jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kaputar

Kaputar er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, lange og smal, brun trebukk, dekkvingene med fire smale, hvite lengdestriper. Hodet har en nokså lang og bred, firkantet "snute" foran antennefestene, fasettøynene er ganske små og utstående. Pronotum er nokså smalt, kraftig innesnevret litt foran midten, bak denne sterkt utvidet med en tann på hver side. Dekkvingene er lett rundede. Beina er mørkbrune, lange og tynne.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Australia (Victoria), New South Wales).


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhagiomorphini Lacordaire, 1869
Slekten Kaputar Slipinski & Escalona, 2016 - én art:
Kaputar cephalotes Slipinski & Escalona, 2016


== Referanser ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Kaputar – detaljert informasjon på Wikispecies
Rhinobatesia

Rhinobatesia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En nokså liten, slank trebukk. Hodet er svart, snuteaktig forlenget. Antennene er kraftige og noe sagtakkede, omtrent halvse kroppslengden. Pronotum er tønneformet, en del lengre enn bredt, brunrødt til svart. Dekkvingene er smale, og sprikende i den bakerste halvdelen slik at de ikke dekker bakkroppen, svarte med en gul til gulbrun lengdestripe. Beina er middels lange med sterkt klubbeformede lår, svarte bortsatt fra innerste halvdelen av lår og legg på bakbeina, som er blekgule.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mellom-Amerika, fra Mexico i nord til Costa Rica i sør.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhinotragini Lacordaire, 1869
Slekten Rhinobatesia Clarke, 2018
Rhinobatesia rugicollis (Bates, 1880)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Nettside om arten
Odontocroton

Odontocroton er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, slanke, mer eller mindre brunlige trebukk. Hodet er svart, snuteaktig forlenget. Antennene er kraftige og noe sagtakkede, litt over halve kroppslengden. Pronotum er tønneformet, en del lengre enn bredt, brunrødt til svart. Dekkvingene er smale, og sprikende i den bakerste halvdelen slik at de ikke dekker bakkroppen, gjerne forholdsvis lyst fargede med mørkere ytterkant. Beina er middels lange med noe klubbeformede lår.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i den sørlige halvdelen av Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhinotragini Lacordaire, 1869
Slekten Odontocroton Clarke, 2018
Odontocroton apicalis (Klug, 1825)
Odontocroton flavicaudus (Bates, 1873)
Odontocroton flavirostris (Melzer, 1930)
Odontocroton monnei (Zajciw, 1968)
Odontocroton quinquecallosus (Zajciw, 1968)
Odontocroton rufifrons (Fisher, 1937)
Odontocroton sanguinolentus (Bates, 1873)
Odontocroton septemtuberculatus (Zajciw, 1968)
Odontocroton soror (Gounelle, 1911)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Odontocroton i Global Biodiversity Information Facility 
Odontocroton – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettside om slekten
Ekstraktiv elektrosprayionisering

Ekstraktiv elektrosprayionisering (EESI) er en spray-type, omgivende ioniseringskilde i massespektrometri som bruker to kolliderende aerosoler, hvorav den ene genereres ved elektrospray. I standard EESI tilfører sprøytepumper væskene til både en elektrospray og en prøvespray. I nøytral desorpsjon EESI (ND-EESI) tilveiebringes væsken til aerosolen i prøven med en strøm av nitrogen. 


== Prinsipp for drift ==
Et ND-EESI-eksperiment er enkelt i konsept og implementering. En romtemperatur (20 ° C) nitrogengass strømmer gjennom en smal åpning (ca. 0,1 mm) for å danne en skarp stråle rettet mot en overflate. Nitrogenmolekylene desorberer analytter fra overflaten. Strålen er bare 2–3 mm over overflaten, og gasstrømmen er ca. 200 ml/min med gasshastigheter rundt 300 m/s. Prøveområdet er ca. 10 mm2. Et valgfritt kabinett, vanligvis laget av glass, kan dekke prøvetakingsområdet for å sikre riktig plassering av gasstrålen og prøveoverføringsledningen. Et rør fører den nøytrale aerosolen til ESI-sprayen.
Prøvesprayen i EESI produserer en flytende aerosol med analytten i prøvedråper. ESI-sprayen produserer dråper med protoner. Prøvedråpene og de protonrike dråpene støter på hverandre. Hver dråpe har egenskaper: analyttens løselighet i ESI-sprayløsningsmidlet og overflatespenningen til sprayløsningen og prøveoppløsningen. Med forskjellige egenskaper produserer noen kollisjoner ingen ekstraksjon fordi dråpene "spretter", men med lignende egenskaper produserer noen kollisjoner koalesens og væske-væskeekstraksjon. Ekstraksjonens omfang avhenger av likheter til egenskapene. 


== Applikasjon ==
Omgivende ioniseringsteknikker er attraktive for mange prøver på grunn av deres høye toleranse for komplekse blandinger og for rask testing. EESI har vært brukt for rask karakterisering av levende ting, native proteiner, og metabolske biomarkører.EESI har blitt brukt på matprøver, urin, serum, utpust og proteinprøver. En generell undersøkelse av urin, serum, melk og melkepulver ble rapportert i 2006. Pusteanalyse av valproinsyre med EESI ble rapportert i 2007. Frukts modenhet ble klassifisert med kombinasjonen av EESI og hovedkomponentanalyse, og levende prøver ble testet kort tid senere. Parfymer ble klassifisert med kombinasjonen av EESI og karakteristiske ioner. Online overvåking ble utført i 2008. Melamin i tilsølt melk ble påvist i 2009. Pusteanalyse ble utført med kombinasjonen av EESI og et ionefelle massespektrometer. Drikkevarer, reseptfrie legemidler, uranylavløpsvann, og vann ble testet med EESI mellom 2010 og 2016. 


== Referanser ==
Giesberticus

Giesberticus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, slank, litt vepselignende trebukk. Hodet er nokså bredt med påfallende store fasettøyne som dekker store deler av hodet, uten forlenget "snute". Antennene er nokså korte, omtrent en tredjedel så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt og bredere enn dekkvingene. Dekkvingene er nesten kraftig innsmalnet bakover, litt smalere i midten enn bakerst (litt timepglass-formede), i den bakre halvdelen danner de to sprikende fliker. Beina er nokså lange og tynne, lårene klubbeformede, særlig på den andre beinparet.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Bolivia.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhinotragini Lacordaire, 1869
Slekten Giesberticus Wappes & Santos-Silva, 2019
Giesberticus longiventris Wappes & Santos-Silva, 2019


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Rhinotragini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vigdel fort

Vigdel fort (MKB 3/503 Vigdel) er et kystfort i Sola kommune i Rogaland. Fortet ble bygget av tyskerne under andre verdenskrig, og ble bygget for å forsvare Sola lufthavn mot angrep fra sjøs. Fortet var operativt og klart til kamp allerede i juni 1940. Fortet var utstyrt med flere kanoner, hvor de fire største kanonstillingene besto av kanoner fra første verdenskrig, Det var 17 cm SKL/40 med en rekkevidde på 19.000 meter. Det ble allikevel aldri avfyrt skudd fra Vigdel fort. Etter krigen overtok det norske forsvaret anlegget.


== Eksterne lenker ==
solahistorielag
Vigdel fort- kak.net
Conor McDermott-Mostowy

Conor McDermott-Mostowy (født 13. januar 1999) er en amerikansk skøyteløper og tidligere kortbaneløper.


== Sammenlagt i Verdenscupen i hurtigløp ==
Oppdatert etter sesongen 2021/22.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Conor McDermott-Mostowy på Facebook 
Conor McDermott-Mostowy på Instagram 
(en) Conor McDermott-Mostowy – Speedskatingbase.eu 
(en) Conor McDermott-Mostowy – SpeedSkatingNews.info 
(en) Conor McDermott-Mostowy – SpeedSkatingStats.com 
(en) Conor McDermott-Mostowy – ShorttrackOnLine.info 
(en) Conor McDermott-Mostowy – TheSports.org 
(en) Conor McDermott-Mostowy på www.isu.html.infostradasports.com
(en) Conor McDermott-Mostowy på SpeedskatingResults.com
(en) Conor McDermott-Mostowy på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
Padgett, Donald (15. mars 2021). «Champion Skater Conor McDermott-Mostowy Comes Out After Winning» (engelsk). Out Magazine. Besøkt 17. april 2021. Bilder(en) Bilder av Conor McDermott-Mostowy på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
29. serierunde i Bundesliga 2020/21

29. runde i Bundesliga 2020–2021 startet fredag 16. april 2021 med RB Leipzig og Hoffenheim, runden avsluttet mandag 3. mai med den utsatte kampen mellom Mainz 05 og Hertha BerlinKampen mellom Mainz 05 og Hertha Berlin ble utsatt grunnet Covid-19 utbrudd i Hertha Berlin. 


== Kampfakta ==
Fredag  16. april

Lørdag 17. april

Søndag 18. april

Mandag 3. mai


== Referanser ==
Dmitrij Morozov

Dmitrij «Dima» Morozov (født 28. august 1996 i Akmola) er en kasakhstansk skøyteløper.


== Sammenlagt i Verdenscupen ==
Oppdatert etter sesongen 2020/21.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sosiale medier i Wikidata
(en) Dmitrij Morozov – Olympics.com 
(en) Dmitrij Morozov – Olympic.org 
(en) Dmitrij Morozov – Olympedia 
(en) Dmitrij Morozov – Speedskatingbase.eu 
(en) Dmitrij Morozov – SpeedSkatingNews.info 
(en) Dmitrij Morozov – SpeedSkatingStats.com 
(en) Dmitrij Morozov – TheSports.org 
(en) Dmitrij Morozov på www.isu.html.infostradasports.com
(en) Dmitrij Morozov på SpeedskatingResults.com
(en) Dmitrij Morozov på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)Bilder(en) Bilder av Dmitrij Morozov på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Hanne Mjøen Maridal

Hanne Mjøen Maridal (født 1996) er en norsk langdistanseløper fra Halsa som representerer Strindheim IL.
Tidligere har hun representert Halsa IL, Vollan IK, Lillehammer IF og Ullensaker/Kisa IL. Hennes trener er Ingrid Kristiansen.
Hun har vunnet sju NM-medaljer på 10000 meter, halvmaraton, terrengløp og motbakkeløp. Hun deltok i VM i motbakkeløp i 2016.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hanne Mjøen Maridal – World Athletics 
(no) Hanne Mjøen Maridal – Norges Friidrettsforbund
In Spite of All the Danger

In Spite of All the Danger er en sang spilt inn av The Quarrymen, da bestående av John Lennon (akustisk gitar), Paul McCartney (akustisk gitar), George Harrison (elgitar), Colin Hanton (trommer) og John «Duff» Lowe (piano).Innspillingen foregikk på et hjemmestudio i 38 Kensington eid av Percy F. Phillips for en samlet betaling av 17 shilling og 6 pence fordelt på de fem. Ettersom dette ble gjennomført på et i utgangspunktet ikke-profesjonelt studio, er det ifølge Mark Lewisohn mange varierte og motsigende historier om når det skjedde og hvorfor. Opptaket er derfor offisielt datert til mandag 14. juli 1958, men det kan ha vært spilt inn en eller to måneder tidligere.Sangen ble skrevet i hovedsak av Paul McCartney, tungt inspirert av Elvis Presleys sang «Trying to Get to You». De to gitarsoloene gjorde at Harrison fikk medforfatterskap. Ifølge Lowe ble den øvd inn hjemme hos McCartney, og McCartney var svært opptatt av hvordan han ville at alle instrumentene skulle lyde, og tillot ingen improvisasjon.Låta ble spilt inn med John Lennon som hovedvokalist. Detter var B-siden til deres innspilling av Buddy Hollys «That'll Be the Day», som de covret på A-siden. Innspillingen varte i omtrent ett kvarter, og ble spilt inn på et enkelt eksemplar av acetat. Denne singlen gikk på rundgang bandmedlemmene imellom, og andre fikk også høre den. Kort tid etter innspillingene sluttet Lowe og Hanton i bandet. Lowe beholdt den fram til 1981, da McCartney kjøpte den for det han omtalte som en svært oppblåst pris.


== Referanser ==
Mystical Adventures

Mystical Adventures er et album av den franske jazzfusjons fiolinisten Jean-Luc Ponty, utgitt i 1982. 
Albumet var en suksess og nådde en førsteplass på Billboard Jazz Albums listen og en førtifjerde plass på Billboard Pop Albums.


== Spor ==
Alle låter er av Jean-Luc Ponty, foruten "As" av Stevie Wonder

"Mystical Adventures (Suite) Part I" – 3:29
"Mystical Adventures (Suite) Part II" – 3:36
"Mystical Adventures (Suite) Part III" – 7:29
"Mystical Adventures (Suite) Part IV" – 0:47
"Mystical Adventures (Suite) Part V" – 5:04
"Rhythms of Hope" – 4:02
"As" (Stevie Wonder, arrangert av Jean-Luc Ponty) – 5:48
"Final Truth - Part I" – 4:54
"Final Truth - Part II" – 2:06
"Jig" – 3:56


== Medvirkende ==
Jean-Luc Ponty - akustiske og elektriske fioler; Yamaha elektrisk piano (spor 1, 4); Yamaha-orgel (spor 2-6, 9, 10); synthesizer (spor 1, 3, 5, 9); vokoder (spor 3, 7); stemme (spor 3)
Chris Rhyne - flygel (spor 2, 5, 8); Fender Rhodes elektrisk piano (spor 2, 3, 5-7, 10); Prophet-5 & Oberheim 8-stemmesynthesizere (spor 2, 3, 5-10)
Jamie Glaser - elektrisk gitar (spor 2, 3, 5-9); akustisk gitar (spor 10)
Randy Jackson - elektrisk bass (spor 2, 3, 5-10)
Rayford Griffin - trommer (spor 1-3, 5-10); perkusjon (spor 9); stemme (spor 3, 7)
Paulinho Da Costa - perkusjon (spor 6, 7, 10)Produksjon

Produsent: Jean-Luc Ponty
Medprodusent: Arif Mardin (spor 7)
Opptaksteknikker: Dee Robb
Assistent innspillingstekniker: Brad Gilderman
Overdubs teknikker: Bruce Robb, Stuart Graham
Miksing: Peter R. Kelsey Mestret av Bernie Grundman
Forsidemaleri av Daved Levitan
Cover-konsept av Claudia Ponty
Baksiden fotografering av Sam Emerson
Innspilt i Cherokee Recording Studios, Los Angeles, California, august og september 1981.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mystical Adventures på Discogs 
(en) Mystical Adventures på MusicBrainz 
(en) Mystical Adventures på AllMusic
Oseaniamesterskapet i fotball for kvinner 2018

Oseaniamesterskapet i fotball for kvinner 2018 ble arrangert på Ny-Caledonia i 2018.


== Sluttspill ==


== Referanser ==
Nadezjda Morozova (skøyteløper)

Nadezjda Morozova (tidligere Nadezjda Sidelnik, født 22. september 1998 i Astana) er en kasakhstansk skøyteløper.


== Sammenlagt i Verdenscupen ==
Oppdatert etter sesongen 2020/21.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nadezjda Morozova på Instagram 
(en) Nadezjda Morozova – Olympedia 
(en) Nadezjda Morozova – Speedskatingbase.eu 
(en) Nadezjda Morozova – SpeedSkatingNews.info 
(en) Nadezjda Morozova – SpeedSkatingStats.com 
(en) Nadezjda Morozova – TheSports.org 
(en) Nadezjda Morozova – TheSports.org 
(en) Nadezjda Morozova på www.isu.html.infostradasports.com
(en) Nadezjda Morozova på SpeedskatingResults.com
(en) Nadezjda Morozova på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)Bilder(en) Bilder av Nadezjda Morozova på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Fotball under Sommer-OL 2020 – Kvalifisering CAF–CONMEBOL playoff kvinner

Fotball under Sommer-OL 2020 – Kvalifisering CAF–CONMEBOL playoff kvinner fant sted i april 2021 i Antalya i Tyrkia. Kampen ble spilt mellom Chile og Kamerun, etter at de ikke kvalifiserte seg gjennom sine respektive kvalifiseringsturneringer. Chile vant playoffen over to kamper og kvalifiserte seg dermed til Sommer-OL 2020.


== Resultater ==


== Referanser ==
Снова в СССР

Снова в СССР er et musikkalbum med Paul McCartney, utgitt i Sovjetunionen den 31. oktober 1988. Den ble utgitt først som LP, og da den ble utsolgt, som ny LP med to ekstrasanger, og så sist som CD med enda en sang. Samtlige sanger er coversanger, for det meste av rockesanger. McCartney spilte inn 22 sanger sammen med backingmusikere i juli 1987, og ønsket å utgi dem. Det ble bestemt at albumet skulle utgis eksklusivt for det sovjetiske markedet, men ble tilgjengelig på verdensbasis da Sovjetunionen kollapset. Albumet er en oversettelse til russisk av «Back in the U.S.S.R.».
Albumet ble til etter at hans forrige album, Press to Play fikk lunken kritikk og beskjedne salg. Innspillingen skjedde etter at McCartney hadde arrangert flere jam sessions med studiomusikere og en og annen kjent musiker, deriblant Elvis Costello. Da det ble bestemt at låtene skulle utgis, ble 22 sanger spilt inn. Sangene ble liggende ett år før det ble foreslått å gi dem ut i Sovjetunionen. Det eneste offisielle musikkforlaget, Melodiya, takket ja til tilbudet, men trykket bare 50 000 album med bare 11 av sangene (spilletid: 38 minutter og 38 sekunder). Disse ble raskt utsolgt, og en ny utgave med to ekstra sanger (spilletid: 47:54) ble utgitt. I 1991, da Sovjetunionen kollapset, ble albumet sluppet uoffisielt som et 13-spors album, men den offisielle CD-utgivelsen hadde et ekstra spor (spilletid: 50:20).


== Sporliste ==
Albumet kom ut i flere utgaver med flere tillegg. Den første hadde 11 sanger, den andre hadde 13, og CD-versjonen hadde 14 sanger.


=== 11 spors-utgaven ===
Dette var den første utgaven. Skillet mellom side A og side B gikk mellom «Don't Get Around Much Anmyore» og «That's All Right (Mama)»

Kansas City 4:02
Twenty Flight Rock 3:03
Lawdy Miss Clawdy 3:17
Bring It On Home to Me 3:14
Lucille 3:13
Don't Get Around Much Anymore 2:51
That's All Right Mama 3:47
Ain't That a Shame 3:43
Crackin' Up 3:55
Just Because 3:34
Midnight Special 3:59


=== 13 spors-utgaven ===
Sangene «I'm Gonna Be a Wheel Someday» og «Summertime» ble lagt til i denne utgaven. Skillet mellom side A og side B gikk mellom «I'm Gonna Be a Wheel Someday» og «That's All Right (Mama)»

Kansas City 4:02
Twenty Flight Rock 3:03
Lawdy Miss Clawdy 3:17
Bring It On Home to Me 3:14
Lucille 3:13
Don't Get Around Much Anymore 2:51
I'm Gonna Be a Wheel Someday 4:12
That's All Right Mama 3:47
Summertime 4:57
Ain't That a Shame 3:43
Crackin' Up 3:55
Just Because 3:34
Midnight Special 3:59


=== CD-versjonen ===
Kansas City 4:02
Twenty Flight Rock 3:03
Lawdy Miss Clawdy 3:17
I'm in Love Again 2:58
Bring It On Home to Me 3:14
Lucille 3:13
Don't Get Around Much Anymore 2:51
I'm Gonna Be a Wheel Someday 4:12
That's All Right Mama 3:47
Summertime 4:57
Ain't That a Shame 3:43
Crackin' Up 3:55
Just Because 3:34
Midnight Special 3:59


== Personell ==
Paul McCartney – gitar, bassgitar, vokal
Mick Green – gitar
Mick Gallagher – piano
Chris Whitten – trommer
Nick Garvey – bassgitar, bakgrunnsvokaler
Henry Spinetti – trommer
Mick Gallagher – keyboard


== Referanser ==
Aleksandr Klenko

Aleksandr Klenko (født 12. januar 1994 i Kustanaj) er en kasakhstansk skøyteløper.


== Sammenlagt i Verdenscupen ==
Oppdatert etter sesongen 2020/21.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Aleksandr Klenko på Facebook 
Aleksandr Klenko på Instagram 
(en) Aleksandr Klenko – Speedskatingbase.eu 
(en) Aleksandr Klenko – SpeedSkatingNews.info 
(en) Aleksandr Klenko – SpeedSkatingStats.com 
(en) Aleksandr Klenko – TheSports.org 
(en) Aleksandr Klenko på www.isu.html.infostradasports.com
(en) Aleksandr Klenko på SpeedskatingResults.com
(en) Aleksandr Klenko på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)Bilder(en) Bilder av Aleksandr Klenko på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Håndball under Sommer-OL 2020 – Kvalifisering menn

Kvalifiseringen for menn til Sommer-OL 2020  ble arrangert fra 10. januar 2019 til 14. mars 2021. Tolv lag kvalifiserte seg; vertsnasjon Japan, verdensmester Danmark, fire kontinentale mestere og seks lag fra kvalifiseringsturneringene.


== Sammendrag ==


== Verdensmesterskapet ==


== Kontinental kvalifisering ==


=== Europa ===


=== Asia ===


=== Amerika ===


=== Afrika ===


== Interkontinental kvalifisering ==

De olympiske kvalifiseringsturneringene ble arrangert fra 8. til 10. april 2016.


=== Kvalifiseringsturnering 1 ===


=== Kvalifiseringsturnering 2 ===


=== Kvalifiseringsturnering 3 ===


== Se også ==
Håndball under Sommer-OL 2016 – Kvalifisering menn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Håndball under Sommer-OL 2020 – Interkontinental kvalifisering kvinner

Håndball under Sommer-OL 2020 – Interkontinental kvalifisering kvinner fant sted i mars 2021 over tre forskjellige turneringer.


== Turnering 1 ==


=== Gruppespill ===


=== Kamper ===


== Turnering 2 ==


=== Gruppespill ===


=== Kamper ===


== Turnering 3 ==


=== Gruppespill ===


=== Kamper ===


== Referanser ==
Winnipeg Telegram

Winnipeg Telegram var en avis som utkom første gang i Manitoba i 1898. fra Avisen ble slått sammen med Winnipeg Tribune i 1920.


== Referanser ==
Arnold Hölscher

Arnold Hölscher var en tysk gestapist og torturist under andre verdenskrig. Han var født rundt århundreskiftet og oppvokst i Hamburg, hvor han hadde arbeidet i kriminalpolitiet før krigen. Hölscher kom til Stavanger i 1941 som SS-Hauptscharführer i Gestapo, og ble senere sjef for Gestapo-hovedkvartetet i Stavanger.  Han var kjent for å være brutal. Hölscher skjøt seg selv 22. mai 1945 under pågripelsen i Arendal, der han hadde forsøkt å gjemme seg i en oppsamlingsleir for Wehrmachtsoldater.


== Litteratur ==
Sven Egil Omdal (2016). Gestapokjelleren. Kolofon Forlag. s. 196. ISBN 9788230015339. 


== Referanser ==
Landhockey under Sommer-OL 2020 – Afrikansk kvalifisering menn

Landhockey under Sommer-OL 2020 – Afrikansk kvalifisering menn fant sted i august 2019 i Stellenbosch i Sør-Afrika.


== Resultater ==


== Referanser ==
Landhockey under Sommer-OL 2020 – Afrikansk kvalifisering kvinner

Landhockey under Sommer-OL 2020 – Afrikansk kvalifisering kvinner fant sted i august 2019 i Stellenbosch i Sør-Afrika.


== Sluttspill ==


== Referanser ==
Landhockey under Sommer-OL 2020 – Interkontinental kvalifisering menn

Landhockey under Sommer-OL 2020 – Interkontinental kvalifisering menn fant sted i oktober og november 2019. Syv nasjoner ble kvalifisert.


== Resultater ==


== Referanser ==
Landhockey under Sommer-OL 2020 – Interkontinental kvalifisering kvinner

Landhockey under Sommer-OL 2020 – Interkontinental kvalifisering kvinner fant sted i oktober og november 2019. Syv nasjoner ble kvalifisert.


== Resultater ==


== Referanser ==