jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bert – den siste oskulden

Bert – den siste oskulden er en svensk filmkomedie som hadde premiere i Sverige 25. desember 1995. Den er regissert av Tomas Alfredson og basert på Bert-bøkene av Anders Jacobsson og Sören Olsson, men er også en oppfølger til TV-serien fra 1994. Filmen introduserer også nye figurer i Berts univers. På rollelisten står blant andre Martin Andersson og Cajsalisa Ejemyr.
Filmen gikk på kino med 7-årsgrense med tittelen "Bert", men da den ble utgitt på video i 1996 fikk den titelen Bert – den siste oskulden. Eeter drøyt seks måneder på kinoene i Sverige hadde 418 440 sett filmen. Den ble nominert til en Guldbagge for beste regi året etter og vant en pris på en filmfestival i Bulgaria for "beste manus".
Filmen ble spilt inn i perioden 27. mars – 2. juni 1995 i Solna, Vällingby og "Kärrtorps gymnasium" i Kärrtorp.
Filmen ble gitt ut i 1996 på VHS og i 2008 på DVD.


== Rolleliste i utvalg ==

 Martin Andersson - Bert Ljung
Cajsalisa Ejemyr - Victoria Pettersson
Ing-Marie Carlsson -  Madeleine "Madde" Ljung, Berts mor
Johan Ulveson - Fredrik Ljung, faren til Bert
Yvonne Lombard - Svea Olsson, Berts bestemor
Povel Ramel - Henry Hoffman, Berts bestemors samboer
Marie Göranzon - Marianne Pettersson, moren til Victoria
Petter Fryklund-Borg - Carl-Philip Silfverbratt
Sarah Dawn Finer - Camilla Gevert
Oliver Loftéen -  Åke Nordin
Nick Atkinson -  Torleif
Davide Boati - Lill-Erik
 Martin Lindqvist -  Klimpen
Lill-Babs - Lill-Babs
Jessica Zandén - Tyra Gævert (moren til Camilla Gevert)
Henrik Schyffert - Allan Ågren, TV-programleder
Tomas Alfredson - Aage Kastrup
Johan Rheborg - Jonas Åkerlund, musikklærer
Lasse Berghagen - Malte Jonsson, rektor
Peter Dalle - Yanne Reimo, datalærer
Ewa Fröling - Siv Pagge, lærer
Michael B. Tretow - C. Lidbom, fotograf
Jeja Sundström - Britta Lundin, konditorlærer
Tomas Tivemark - Tony Werner
Jakob Eklund - Benny Frisk, jenteforføringsekspert
Magnus Härenstam - Roland Ebert, engelsklærer
Felix Herngren - Leif Dofse
Ebba Beckman - videobåndstemme
Allan Svensson - Bruno Storm, pastor
Svante Kettner - Håkan Funck
Lasse Granqvist - Ishockeykommentator
Michael Hjorth - Mike Hostile
Johan Kindblom - John Sucker
Laura Christina Perez - Kickan Bodell
Olof Johnson - Reine Pynne
Laila Cahling (aka Laila Bagge) - Snipsy Arsell
Per Morberg - Jan Kickander


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bert – den siste oskulden på Internet Movie Database 
(no) Bert – den siste oskulden hos Filmfront 
(sv) Bert – den siste oskulden i Svensk Filmdatabas 
(fr) Bert – den siste oskulden på Allociné 
(nl) Bert – den siste oskulden på MovieMeter 
(en) Bert – den siste oskulden på AllMovie 
(en) Bert – den siste oskulden på Rotten Tomatoes
En gåsefortelling

En gåsefortelling er en dataanimert film fra 2018, produsert i Kina / USA.


== Handling ==
Peng er en bekymringsløs gås, hvis flokk trekker til Kina. Hans holdning og oppførsel blir ikke godkjent av flokkens leder Bing. Så resten av flokken forlater ham, når Peng sover. I mellomtiden ender Chi og Chao, et par andunger på vei til et mystisk sted kalt Pleasant Valley, opp med å bli skilt fra flokken deres på grunn av en uforsiktig skøyerstrek fra Peng. 
De to andungene må også forsøke å gjemme seg fra en katt som heter Banzou, og i denne forbindelse møter de tilfeldigvis Peng. Etter en rekke uhell kommer Peng og andungene etter hvert bedre overens. Men Peng får også problemer på grunn av en vinge, og klarer derfor ikke fly lenger. Men han får hjelp fra et ekorn, ved navn Carl, som bygger en provisorisk vinge for ham. 
Men når Chi og Chao endelig gjenforenes med resten av flokken sin, innser de at «Pleasant Valley» egentlig er en restaurant som serverer andunger som måltid. Peng redder Chi og Chao, men under flukten blir de separert igjen. Banzou kommer tilbake og holder andungene som gissel, og Peng blir hardt skadet i deres konflikt. Svekket forsøker Peng å bringe Chi og Chao tilbake til flokken deres, men en snøstorm gjør ham raskt dårligere.


== Originale stemmer ==
Jim Gaffigan som Peng, som er mest opptatt av å ha det morsomt.
Zendaya Coleman som Chi, en and og Chaos eldre søster.
Lance Lim som Chao, en and som Chis yngre bror.
Greg Proops som Banzou, en katt.
Natasha Leggero som Jinjing, kjæresten til Peng.
Stephen Fry som Frazier, en trane som er i et forhold med Giles
Craig Ferguson som Giles, en trane.
Reggie Watts som Carl, et ekorn som hjelper Peng.
Carl Reiner som Larry, en skilpadde
Jennifer Grey som Edna, en kylling
Diedrich Bader som Bing, faren til JinJing.
Rick Overton som Stanley, en annen kylling.


== Norske stemmer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) En gåsefortelling på Internet Movie Database 
(fr) En gåsefortelling på Allociné 
(nl) En gåsefortelling på MovieMeter 
(en) En gåsefortelling på AllMovie 
(en) En gåsefortelling på Rotten Tomatoes
Nickelback (amerikansk fotball)

En nickelback i amerikansk fotball er en cornerback eller safety som fungerer som en ekstra defensive back i nickelforsvaret. Et standard forsvar består av to cornerbacks og to safeties, som gjør nickelbacken til banens femte defensive back, som knytter navnet til navnet på den amerikanske mynten med en verdi på 5 cent.
Nickelbacken erstatter vanligvis en linebacker, så om et lag bruker et 4–3 defense, beholder de fire defensive linemen, men har kun to linebackere og fem defensive backs, som gir dem en 4–2–5 formasjon. Noen lag erstatter istedenfor en lineman, som gir dem tre linemen, tre linebackere og fem defensive backs, en 3–3–5 formasjon. Dersom et angrepslag alltid bruker tre eller flere wide receivere kan et forsvar velge et nickel forsvar som grunnlaget for de fleste plays. Vanligvis byttes ekstra defensive backs inn i forsvaret i situasjoner hvor det er høy sannsynlighet for at angrepet forsøker en fremoverpasning, som på en 3rd-and-long eller når ekstra receivere blir satt på banen av angrepet.
Nickelbacken er den tredje cornerbacken eller safetyen på lagets depth chart. Nickelbacken blir ikke sett på som en starterposisjon da forsvarets formasjon for kampstart kun har to cornerbacks og to safeties. Forsvarsformasjoner med tre eller flere cornerbacks (eller tre safeties) brukes ofte nok til at en nickelback får en grei mengde med spilletid (især i det moderne pasningsorienterte NFL), og blir også byttet inn for starterne. I noen systemer (eller dersom et lag har flere skader) kan mindre free safeties eller strong safeties fylle plassern.
I canadisk fotball, hvor fem defensive backs er standarden, er posisjonen kjent som defensive halfback.
Dimeback

En dimeback i amerikansk fotball er en cornerback eller safety som er forsvarets sjette defensive back (fjerde cornerback, tredje safety; og i noen sjeldne tilfeller en fjerde safety). Den tredje cornerbacken eller safetyen på forsvaret er kjent som en nickelback. Dimeback-posisjonen er vanligvis fylt av en reserve cornerback eller safety som ikke stiller til start i sin posisjon. Dimebacks er vanligvis kjappe spillere, da de må kunne holde tritt under pasningsspill med tre eller flere wide receivere.
Dimebacks kommer på banen når forsvaret bruker en dimeformasjon, med seks defensive backs istedenfor fem eller fire. Dimebacken erstatter vanligvis en linebacker for å gi forsvaret bedre forsvar mot pasninger, men noen lag velger heller å bytte ut en defensive lineman.


== Referanser ==
Kicking specialist

En kicking specialist eller kick specialist og noen ganger referert til som "kicker", især når det er snakk om en placekicker, er en spiller på special teams i gridiron fotball som tar seg av punts, avspark, field goals og/eller point after touchdowns. Special teams' motpart for en kicking specialist er en return specialist.
Kicking specialists var sjeldne frem til 1940-tallet, gjennom størsteparten av amerikansk fotballs historie brukte lag spillere som spilte i andre posisjoner for spark og punts. Den første kicking specialisten i National Football League var sannsynligvis Mose Kelch, en tidligere sandlot football kicker som var på den første spillerstallen for det som skulle bli Pittsburgh Steelers i 1933 og 1934. Selv etter at one-platoon systemet ble erstattet på 1940-tallet var kicking specialists relativt sjeldne, og forble det frem til 1960-tallet. Dallas Cowboys' Danny White var den siste kickeren som ikke var spesialisert i NFL, da han var en quarterback som også tok seg av punts frem til 1985.


== Se også ==
Punter
Placekicker
Kickoff specialist
Chaetoduvalius

Chaetoduvalius  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små til middelsstore (ca. 5 millimeter), spinkle, blanke, rødbrunlige løpebiller med lange antenner. De har reduserte øyne og er blinde.


== Levevis ==
Artene lever i huler, der de trolig ernærer seg av andre smådyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i hulesystemer i Ungarn og Romania.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Chaetoduvalius Jeannel, 1928
Chaetoduvalius saetosus amblygonus (Jeannel, 1926)
Chaetoduvalius saetosus saetosus (Knirsch, 1913)
Chaetoduvalius saetosus stenoderus Jeannel, 1928


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chaetoduvalius i Encyclopedia of Life 
(en) Chaetoduvalius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Chaetoduvalius hos Fauna Europaea 
Chaetoduvalius – detaljert informasjon på Wikispecies
Duvaliomimus

Duvaliomimus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små til middelsstore (ca. 5 millimeter), spinkle, mørke løpebiller med lange antenner. Hodet er bredt og rundet, de har fasettøyne, men disse er nokså små. Pannen har dype lengdefurer. Pronotum er hjerteformet med markerte bakhjørner. Dekkvingene er rundede med fine punktstriper.


== Levevis ==
Artene lever i huler, der de trolig ernærer seg av andre smådyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i hulesystemer på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Duvaliomimus Jeannel, 1928
Duvaliomimus australis Townsend, 2010
Duvaliomimus brittoni Jeannel, 1938
Duvaliomimus chrystallae Townsend, 2010
Duvaliomimus crypticus Townsend, 2010
Duvaliomimus mayae Britton, 1958
Duvaliomimus megawattus Townsend, 2010
Duvaliomimus obscurus Townsend, 2010
Duvaliomimus orientalis Giachino, 2005
Duvaliomimus pseudostyx Townsend, 2010
Duvaliomimus styx Britton, 1959
Duvaliomimus taieriensis Townsend, 2010
Duvaliomimus walkeri (Broun, 1903)
Duvaliomimus watti Britton, 1958


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Duvaliomimus i Encyclopedia of Life 
(en) Duvaliomimus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Duvaliomimus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Duvaliomimus – detaljert informasjon på Wikispecies
Duvaliopsis

Duvaliopsis  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små (ca. 3 millimeter), spinkle, blinde, lys brunrøde løpebiller med lange antenner. Hodet er bredt og rundet, fasettøyne mangler. Pannen har dype lengdefurer. Pronotum er avrundet trapesformet med markerte bakhjørner. Dekkvingene er nesten jevnbrede.


== Levevis ==
Artene lever i huler, der de trolig ernærer seg av andre smådyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i hulesystemer i Polen, det tidligere Tsjekkoslovakia, Ukraina og Romania.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Duvaliopsis Jeannel, 1928
Duvaliopsis bielzi Seidlitz, 1867
Duvaliopsis calimanensis Knirsch, 1924
Duvaliopsis meliki Csiki, 1912
Duvaliopsis pilosella (L.Miller, 1868)
Duvaliopsis rybinskii Knirsch, 1924
Duvaliopsis transsylvanica Csiki, 1902


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Duvaliopsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Duvaliopsis hos Fauna Europaea 
Duvaliopsis – detaljert informasjon på Wikispecies
Cimmerites

Cimmerites  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små (ca. 2-3 millimeter), avlange, blanke, rødbrunlige løpebiller med lange antenner. De magler fasettøyne og er blinde, men har nokså mange lange børster som har sansefunksjon.


== Levevis ==
Slekten omfatter både arter som lever i huler og arter som lever i jorda utenfor hulene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kaukasus.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Cimmerites Jeannel, 1928
Cimmerites aibgensis Belousov, 1998
Cimmerites convexus Belousov, 1998
Cimmerites elegans Belousov, 1998
Cimmerites grandis Belousov, 1998
Cimmerites kryzhanovskii Belousov, 1998
Cimmerites kurnakovi Jeannel, 1960
Cimmerites maximovitchi Belousov & Koval, 2011
Cimmerites morozovi Dolzhanski & Ljovuschkin, 1990
Cimmerites ovatus Belousov, 1998
Cimmerites serrulatus Winkler, 1926
Cimmerites similis Belousov, 1998
Cimmerites subcylindricus Belousov, 1998
Cimmerites vagabundus Belousov, 1998
Cimmerites zamotajlovi Belousov, 1998


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cimmerites i Encyclopedia of Life 
(en) Cimmerites i Global Biodiversity Information Facility 
Cimmerites – detaljert informasjon på Wikispecies
Anillidius

Anillidius er en slekt av små løpebiller.


== Utseende ==
Ganske små (ca. 1,5-2,7 millimeter), avlange, blanke, brungule eller brunrøde løpebiller. De mangler fasettøyne og er blinde. Hodet er kort og bredt, rundet, antennene middels lange. Pronotum er trapesformet, dekkvingene jevnbrede uten påfallende punktrader.


== Levevis ==
Artene har et underjordisk levesett, ganske lite er kjent om økologien deres. De kan finnes under steinblokker, noen arter også i huler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Tyrkia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien skyggeløpere, Trechinae Bonelli, 1810
Stammen Bembidiini Stephens, 1827  – over 3000 beskrevne arter
Gruppen Anillina Jeannel, 1937
Slekten Anillidius Jeannel, 1928
Anillidius byzantinus Casale, M. Elonti & Giachino, 1992
Anillidius coiffaiti Jeannel, 1955
Anillidius hobhousae Jeannel, 1930
Anillidius pisidicus Jeannel, 1937
Anillidius tauricus Jeannel, 1930
Anillidius turcicus J. Frivaldszky, 1880
Anillidius uludagensis Schweiger, 1965


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anillidius i Encyclopedia of Life 
(en) Anillidius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anillidius hos Fauna Europaea 
Anillidius – detaljert informasjon på Wikispecies
Beyond Meat

Beyond Meat er et amerikansk selskap som produserer kjøttsubstitutter. Selskapet ble grunnlagt i 2009 og de første produktene ble lansert i 2012. Beyond Meat har produkter som skal etterligne kyllingkjøtt, storfekjøtt og svinekjøtt.


== Produkter ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Beyond Meat – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lilli Waage

Cecilie Christine «Lilli» Waage (født 11. mai 1871 i Bergen, død 20. januar 1953 på Tromøya) var en norsk musikkpedagog, språklærer, forfatter og oversetter. 


== Liv og virke ==
Lilli Waage etablerte seg i 1890-årene som privaltærer i musikk i sin fødeby Bergen. Fra 1898 oppholdt hun seg i London, der hun drev kommisjonshandel. I 1902 etablerte hun seg sammen med søsteren Marie Waage (senere gift Wright) som privatlærer i engelsk i Kristiania.Waage oversatte en rekke romaner, og blant hennes oversettelser fra engelsk til norsk var En fortælling om to byer av Charles Dickens (1906).Selv skrev hun under psevdonymet Elisabet von Ruyter Breve til min venn, som utkom i 1916. I 1925 kom hennes barnebok Gullpus. Den beskriver en kattunges eventyrlige reise. Samme år utga hun fagboken Setningsglossar til Brekkes lærebok i engelsk for begynnere.
Waage opptrådte i 1920-årene som reiserådgiver, og kunne ved henvendelse anbefale flere «franske og engelske skoler, mindre hoteller, pensjonater og familier». Etter eget utsagn hadde hun selv besøkt alle disse stedene. Hun anbefalte også steder hun selv hadde besøkt i Belgia og Sveits.


== Familie ==
Lilli Waage var datter av bestyrer for Bergens døvstummeinstitutt Nils Christian Waage og hans hustru Cecilie (født Benneche).
Hun forble ugift.


== Bibliografi ==
1916: Breve til min venn (utgitt av Elisabet von Ruyter), Cammermeyer, Kristiania
1925: Gullpus, Some, Oslo
1925: Setningsglossar til Brekkes lærebok i engelsk for begynnere, Some, Oslo


== Referanser ==


== Kilder ==
Dette skrev kvinner. Oslo: Skolen. 1984. s. 257. ISBN 8257900109.
Kathleen Russell (friidrettsutøver)

Kathleen May Russell (født 31. august 1927, død 27. august 1969) var en jamaicansk friidrettsutøver, som konkurrerte i sprintløp og lengdehopp. Hun deltok i Sommer-OL 1948, der hun kom på sjetteplass i lengdehopp, og har til sammen seks medaljer fra Sentralamerikanske og karibiske leker.
Hun døde i en bussulykke i 1969, 41 år gammel.


== Idrettskarriere ==
Russell deltok under Sentralamerikanske og karibiske leker i 1946, og fikk der bronse på 80 meter hekk, bak Josefine Lewis og Mavis Evelyn. Hun løp der på 12,7 sekunder. Hun deltok igjen under Sentralamerikanske og karibiske leker 1950, og fikk der gull på 4 x 100 meter stafett sammen med Kareen Searchwell, Hyacint Walters og Cynthia Thompson, samt bronse på 80 meter hekk. Under Sentralamerikanske og karibiske leker 1954 fikk hun gull i høydehopp og sølv på 80 meter hekk, og Jamaica fikk sølv på 4 x 100 meter hekk.Hun deltok i Sommer-OL 1948, som ble arrangert i London. Hennes beste plassering ble sjetteplass i lengdehopp, der hun hoppet 6,02 meter. Hun deltok også på 100 meter, der hun kom på sjette- og sisteplass i sin semifinale, og nådde dermed ikke finalen. Hun deltok i lengdehopp under Sommer-OL 1952, og fikk der 31. beste resultat i kvalifiseringsrunden, og gikk dermed ikke til finalerunden


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kathleen Russell – Olympedia 
(en) Kathleen Russell – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kathleen Russell – Track and Field Statistics
Svellnosbreen

Svellnosbreen er en isbre i Jotunheimen, beliggende i Lom kommune. Den er 10 000 år gammel og minker for hvert år.
Josefine Lewis

Josefine Lewis er en panamansk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i hekkeløp. 


== Idrettskarriere ==
Lewis deltok under Sentralamerikanske og karibiske leker 1946, og vant der 80 meter hekk, foran Mavis Evelyn og Kathleen Russell. Hun løp der på 12,5 sekunder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Josefine Lewis - Athletics Podium
Mavis Evelyn

Mavis Evelyn er en jamaicansk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i hekkeløp. 


== Idrettskarriere ==
Evelyn deltok under Sentralamerikanske og karibiske leker 1946, og kom der på andreplass på 80 meter hekk, bak Josefine Lewis, og med Kathleen Russell på tredjeplass. Hun løp der på 12,7 sekunder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mavis Evelyn – Olympedia 
Mavis Evelyn - Athletics Podium
Laccodytes

Laccodytes er en slekt av biller og tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
Artene i denne slekten er bittesmå (ca. 1,5 millimeter), nokså bredt ovale og høyt hvelvede, blanke vannkalver, farget i gult og svart.


== Levevis ==
Både de voksne billene og  larvene, er  rovdyr.  Larvestadiene er i ferskvann. De voksne vannkalvene flyr godt og kan derfor påtreffes et stykke fra vannet. Vannkalvene svømmer raskt med symmetriske bevegelser, det vil si at begge beina i et par går framover og bakover samtidig.
Glansvannkalver  har ikke gjeller og er avhengige av å hente oksygen fra luften. Man kan se både voksne og larver hengende fra vannoverflaten, der bare bakkroppsspissen bryter overflatehinna. De voksne billene lagrer luft under dekkvingene.


== Utbredelse ==
Slekten er hovedsakelig neotropisk, men går også nord til det sørligste Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Oversikten følger Artsdatabankens regler og de arter som er funnet i Norge eller antas å kunne bli oppdaget her. Angitt antall funn i Norge er fra september 2020. Det er mulig å søke flere opplysninger med navnet hos Artsdatabanken eller se fullstendig utbredelse og data for en art eller gruppe hos Artskart.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver, Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien glansvannkalver, Laccophilinae Gistel, 1856
Stammen Laccophilini Gistel, 1856
Slekten Laccodytes Régimbart, 1895
Laccodytes americanus Peschet, 1919
Laccodytes androginus Toledo, Spangler & Balke, 2010
Laccodytes apalodes Guignot, 1955
Laccodytes bassignanii Toledo, Spangler & Balke, 2010
Laccodytes cobreinae Toledo, Megna & Alarie, 2011
Laccodytes costae Braga & Ferreira, 2020
Laccodytes neblinae Toledo, Spangler & Balke, 2010
Laccodytes obscuratus Toledo, Spangler & Balke, 2010
Laccodytes olibroides Régimbart, 1895
Laccodytes phalacroides Régimbart, 1895
Laccodytes pumilio (LeConte, 1878)
Laccodytes rondonia Toledo, Spangler & Balke, 2010
Laccodytes takutuanus


== Referanser ==


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service (2004) Glansvannkalver  Fauna Europaea version 1.1. www.faunaeur.org - utbredelsesdatabase for europeiske dyr.


== Eksterne lenker ==
(en) Laccodytes – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Laccodytes i Encyclopedia of Life 
(en) Laccodytes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Laccodytes hos ITIS 
(en) Laccodytes hos NCBI 
Laccodytes – detaljert informasjon på Wikispecies