jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pingvinen (figur)

Pingvinen (Oswald Chesterfield Cobblepot) er en amerikansk tegneseriefigur utgitt av DC Comics. Superskurken ble skapt av Bob Kane og Bill Finger i 1941. Pingvinen er en av Batmans mest varige fiender og tilhører kollektivet av fiender som utgjør Batmans «rogues gallery».
Pingvinen er en Gotham-gangster som tenker på seg selv som «Herren av Kriminalitet». Han er ofte sett med monokkel, flosshatt, og smoking mens han bærer sin signatur-paraply. Figuren vises oftest som en kort, overvektig mann med en lang nese. Pingvinen bruker høyteknologiske paraplyer som ulike verktøy. Hans paraplyer har blitt brukt som skytevåpen, gass-våpen, sverd/kniver, et mini-helikopter og mange andre ukonvensjonelle verktøy. Pingvinen eier og driver nattklubben Iceberg Lounge som gir et skjul for hans kriminelle aktivitet. Batman bruker noen ganger nattklubben som en kilde til informasjon fra den kriminelle underverdenen. I motsetning til de fleste av Batmans «rogues gallery», er Pingvinen helt tilregnelig og i full kontroll over sine handlinger, noe som gir ham ett unikt forhold til Batman. Ifølge skaperen Bob Kane, var figuren inspirert av reklamemaskoten til Kool-sigaretter på 1940-tallet; en pingvin med en hatt og stokk.
Figuren har vært omtalt i ulike medier, inkludert filmer, tv-serier og tv-spill. For eksempel har Pingvinen blitt spilt av Paul Williams og David Ogden Stiers i DC-animert univers, Tom Kenny i Batman, og Nolan North i Batman: Arkham videospillserien. Hans live-action-etterligninger inkluderer Burgess Meredith i 1960-årenes Batman-tv-serie og dens spin-off-film, Danny DeVito i Batman Returns, og Robin Lord Taylor i tv-serien Gotham. Pingvinen er også sentral i filmen The Batman som er planlagt utgitt i oktober 2021. Colin Farrell har rollen som Pingvinen, mens Robert Pattinson spiller Batman.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Penguin (comics) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fanny Petrine Larsen

Fanny Petrine Larsen (født Petrine Larsen 10. mars 1817 i Tønsberg, død 25. oktober 1891 i København var en norsk-dansk skuespillerinne.


== Familie ==
Fanny Petrine Larsen var datter av organist Rasmus Larsen og Alette Pedersdatter. Hun ble 6. mars 1837 gift i Aalborg med skuespiller Carl Wilhelm Orlamundt.


== Liv og virke ==
Fanny Petrine Larsen debuterte 16 år gammel ved Christiania Offentlige Theater, men direksjonen var ikke tilfreds med hennes innsats. Hun var ved teatret i Bergen vintersesongene 1834-1835 og 1835-1836. Somrene 1835 og 1836 var hun på turné i Norge. I 1836-1837 samt i 1839 turnerte hun med P. J. Titchens teaterselskap. I 1838-1839 var hun en kort periode ved Christiania Theater sammen med ektemannen. Deretter var hun under navnet Petrine Orlamundt i mange år skuespiller i de danske provinser. Hun var også en periode engasjert ved Casinotheatret i København.


== Roller i utvalg ==
Rose i Recensenten og Dyret av Johan Ludvig Heiberg (Cederbergs sal, København)
Louise i Kong Salomon og Jørgen Hattemager av Johan Ludvig Heiberg 
Lisette i Tordenskjolds Kjærlighed og Død av Adam Oehlenschläger 
Caroline i vaudevillen De Uadskillelige av  Johan Ludvig Heiberg 
En Modehandlerinde i Veien til Ødelæggelse av Thomas Holcroft (Christiania Theater, 1838)
Hertuginden av Langeais i Frieren og hans Ben (Christiania Theater, 1838)
Leonora i Den Stundesløse av Ludvig Holberg (Christiania Theater, 1839)
Else Skolemesters i Barselstuen av Ludvig Holberg (Christiania Theater, 1839)
Foraaret i Meer end Perler og Guld (Casino, 1849)


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 98-99. ISBN 8200056228.
Bålerudveien

Bålerudveien (51-75, 2-78) er en vei i Heradsbygda i Ringerike. 
Veien går fra Oppenåsen, og svinger seg oppover Heradsbygda. Veien består hovedsakelig av eneboliger, og har seks kjedede eneboliger i øverste del. Den ligger cirka 274 meter over havet på det høyeste. Stikkveier til Bålerudveien er Fjellveien, Feltspatveien, Granittveien og Gråsteinveien.  


== Bildegalleri ==

		
		


== Se også ==
Gater i Hønefoss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bålerudveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bassengveien

Bassengveien eller Bassengvegen kan henvise til følgende veier og gater:

Bassengveien (Askim)
Bassengveien (Drangedal)
Bassengvegen (Evje og Hornnes)
Bassengveien (Frogn)
Bassengvegen (Gjøvik)
Bassengvegen (Jevnaker)
Bassengveien (Moss)
Bassengvegen (Nes i Akershus)
Bassengvegen (Nes i Buskerud)
Bassengveien (Ringerike)
Bassengvegen (Ringsaker)
Bassengvegen (Rælingen)
Bassengveien (Røyken)
Bassengveien (Sandefjord)
Bassengveien (Sarpsborg)
Bassengveien (Snillfjord)
Bassengvegen (Stange)
Bassengveien (Tvedestrand)
Bassengvegen (Vestre Toten)
Bassengveien (Vikna)
Bassengvegen (Åmli)
Bassengveien (Ringerike)

Bassengveien (1-21, 2-16) er en vei i Heradsbygda i Ringerike. 
Veien er en blindvei, og går fra Gråsteinveien, som har avkjøring øverst i Bålerudveien. Dette er en av de øverste veiene i Heradsbygda. Veien består av eneboliger, ligger cirka 282 meter over havet.


== Bildegalleri ==


== Se også ==
Gater i Hønefoss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bassengveien, Ringerike – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Datu Piang

Piang Tan (født 1846, død 1933) var en kinesisk-maguindanaoisk hersker, som var mest kjent som datu Piang, var grunnlegger av det kongelige hus Piang. Han omtales gjerne som The Grand Old Man of Cotabato.Piang Tan var sønn av en kinesisk handelsmann ved navn Tuya Tan (陳名頓) fra Amoy (Xiamen) i Kina og en maguindanaoisk kvinne ved navn Tiko. Han var datu Uttos landminister og ble den mest velstående og mest fremstående datu under den amerikanske era på Mindanao og Filippinene.. Han var kinesisk mestis grunnet sitt maguindanao-kinesiske opphav. Datu Piang (noen ganger kalt  Amai Mingka) var ansett som den ubestridte leder for moroene i det sentrale Mindanao da den amerikanske hær okkuperte og administrerte de som da ble kalt «Moroland».Datu Piangs sønn med hans sjette kone, Polindao, var datu Gumbay Piang, som anførte Moro-Bolo-bataljonen i kamp mot japanerne under deres okkupasjon av Mindanao under andre verdenskrig.


== Referanser ==


== Litteratur ==
University of California Press. "Muslim Rulers and Rebels," (Lest 20. februar 2010).[1]
"Datu Piang Book Reference," (Lest 25. februar 2010).[2][3]
Kerrith Brown

Kerrith Brown (født 11. juli 1962) er en britisk judoka.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 1988 i Seoul, der han ble diskvalifisert i lettvekt.Han tok bronse under Sommer-OL 1984.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kerrith Brown – Olympedia 
(en) Kerrith Brown – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kerrith Brown – JudoInside
Tyvlytting

Tyvlytting er det å lytte i hemmelighet til private samtaler eller forbindelse uten at de det gjelder har gitt tillatelse til dette. Folk er stort sett enige om at slikt er uetisk og i flere sammenhenger juridisk ulovlig. Likevel er teknikken mye brukt i spionasje og COMINT, der telefoner, e-post, SMS og datanett mellom personer, bedrifter og særlig militære enheter blir avlyttet.
Tyvlytting skiller seg likevel fra sambandsetterretning, og retter seg mer mot romavlytting og avlytting av samtaler mellom personer uten at disse bruker sambandsmidler.


== Referanser ==


== Se også ==
Kommunikasjonskontroll
NAGRA kredittkort med lydopptak
Barong (sverd)

Barong (også Bajau Beladau, Baju Baladau, Klewang Beladan, Sulu Knife) er det tradisjonelle slagsverd benyttet av de filippinske moroer på Sulu og Mindanao og dessuten på Borneo, særlig av folkene tausug, bajau (eller sama) og yakan.


== Historie ==
Sverdet barong har vært i bruk siden 1300-tallet på de filippinske øyer. Øygruppens folk benytter det både som våpen og som verktøy. Tidligere tiders muslimske selvmordsangripere av morostammene, såkalte juramentados. benyttet seg gjerne av averd av typen barong.


== Beskrivelse ==
Barongen har en oval klinge, som blir bredere fra grepet til midten; fra midten smalner den og blir til en spiss. Klingen er enegget og glatt. Noen av sverdene har også en kniv bakover. 
Lengden er på ca. 60 cm, bredden ca 15 cm.Grepet er skåret av tre, horn, metall, sølv, gull eller elfenben (eller kombinasjoner av dette), bakre ende er bøyd nedover. Grepet er typisk utskåret slik at det ligner et stilisert fuglehode. Sliren lages av tre og har også utskjæringer. 
De sverd som er ment til bruk i kamp er mindre forseggjorte enn de som er beregnet for tradisjonelle riter eller som rangsignaliserende. Våpenet er meget godt avveiet.


== Litteratur ==
Robert Cato: Moro swords. Graham Brash, Singapore 1996, ISBN 981-218-059-1.
George Cameron Stone: A Glossary of the Construction, Decoration and Use of Arms and Armor in all Countries and in all Times. Together with some closely related Subjects. With an introduction by Donald J. LaRocca. Dover Publications, Mineola NY 1999, ISBN 0-486-40726-8.
Diagram Group: The New Weapons of the World Encyclopedia. An International Encyclopedia from 5000 B.C. to the 21st Century. St. Martin’s Press Griffin, New York NY 2007, ISBN 978-0-312-36832-6.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Swords – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Datu

En datu eller datto var en stammehøvding og leder av et lokalt fellesskap på Filippinene, og tildels i andre land innen den malayiske kulturkrets. Tittelen ble og blir til tider brukt flere steder utenfor Filippinene, som i Malaysia, Brunei og Indonesia.
Ordet datu er utledet fra det gammelmalayiske begrep dato eller datok, som er en herskertittel. Sammen med maharlikaene, timawaene og alipinene utgjorde datuene kastesystemet i det middelalderske Sørøst-Asia.Før spaniernes ankomst til de filippinske øyer på 1500-tallet hadde de lokale fellesskap på øyene, det såkalte barangay eventuelt dulohan, en datu som leder. De lokalsamfunn som ble ledet av en datu, bestod normalt av bare noen titalls familier. Bare sjeldent var en barangay større. I den sørlige del av Filippinene var situasjonen en annen, der to sultanater ble ledet av en sultan eller rajah. Titlene datu, sultan og rajah er i fortsatt bruk i den sørlige del av Filippinene for å betegne den lokalt herskende klasse. Ordet datu er avledet fra det malayiske ordet dato, også skrevet datto, eller datuk; begge adelstitler til malayer.


== Bruk i moderne tid ==
I de fire nevnte land finnes det fortsatt noen fyrstelige ledere eller folk av fyrstelig bakgrunn som kalles datuer. Og iMamalysia benyttes tittelen datuk seri for mannlige medlemmer av det palaysiske parlament (Dewan Rakyat).


== Litteratur ==
Oppslagsordet barangay i Enciclopedia Universal Ilustrada Europea-Americana, Madrid: Espasa-Calpe, S. A., 1991, Vol. VII, p.624
Calambus

Calambus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Nokså små (under 9 millimeter), avlange, halvblanke, mørke smellere. Arten som forekommer i Norge har påfallemde, gule flekker på "skuldrene". Oversiden er fint hårete. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne. Antennene er lange og kraftige, noe sagtakkede. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, omtrent så langt som bredt, med lite utstikkende bakhjørner. Dekkvingene har et par brede, opphøyde lengderibber.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Arten som forekommer i Norge er knyttet til gamle, hule eiker der larvene utvikler seg under mose eller bark eller i råtten ved. Den er derfor truet, da dette habitatet er sjeldent. De voksne billene kan finnes i vinterhalvåret.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den palearktiske sone, fra Storbritannia til Japan. I Norge er den sjeldne arten eventyrsmeller funnet på noen få lokaliteter i ytre Østfold, Buskerud, Vestfold og Telemark, den er regnet som direkte truet 


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
Stammen Prosternini Gistel, 1856 - noe ganger regnet som en egen underfamilie, Prosterninae
Slekten Calambus C.G. Thomson, 1859
Calambus angulatus Prosvirov, 2018
Eventyrsmeller, Calambus bipustulatus (Linnaeus, 1758)
Calambus japonicus (Fleutiaux, 1902)
Calambus jureceki Stepanov, 1930
Calambus kusuii Ôhira, 1994
Calambus mundulus (Lewis, 1879)
Calambus ussuriensis (Denisova, 1948)
Calambus yunnanensis Schimmel & Tarnawski, 2017 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Victor Hanssen (1966). Biller 23. Smældere og pragtbiller (dansk). 74 (1 utg.). København: G. E. C. Gads forlag.  [Bestemmelsesnøkler til danske arter]
Artsdatabanken - Calambus bipustulatus
(en) Calambus i Encyclopedia of Life 
(en) Calambus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Calambus hos Artsdatabanken 
(sv) Calambus hos Dyntaxa 
(en) Calambus hos Fauna Europaea 
(en) Calambus hos NCBI 
(en) Kategori:Calambus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons (en) Calambus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fylkesvei 2779

Fylkesvei 2779 går mellom Kopparvollane og Sellikdalen i Kongsberg.
Strekningen ble fastlagt 2019 i forbindelse med ny E134, den ble åpnet 12. september 2019. En kort tid hadde veien betegnelsen fylkesvei 92.I løpet av våren 2020 ble veien forlenget vestover til Sandsværveien, og 3. juli 2020 ble den forlenget helt til Kopparvollane vest for Saggrenda, da E134 tok i bruk ny trasé gjennom Kongsberg. Før den nye traséen på E134 ble åpnet var denne strekningen del av E134.


== Kommuner og knutepunkter ==

 KongsbergMeheiaveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv2779
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Toppserien 2020

Toppserien 2020 var den 34. sesongen av den øverste divisjon for norsk kvinnefotball. Ligaen startet 3. juli og ble avsluttet 6. desember. 
Antall lag i divisjon ble redusert fra 12 til 10 lag før 2020-sesongen. LSK Kvinner var regjerende seriemester etter å ha vunnet Toppserien 2019.
Vålerenga ble seriemester etter det som ble omtalt som tidenes sesonginnspurt i Toppserien.Siste serierunde ble utsatt på grunn av koronakarantene i laget til Arna-Bjørnar, etter at en av deres spillere hadde fått påvist koronaviruset. Før siste serierunde kunne hele tre lag fortsatt bli seriemester, både Vålerenga, Rosenborg og Avaldsnes var fortsatt med i kampen. Vålerenga og Rosenborg hadde like mange poeng før siste serierunde, førstnevnte hadde bedre målforskjell. Avaldsnes var et poeng bak de to i teten. Vålerenga vant komfortabelt 4–0 mot Arna-Bjørnar i siste kamp og ble seriemester for første gang. Dermed brøt de også rekken til LSK Kvinner som hadde vunnet de seks foregående sesongene.
Røa rykket direkte ned, mens Kolbotn måtte spille kvalifisering mot Medkila fra 1. divisjon.


== Utsettelse ==
Grunnet Koronaviruspandemien ble seriestarten utsatt. Seriestart var 3. juli 2020..
Siste serierunde ble utsatt dagen før runden fordi Arna-Bjørnar-spiller måtte i karantene.


== Nytt seriesystem utsatt ==
Antall lag i 2020 er redusert fra 12 til 10 lag. På grunn av utsatt seriestart vil serien bli spilt på tradisjonelt vis, med dobbel serie i 18 serierunder med én hjemme- og bortekamp mot hver motstander.
I utgangspunktet skulle sesongen starte med et grunnspill på 18 serierunder der alle lag spiller mot hverandre hjemme og borte. De fire beste lagene skulle gå videre til et sluttspill der lagene starter med et poengsystem der nummer 1, 2, 3, 4 starter med henholdsvis 6, 4, 2, 0 poeng. Lagene som endte nummer 5 til 10 skulle spille i et nedrykkssluttspill mot lagene som endte nummer 1 og 2 i 1. divisjon. Av disse 8 lagene ville nummer 7 og 8 spille i 1. divisjon 2021, mens nummer 6 ville spille kvalifisering mot vinneren av sluttspillet i 1. divisjon.


== Tabell ==


== Lagene ==


== Hovedtrenere ==


=== Trenerbytter ===


== Resultattabell ==

Rediger resultattabelllen her


== Statistikk ==


=== Målscorere ===


=== Månedens spiller ===


=== Utmerkelser ===


== Terminliste ==
Den nye terminlisten for Toppserien 2020 etter koronautsettelsen ble annonsert på NFFs hjemmesider 3. juni.

 

 

 

 


== Kvalifisering til Toppserien 2021 ==

Kolbotn beholdt plassen i Toppserien med 6 – 2 sammenlagt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Moro-opprøret

Moro-opprøret (Moro Rebellion, 1899–1913) var en væpnet konflikt mellom segmenter av moro-folket og de amerikanske væpnede styrker under den filippinsk-amerikanske krig. Den første større kamphandlingen under opprøret var slaget ved Bayan. 
Ordet moro er et uttrykk som ble og tildels fortsatt blir benyttet for muslimske folkegrupper i des sørlige deler av Filippinene, et område som omfatter Mindanao og Suluøyene med især Jolo.


== Litteratur ==
Arnold, James R. (2011). The Moro War: How America Battled a Muslim Insurgency in the Philippine Jungle, 1902-1913. Bloomsbury Press. ISBN 9781608190249. OCLC 664519655. 
Birtle, Andrew J. (1998). U.S. Army Counterinsurgency & Contingency Operations Doctrine: 1860–1941. Diane Pub Co. ISBN 0-7881-7327-8. 
Byler, Charles. «Pacifying the Moros: American Military Government in the Southern Philippines, 1899–1913» (PDF). Military Review, May–June 2005: 41–45. Besøkt 2. desember 2007. 
Hagedorn, Hermann (1931). Leonard Wood: A Biography. 2. New York: Harper & Brothers. 
Hurley, Vic (1936). Swish of the Kris. New York: E.P. Dutton & Co. Arkivert fra originalen 12. juli 2008. Besøkt 2. desember 2007.  Arkivert 12. juli 2008 hos Wayback Machine.
Kho, Madge. «The Bates Treaty». PhilippineUpdate.com. Besøkt 2. desember 2007. 
Kolb, Richard K. «'Like a mad tiger': fighting Islamic warriors in the Philippines 100 years ago». VFW Magazine, May 2002. 
Lane, Jack C. (1978). Armed Progressive: General Leonard Wood. San Rafael, Calif.: Presidio Press. ISBN 0-89141-009-0. OCLC 3415456. 
Millett, Alan R. (1975). The General: Robert L. Bullard and Officership in the United States Army 1881–1925. Westport, Conn.: Greenward Press. ISBN 0-8371-7957-2. OCLC 1530541. 
Palmer, Frederick (1970) [1934]. Bliss, Peacemaker: The Life and Letters of General Tasker Howard Bliss. Freeport, NY: Books for Libraries Press. ISBN 0-8369-5535-8. OCLC 101067. 
Smythe, Donald (1973). Guerrilla Warrior: The Early Life of John J. Pershing. New York: Charles Scribener's Sons. ISBN 0-684-12933-7. OCLC 604954. 
Vandiver, Frank E. (1977). Black Jack: The Life and Times of John J. Pershing. 1. College Station, TX: Texas A&M University Press. ISBN 0-89096-024-0. OCLC 2645933. 
Linn, Brian McAllister (1999). Guardians of Empire: The U.S. Army and the Pacific, 1902–1940. UNC Press Books. ISBN 978-0-8078-4815-9. 
Rice, Donald Tunnicliff (2016). Cast in Deathless Bronze: Andrew Rowan, the Spanish–American War, and the Origins of American Empire. West Virginia University Press. ISBN 978-943665-43-3.
Dorf kirke

Dorf kirke er en langkirke i teglstein med kor og skip fra 1900 i Dorf Kirkeby, Brønderslev kommune i Danmark. Den er tegnet av Ludvig Frederik Olesen i nygotikk. Kirken betjener Dorf sogn og er en del av Folkekirken.Kirken ble oppført uten klokketårn og innviet 4. november 1900. Først i 1968 fikk den tårn.
Altertavlen er en kopi av Carl Blochs «Opstandelsen», orgelet er utført av Bruno Christensen & Sønner Orgelbyggeri i 1985 og har 9 stemmer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dorf Kirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hidratunnelen

Hidratunnelen, også omtalt som Hidra landfast, er en lenge planlagt undersjøisk veitunnel som skal knytte sammen øya Hidra med fastlandet i Flekkefjord kommune i Agder. Tunnelen skal gå under Hidrasundet og avløse det eksisterende fergesambandet Kvellandstrand–Launes på fylkesvei 469. I årene rundt 2010 forelå det konkrete utbyggingsplaner for strekningen, og prosjektet ble lyst ut på anbud i 2012 med planlagt ferdigstillelse høsten 2014. Da dårlig fjellkvalitet fordyret prosjektet betydelig, ble tunnelplanene lagt på is. Agder fylkesting vurderer å erstatte den planlagte tunnelen med en bro.


== Bakgrunn ==
Planene om en fastlandsforbindelse over Hidrasundet har eksistert i flere tiår, og lokalbefolkningen på Hidra har jobbet for å få erstattet dagens fergesamband. Etter år 2000 kom konkrete planer om en 3,2 kilometer lang undersjøisk tunnel, og tunnelprosjektet fikk støtte hos både kommune- og fylkestingspolitikere i Vest-Agder. 
Vinteren 2010 ble prosjektet beregnet til 342 millioner kroner, og Stortinget godkjente delvis bompengefinansiering av Hidratunnelen. Nyere undersøkelser viste at berggrunnen under Hidrasundet var dårlig, noe som utløste krav om bedre overdekning og lengre tunnel. I 2012 var kostnadsanslaget 423 millioner kroner, men da anbudene kom inn, lå prisen på nærmere 500 millioner kroner. Det lyktes ikke å få fullfinansiert prosjektet, og tunnelplanene ble dermed skrinlagt.
Fylkespolitikerne i Vest-Agder har siden behandlet planene flere ganger. Blant annet vurderes det alternativer om å erstatte den planlagte tunnelen med en bro eller en tunnel med større stigning.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Podonema

Podonema er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (11,5 - 16 millimeter), slanke, matt brunoransje smellere med en stor, avlang svart flekk midt på pronotum. Antennene er trådformede, pronotum er betydelig lengre enn bredt, sidene litt innbuktede, bakhjørnene spisst skrått tilbaketrukne. Dekkvingene er avsmalnende bakover med kraftige punkstriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Artene lever i temperert regnskog. De er aktive fra oktober til februar (vår og sommer) og kan finnes i trekronene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørligste Sør-Amerika (Chile). Én art forekommer også i Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Pomachiliini Candéze, 1859
Slekten Podonema Solier, 1851
Podonema aluperam Arias-Bohart, 2010 - Chile  
Podonema dalcahue Arias-Bohart, 2010 - Chile
Podonema impressum Solier, 1851 - Chile
Podonema kopihue Arias-Bohart, 2010 - Chile
Podonema maihue Arias-Bohart, 2010 - Chile
Podonema mawida Arias-Bohart, 2010 - Chile
Podonema obscuratum Golbach, 1979 - Chile og Argentina
Podonema palmarense Arias-Bohart, 2010 - Chile
Podonema wiloi Arias-Bohart, 2010 - Chile


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Podonema – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
Podonema – detaljert informasjon på Wikispecies