
2005: Typisk norsk?, Vigelandsmuseet, Oslo
2001: Tendenser, Galleri F 15, Moss
1999: Festspillene i Nord-Norge, Harstad
1991: Høstutstillingen


== Kunst i offentlig rom ==
2020: Solfjellshøgda helsehus
2018: Stord ungdomsskule
2017: Nordlandssykehuset Bodø
2017: Sandnessund krematorium, Tromsø
2016: Lademoen Bo- og omsorgssenter


== Samlinger ==
Hun er innkjøpt av blant annet Nasjonalmuseet, Oslo Kommune, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum og KODE.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Om May Bente Aronsen på Norske Kunsthåndverkeres nettside
Steiermarks Grand Prix 2021

Steiermarks Grand Prix 2021 (offisielt navn: Formula 1 BWT Großer Preis der Steiermark 2021) var et Formel 1-løp som ble arrangert 27. juni 2021 på Red Bull Ring i Spielberg, Steiermark, Østerrike. Det var det åttende løpet i Formel 1-sesongen 2021 og andre gang Steiermarks Grand Prix blir arrangert i Formel 1-sammenheng. Løpet ble vunnet av Max Verstappen i Red Bull Racing-Honda. Mercedes-førerne Lewis Hamilton og Valtteri Bottas tok andre- og tredjeplassen.


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===
Noter:

Note 1:  - Valtteri Bottas  mottok en tre-plassers grid straff for farlig kjørig i pit-lane under trening nummer to.
Note 2:  - Yūki Tsunoda mottok en tre-plassers grid straff for å hindre Valtteri Bottas under kvalifiseringen.


=== Løpet ===
Noter:

Note 3:  - Inkluderer ett poeng for raskeste runde.


== Mesterskapsplassering etter løpet ==

 
Note: Bare de fem beste plasseringene er inkludert for begge settene.


== Referanser ==
Emilia Romagna Grand Prix

Emilia Romagna Grand Prix (italiensk: Gran Premio dell'Emilia Romagna) er et Formel 1-løp som er holdt på bilbanen Autodromo Enzo e Dino Ferrari, ofte kalt «Imola» etter byen der banen ligger. Imola-banen var tidligere vert for den Italias Grand Prix i 1980, og San Marinos Grand Prix fra 1981 til 2006.
COVID-19-pandemien i 2020 førte til forstyrrelser i den opprinnelige kalenderen, med flere løp som ble kansellert. Emilia Romagna Grand Prix ble lagt til i den reviderte kalenderen ment som et «engangs»-løp, som en av flere nye og returnerte Grands Prixs, for å gjøre opp for de kansellerte løpene. Løpet ble også med på 2021-kalenderen etter at Kinas Grand Prix ble avlyst. 
Den 7. mai 2022 ble det bekreftet at Formel 1 skal kjøre på Imola til og med 2025


== Vinnere av Emilia Romagna Grand Prix ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Alexander Grüner

Alexander Grüner (født i 1959 i Guatemala) er en svensk tekstilkunstner bosatt i Norge. Han er utdannet ved Tekstilhögskolan i Borås og Kunsthøgskolen i Oslo.I 2002 mottok han Kunsthåndverkprisen under Norske Kunsthåndverkeres årsutstilling.


== Utstillinger ==


=== Soloutstillinger ===
2015: Courage - Yet Each Man Kills The Thing He Loves, Kunstbanken, Hamar
2014: Cartharsis - Yet Each Man Kills The Thing He Loves, Kunstplass, Oslo
2006: Fuck the system!, Interkulturelt Museum, Oslo
2005: Jeg, mig og mitt, Galleri Format, Oslo
2005: Eskapismer, RAM Galleri, Oslo


=== Gruppeutstillinger ===
2002: Årsutstilling, Norske Kunsthåndverkere


=== Kunst i offentlig rom ===
2014: Halden fengsel


== Samlinger ==
Grüner er innkjøpt av blant annet Nasjonalmuseet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Ragnhild Holmås

Ragnhild Holmås (født 1988) er en norsk forfatter. Hun har skrevet boken Men du ser ikke syk ut om å leve med en usynlig sykdom og bruker humor for å belyse fordommene man møter som usynlig syk. Bokens forord er skrevet av komiker Anne-Kat. Hærland og den ble nominert til Bokbloggerprisen 2020 i kategorien Åpen klasse. Boken har mottatt velvillige anmeldelser. Den er illustrert av Torill Gaarder. 
Holmås har en mastergrad i Russland-studier og jobber også som tekstkonsulent.


== Bibliografi ==
Holmås, Ragnhild (2020). Men du ser ikke syk ut. Oslo: Cappelen Damm. ISBN 9788202617837. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Intervju med Boktips.no
Kunståret 1552

Kunståret 1552 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1552.


== Hendelser ==


== Malerier ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Fanny Sophie Gjestland

Fanny Sophie Gjestland (født i 1967 i Porsgrunn) er en norsk metallkunstner. Hun mottok Kunsthåndverkprisen under Norske Kunsthåndverkeres årsutstilling i 2004.


== Utdannelse ==
Hun er utdannet gullsmed fra Bergen Yrkesskole (1990) og edemetallformgiver fra Institut for Ædelmetal i København (1999–2001).


== Utstillinger ==


=== Soloutstillinger (i utvalg) ===
2019: Galleri Osebro
2017: Flores Spiritus Vulgaris, Spriten Kunsthall, Skien
2016: Telemark Kunstsenter
2016: Maihaugen, Lillehammer museum
2015: Hå gamle prestegard, Jæren
2007: Nordnorsk Kunstnersenter, Svolvær
2006: RAM Galleri, Oslo


=== Gruppeutstillinger ===
2019: Friskt Pust, Agder Kunstsenter
2018: Jomfrulandsutstillingen
2017: Greenlightdistrict, Spriten Kunsthall, Skien
2014: Typisk Norsk, Spriten Kunsthall, Skien
2012: Sørlandsutstillingen


== Bunad ==
Hun har jobbet med bunaden som tema i flere år.


== Kunst i offentlig rom ==
2018: Skien videregående skole
2014: Grønli skole, Porsgrunn
2010: Folkestad barnehage, Bø i Telemark
2007: Bakkane sykehjem, avdeling for demente, Skien kommune


== Samlinger ==
Hun er innkjøpt Statens Kunstfond i Danmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Fanny Sophie Gjestland på Norske Kunsthåndverkeres nettside
Kunståret 1572

Kunståret 1572 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personligheter med tilknytning til kunst i 1572.


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Kunståret 1535

Kunståret 1535 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1535.


== Hendelser ==


== Verk ==


=== Maleri ===


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1535 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kunståret 1541

Kunståret 1541 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1541.


== Hendelser ==


== Malerier ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
B&B Hotels p/b KTM

B&B Hotels p/b KTM er et fransk profesjonelt sykkellag som ble etablert før 2018- sesongen
Etter 2022-sesongen fikk de problemer.


== 2022 ==


=== Ryttere ===


=== Seire ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vital Concept Cycling Team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kunståret 1614

Kunståret 1614 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1614.


== Hendelser ==


== Malerier ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Franz Schmidt

Franz Schmidt (født 1969) er norsk tekstilkunstner. Han mottok Kunsthåndverkprisen under Norske Kunsthåndverkeres årsutstilling i 2006 og Scheiblers kunsthåndverkspris 2015.


== Utdannelse ==
Franz Schmidt har svennebrev i herreskredderfaget (1994) og hovedfag i fagområdet tekstil frå Statens handverks- og kunstindustriskole (2000). 
I 2018 disputerte Schmidt ved KHiO og forsvarte forskingsarbeidet Weaving Fabrics for Suits.


== Utstillinger ==


=== Soloutstillinger ===
2019: Aktiv materie, Bomuldsfabriken Kunsthall, Arendal, med Marianne Heier
2015: Weaving Fabrics for Suits, Oslo Kunstforening
2008: Kunstnerforbundet, Oslo
2003: Akershus Kunstnersenter, samarbeidsprosjekt med Siv So Hee Steinaa
2002: Østfold Kunstnersenter


=== Gruppeutstillinger ===
2008: Constructions, Utenriksdepartementets vandreutstilling med norsk kunsthåndverk
2007: Hverdagsliv – Everyday Life, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum, Trondheim
2007: Kunstnerne – byens nomader, BOA, Oslo
2006: Norske Kunsthåndverkeres årsutstilling
2003: Vev på maskin, Sjølingstad Uldvarefabrik, Mandal
2001: DRIVSTOFF, RAM galleri, Oslo


== Samlinger ==
Han er representert i samlingene ved Nasjonalmuseet i Oslo, KODE i Bergen og Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum i Trondheim.


== Andre roller ==
Han ble tilsett som førsteamanuensis i fagområdet tekstilkunst ved KHiO i 2019.Han medkuraterte utstillingen Don't Feed the Monster ved Galleri F 15 i Moss i 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted