jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Zavtra byla vojna

Zavtra byla vojna (originaltittel: Завтра была война) er en sovjetisk film fra 1987, regissert av Jurij Kara.


== Handling ==
Historien er lagt til 1940. Livet i klasse 9b begynner som vanlig. Ungdommer på terskelen til voksenlivet blir kjent med seg selv, lærer å elske, og forstå hverandre. Historien er hovedsakelig sentrert rundt Iskra Polyakova, datter av den prinsipielle parti-arbeideren Polyakova. Iskra er et selvsikkert Komsomol-medlem. På en bursdagsfest til en av klasse-kameratene hennes, lytter Iskra til et dikt skrevet av Sergej Jesenin som leses høyt av venninnen Vika, datter av byens berømte fly-designer Leonid Lyuberetsky.
Skolens eksistens tar sin naturlige gang: barna studerer, gjør lekser, og forelsker seg i hverandre. Til og med Iskra godtar et frieri fra tidligere klassekameraten Sasha Stameskin. Men alt forandrer seg plutselig. En kveld får tenåringene vite at designeren Lyuberetskiy har blitt arrestert, mistenkt for undergravende aktiviteter mot Sovjetunionen. Iskra bestemmer seg for å støtte kjæresten sin, til tross for morens advarsel om forestående undertrykkelse. Rektor Valentina Andronovna kaller Lyuberetskaya inn på kontoret sitt, og sier at i dagen etter burde hun offentlig gi avkall på faren sin og kalle ham en «fiende av folket» men Vika nekter. Deretter blir Luberetskaya utvist fra Komsomol med skam.
Dagen etter har Lyuberetskaya begått selvmord, og hadde etterlatt seg to selvmordsbrev. Når klasse-kameratene oppdager at det ikke er noen som kommer til å begrave jenta, bestemmer de seg for å ta seg av begravelsen selv. Begravelsen blir overvåket, på avstand, av Sasha Stameskin. Han er bekymret for sin fremtidige karriere, og tørr derfor ikke å være med på begravelsen til en datter til en påstått fiende av folket. En måned til går. Sjokket etter Vika Lyuberetskayas dødsfall avtar gradvis.


== Skuespillere ==
Sergei Nikonenko som Nikolai Grigorievich Romakhin
Nina Ruslanova som Polyakov, Iskras mor
Vera Alentova som Valendra, en lærer
Irina Cherichenko som Iskra Polyakova
Natalya Negoda som Zina Kovalenko
Julia Tarkhova som Vika Lyuberetskaya
Vladimir Zamansky som Leonid Sergeevich Lyuberetsky, Vikas far
Rodion Ovchinnikov som Jaurès Landys
Gennady Frolov som Sasha Stameskin
Vladislav Demchenko som Pasha Ostapchuk
Sergei Stolyarov som Artyom Schaefer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zavtra byla vojna på Internet Movie Database 
(fr) Zavtra byla vojna på Allociné 
(nl) Zavtra byla vojna på MovieMeter 
(en) Zavtra byla vojna på AllMovie 
(en) Zavtra byla vojna på Rotten Tomatoes
Jurij Kara

Jurij Viktorovitsj Kara (russisk: Ю́рий Ви́кторович Ка́ра; født 12. november 1954 i Donetsk i Sovjetunionen) er en sovjetisk regissør, manusforfatter og skuespiller.


== Filmografi (utvalg) ==
1987 – Zavtra byla vojna (Завтра была война)
1988 – Vory v zakone (Воры в законе)
1989 – Piry Valtasara, ili Notsj so Stalinym (Пиры Валтасара, или Ночь со Сталиным)
1994 – Master i Margarita (Мастер и Маргарита)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jurij Kara på Internet Movie Database 
(en) Jurij Kara på AllMovie 
(en) Jurij Kara hos The Movie Database
Basjnja

Basjnja (originaltittel: Башня) er en sovjetisk film fra 1987 regissert av Viktor Tregubovitsj.


== Handling ==
I nærheten av en motorveien står det et vanntårn, og i dette området bor det også en mekaniker, og familien hans.
Men plutselig får de besøk av en familie, opprinnelig fra Moskva, hvis bil fikk problemer.


== Skuespillere ==
Olga Ostroumova som Kara Semenovna
Vadim Lobanov som Ivan Vasilyevich
Georgiy Burkov som Sanya
Sergey Sazontev som Dima
Ivan Agafonov som Ivan Filippovich
Raisa Ryazanova som Talia
Irina Apeksimova som Ksyusha
Aleksey Yasulovich som Venya
Svetlana Gaytan som Pasha


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Basjnja på Internet Movie Database 
(en) Basjnja på AllMovie
Filjor

Filjor (originaltittel: Филёр) er en sovjetisk film fra 1987, regissert av Roman Balajan.


== Handling ==
Historien finner sted i 1916, under første verdenskrig. Vorobyov, en gymlærer, velger å si opp jobben sin. Han klarer derfor ikke å betale for sin leide leilighet. Han har også et sykt barn, som trenger kostbar behandling på Krim. Vorobyov leter etter annet arbeid, i håp om å betale regninger.
Vorobyov blir tilbudt å begynne som spion, og rapportere om alle de upålitelige menneskene. Vorobyov står dermed overfor et monstrøst valg: å bli en spion, og tjene litt penger. Eller fortsette som en ærlig mann, men uten levebrød.


== Skuespillere ==
Oleg Yankovsky som Pyotr Vorobyov
Yelena Safonova som Nastya, Vorobyovs kone
Aleksandr Zbruyev som Yakov Pyatkin
Olga Ostroumova som Nina
Aleksandr Abdulov som Vanya
Bohdan Beniuk som en vaktmester


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Filjor på Internet Movie Database 
(en) Filjor på AllMovie 
(en) Filjor på Rotten Tomatoes
Vizit k Minotavru

Vizit k Minotavru (originaltittel: Визит к Минотавру) er en sovjetisk film fra 1987, regissert av Eldor Urazbajev.


== Handling ==
I Moskva på 1980-tallet: En unik fiolin-produsert av Antonio Stradivari blir stjålet, fra leiligheten til den berømte fiolinisten Lev Osipovich Polyakov. Advokat Stanislav Tikhonov og politi-betjent Elena Nechayeva begynner å etterforske saken. Først faller mistanker på Obolnikov, nabo til Polyakov-familien. Deretter blir Pavel Ikonnikov mistenkt, en tidligere fiolinist som en gang var en bekjent av Polyakov. Et motiv er åpenbart: misunnelse mot den mer heldige og suksessrike kollegaen kan presse Ikonnikov mot å begå kriminalitet.
Men det viser seg at Tikhonov og Nechayeva tok feil enda en gang. Dessuten begår Ikonnikov, dypt fornærmet over alle de ubegrunnede mistankene mot ham, selvmord. Samtidig utspiller seg en annen historie seg i filmen, om den store fiolin-makeren Antonio Stradivari. I Italia på 1700-tallet: Den anerkjente fiolin-makeren Nicola Amati tar en fattig gate-gutt Antonio Stradivari som sin nye student. Stradivarius er en flittig student, og Antonio blir senere overlegen sin gamle lærer når han lager en spesiell lakk som gjør det mulig å lage nye unikt klingende musikk-instrumenter.
Stradivarius forlater Amati, gifter seg og får etter hvert fire sønner: men ingen kjøper Stradivarius sine instrumenter, Amati er for den mest kjente fiolin-makeren i Europa, og rett og slett ingen vet om Stradivarius. Men etter hvert smiler lykken endelig til den fortvilte Stradivarius, og instrumentene hans blir endelig mer populære. Antonio blir velstående, han og familien begynner å leve i luksus. Antonio fortsetter å lete etter mer og mer sofistikerte metoder for å bearbeide tre, slik at fiolinene hans kan låte bedre og bedre.
Men Stradivarius blir ulykkelig fordi omstendighetene rundt familien hans utspiller seg på en sørgelig måte. Hans elskede kone dør. Den eldste sønnen hana blir slave for en kjøpmann. Den mellomste sønnen, en jesuitt-munk, og to yngre sønner har verken talent eller lyst til å lære om fiolin-bransjen. Senere får Stradivarius en unik mulighet til å gi sin kunnskap og dyktighet videre til mer verdige hender, når en ung mann ved navn Giuseppe Guarneri kommer til ham og ber den store mesteren om å ta ham inn som en disippel.


== Skuespilllere ==
Sergey Shakurov som Stanislav Tikhonov, en advokat
Anna Kamenkova som Elena Nechaeva, politi-betjent
Aleksandr Filippenko som Gregory Belash
Vladimir Samoilov som  Vladimir Uvarov
Valentin Gaft som Pavel Ikonnikov, tidligere fiolinist
Mikhail Pugovkin som Stepan Melnik
Laimonas Noreika som Lev Polyakov. En berømt fiolinist
Lev Borisov som Sergei Obolnikov. En alkoholiker, og Polyakovs nabo
Svetlana Kharitonova som Evdokiya Obolnikova, Sergei Obolnikovs kone
Grigoriy Lyampe som Noah Khaletskiy
Nina Menshikova som Anna Yablonskaya, Ikonnikov's tidligere kone
Aleksandr Yakovlev som Jacob Cross. En kriminell
Natalya Arinbasarova som Marina Kolesnikova, fiolinist
Boris Smorchkov som Silkin, en rørlegger
Manefa Sobolevskaya som Melniks kone


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vizit k Minotavru på Internet Movie Database
Eldor Urazbajev

Eldor Magomatovitsj Urazbajev (født 11. oktober 1940 i Tasjkent i Sovjetunionen, død 21. februar 2012 i Denver i USA) var en sovjetisk regissør, manusforfatter og skuespiller.


== Filmografi (utvalg) ==
1987 – Vizit k Minotavru (Визит к Минотавру)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eldor Urazbajev på Internet Movie Database 
(en) Eldor Urazbajev på AllMovie 
(en) Eldor Urazbajev hos The Movie Database
Mika Peltola

Mika Peltola (født 10. april 1963) er en finsk fotballdommer som dømte kampen Norge mot Ghana den 25. mai 1995 på Ullevål Stadion.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mika Peltola – EU-Football.info (dommer) 
(en) Mika Peltola – PlaymakerStats.com (dommer)
Prikljutsjenija Kventina Dorvarda, strelka korolevskoj gvardii

Prikljutsjenija Kventina Dorvarda, strelka korolevskoj gvardii (originaltittel: Приключения Квентина Дорварда, стрелка королевской гвардии) er en sovjetisk film fra 1988, regissert av Sergej Tarasov.


== Handling ==
Historien finner sted i Frankrike, på 1400-tallet. Filmen forteller om en mann fra Skottland, som får et vanskelig oppdrag.
Han må gjennomføre en veldig vanskelig oppgave, som faktisk viser seg å være mye mer vanskelig enn det først ser ut til.


== Skuespillere ==
Olga Kabo
Aleksandr Koznov
Aleksandr Lazarev
Aleksandr Yakovlev
Aleksandr Pashutin
Yury Kuznetsov
Leonid Kulagin
Boris Khmelnitskiy
Pauls Butkevics
Boris Khimichev


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Prikljutsjenija Kventina Dorvarda, strelka korolevskoj gvardii på Internet Movie Database
Chicagoskolen (samfunnsøkonomi)

Chicagoskolen er en samfunnsøkonomisk fagtradisjon innenfor nyklassisk økonomi som assosieres med Chicago-universitetet i USA. Chicagoskolen vektlegger frie markeder fremfor statlig organisasjon, handlinger hos rasjonelle aktører som opphav til makrofenomen, samt regelbunden offentlig finans- og pengepolitikk snarere enn diskresjonær konjunkturstyring. Tenkningen til Chicagoskolen har hatt svært stor innflytelse på Amerikansk og Britisk økonomisk politikk, og er av mange kreditert som det idéhistoriske fundamentet til den nyliberale politiske bevegelsen.Chicagoskolen vokste frem ved Chicago-universitetet på 1930-tallet, anført av Frank Hyman Knight, som skrev arbeider som opponerte mot den Keynesianske vendingen sett i økonomifaget på 20- og 30-tallet. Som sådan var han kritisk til en intervensjonistisk stat, og mente at bærekraftig og langsiktig økonomisk vekst først og fremst var et resultat av de frie markedenes funksjonsmåte. Kjente senere tenkere innenfor Chicago-tradisjonen, som har argumentert for frie markeder og mindre statlig intervensjon, er blant annet Milton Friedman, Ronald Coase, George Stigler, Robert E. Lucas, så vel som den norske nobelprisvinneren Finn Kydland.


== Referanser ==
Aelita, ne pristavaj k muzjtsjinam

Aelita, ne pristavaj k muzjtsjinam (originaltittel: Аэлита, не приставай к мужчинам) er en sovjetisk film fra 1988, regissert av Georgij Natanson.


== Handling ==
Historien forteller om en uvanlig og godtroende kvinne som, til tross for alt hun opplever, fremdeles å tro at hun en eller annen gang kommer til å bli lykkelig.


== Skuespillere ==
Natalja Gundareva som Aelita
Valentin Gaft som Skamejkin
Aleksandr Kuznetsov som Fedja Sidorov
Valentin Smirnitskij som Apokin
Boris Sjtsjerbakov som Inspektør


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aelita, ne pristavaj k muzjtsjinam på Internet Movie Database
UNOPS

FNs kontor for prosjekttjenester (UNOPS) er en avdeling i FN som holder til i FN Byen i København. UNOPS skal bistå andre FN-organer med å levere ulike humanitære prosjekter.


== Referanser ==
Za vsjo zaplatsjeno

Za vsjo zaplatsjeno (originaltittel: За всё заплачено) er en sovjetisk film fra 1988, regissert av Aleksej Saltykov.


== Handling ==
Etter krigen reiste flere russiske tidligere soldater til Sibir, i håp om å samle inn nok penger for å bygge et minnesmerke etter alle de tidligere kameratene deres som ble drept i krigen.
For dem var krigen langt fra over.


== Skuespillere ==
Vladimir Litvinov som Semyonov
Aleksandr Barinov som Botsman
Olegar Fedoro som Mafioso Maradona
Vladimir Nosik som Dusya
Irina Senotova som Lilya
Alim Kouliev som Urka
Viktor Pavlov som Snegirev
Lev Borisov som Maligin
Aleksey Buldakov som Khramov
Mikhail Gilevich som Alyes
Valeriy Afanaseyev som Bogdanov
Vladimir Timofeyev som Ruchiyov
Raimondas Paskevicius som Rimondas
Vera Ivleva som en mor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Za vsjo zaplatsjeno på Internet Movie Database
Asjik-Kerib

Asjik-Kerib er en sovjetisk film fra 1988 regissert av Dodo Abashidze og Sergej Paradsjanov.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Asjik-Kerib på Internet Movie Database 
(nl) Asjik-Kerib på MovieMeter 
(en) Asjik-Kerib på AllMovie 
(en) Asjik-Kerib på Turner Classic Movies 
(en) Asjik-Kerib på Rotten Tomatoes
Assa

Assa (originaltittel: Асса) er en sovjetisk film fra 1988, regissert av Sergej Solovjov.


== Handling ==
Filmen følger flere forskjellige historier. Den viktigste historien finner sted i løpet av vinteren år 1980, og handler om Alika (spilt av Tatyana Drubich) en ung sykepleier som blir værende på Jalta sammen med sin pasient og kjæreste Krymov (spilt av Stanislav Govorukhin) som er betydelig eldre enn hun selv er. Krymov er leder for en kriminell gruppe, og blir derfor overvåket av en gruppe udugelige KGB-agenter. Men Alika er ikke klar over noe av dette.
I Jalta møter Alika Bananan, en ung og eksentrisk rockemusiker. Når Krymov oppdager at Alika har utviklet et forhold til Bananan, blir han umiddelbart misunnelig og forsøker å overbevise Bananan om å forlate både Alika og Jalta. Men etter at Bananan nekter, myrder Krymovs undersåttere ham. Når han forteller Alika om dette, tar hun livet av ham. Derfor blir hun snart arrestert av den lokale militsen.
En annen, litt mindre viktig, historie i løpet av filmen skal vise hva som skjedde under drapet på tsar Paul I av Russland. Denne historien var løst basert på en bok skreve av den sovjetiske forfatteren og historikeren Natan Eidelman, som Krymov blir vist å lese gjennom hele filmen.


== Skuespillere ==
Sergei Bugaev som Bananan
Tatyana Drubich som Alika
Stanislav Govorukhin som Andrey Valentinovich Krymov
Dmitriy Shumilov som Vitya, Bananans venn
Aleksandr Bashirov som Shurik Babakin, en tyv
Anatoly Slivnikov som en kriminell
Viktor Beshlyaga som Albert Petrovich
Anita Zhukovskaya som Zoya, Alberts kone
German Shorr som Blain, en kriminell
Ilya Ivanov som Ball, en kriminell
Svetlana Tormakhova som Marya Antonovna, moren til Bananan
Aleksandr Domogarov som Aleksander I av Russland


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Assa på Internet Movie Database 
(nl) Assa på MovieMeter 
(en) Assa på AllMovie 
(en) Assa på Turner Classic Movies 
(en) Assa på Rotten Tomatoes
Tsjornyj monakh

Tsjornyj monakh (originaltittel: Чёрный монах) er en sovjetisk film fra 1988, regissert av Ivan Dykhovitsjnyj.


== Handling ==
Filmen forteller om en filosof ved navn Andrei Kovrin, som reiser til en liten landsby hvor han møter Tatyana.
0g han blir umiddelbart forelsket i henne.


== Skuespillere ==
Stanislav Lyubshin som Korvin.
Tatyana Drubich som Tatyana.
Pyotr Fomenko som Tatyanas far.
Lyubov Selyutina.
Viktor Shternberg.
Yelena Boguslavskaya as Yelena Boguslavskaya.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tsjornyj monakh på Internet Movie Database 
(en) Tsjornyj monakh på Rotten Tomatoes
Ivan Dykhovitsjnyj

Ivan Vladimirovitsj Dykhovitsjnyj (russisk: Ива́н Влади́мирович Дыхови́чный; 1947–2009) var en sovjetisk regissør, skuespiller og manusforfatter.


== Filmografi (utvalg) ==
1988 – Tsjornyj monakh (Чёрный монах)
1995 – Muzyka dlja dekabrja (Музыка для декабря)
2002 – Kopejka (Копейка)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Ivan Dykhovichny – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ivan Dykhovitsjnyj på Internet Movie Database 
(en) Ivan Dykhovitsjnyj på AllMovie 
(en) Ivan Dykhovitsjnyj hos Turner Classic Movies 
(en) Ivan Dykhovitsjnyj hos The Movie Database
Svetlaja litsjnost

Svetlaja litsjnost (originaltittel: Светлая личность) er en sovjetisk film fra 1988, regissert av Aleksandr Pavlovskij.


== Handling ==
I provinsen Pischeslav (det opprinnelige navnet på den lille byen var Kukuyevo) er det en mektig og respektabel organisasjon som heter KLOOP. En jobb i KLOOP er en kjær drøm for hver eneste innbygger i Pischeslav. Men for hvilket formål ble dette kontoret egentlig opprettet, og hva gjør det i virkeligheten, er et mysterium selv for KLOOP-arbeiderne.
Men egentlig er KLOOP bare en gjeng med byråkrater. I KLOOP arbeider Egor Filyurin er en lokal kjendis: oppfinneren Babsky. De fleste av oppfinnelsene hans er imidlertid absurde og ubrukelige. Men når Babsky oppfinner en ny type såpe for å fjerne fregner, skjer det noe utrolig. Etter å ha vasket seg med denne såpen etter badet, blir Filyurin usynlig!


== Skuespillere ==
Nikolai Karachentsov som Egor Karlovich Filyurin
Aleksandra Yakovleva som Rita Haritullina, Filyurin med-arbeider
Mikhail Svetin som Ptashnikov, Filyurins med-arbeider
Galina Polskikh som Ptashnikova, Ptashnikovs kone
Svetlana Kryuchkova som Segidilia Karpovna
Boryslav Brondukov som leder for KLOOPs personnell
Victor Pavlov som Cain Alexandrovich Dobroglasov, direktør for KLOOP
Vsevolod Shilovsky som Abel Alexandrovich Dobroglasov, Cains bror
Abesalom Loria som Babsky, oppfinner
Aleksandr Demyanenko som Spravchenko, en doktor
Igor Dmitriev som Bernardov, en tidligere sangerinne
Mikhail Kokshenov som Boris Abramovich Godunov, en maler
Viktor Ilichyov som Yusupov
Vladimir Tatosov som en regnskapsfører
Sergey Migitsko som Mr. Pip, en utlending
Veronika Izotova som Caina Dobroglasova, Cains sekretær. Abels elskerinne


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svetlaja litsjnost på Internet Movie Database
Aleksandr Pavlovskij (regissør)

Aleksandr Iljitsj Pavlovskij (russisk: Алекса́ндр Ильи́ч Павло́вский; 1947–2018) var en sovjetisk regissør og manusforfatter.


== Filmografi (utvalg) ==
1988 – Svetlaja litsjnost (Светлая личность)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Pavlovskij på Internet Movie Database 
(en) Aleksandr Pavlovskij hos The Movie Database
Kosjka, kotoraja guljala sama po sebe

Kosjka, kotoraja guljala sama po sebe (originaltittel: Кошка, которая гуляла сама по себе) er en sovjetisk animert film fra 1988, regissert av Ideja Garanina.


== Handling ==
Filmen er i stor grad basert på Rudyard Kiplings novelle, med enkelte forskjeller. En mann og en kvinne legger sitt lille barn i sengen hans for natten, før de forlater guttens værelse. Barnet snart begynner å gråte, og en katt kommer inn i rommet for å holde gutten med litt selskap. Men når barnet tar tak i kattens hale, minner katten ham irritert på hva de ble enige om for «tusen år siden» at gutten aldri skulle dra i halen dens.
Men etter å ha oppdaget at barnet ikke husker denne hendelsen, sukker katten og bestemmer seg for å fortelle ham hele historien fra begynnelsen. Denne historien begynner når planeten fremdeles var ung, og livet på jorden bestod av tidlige skapninger -som lever blant vulkaner som opplever utbrudd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kosjka, kotoraja guljala sama po sebe på Internet Movie Database
Ideja Garanina

Ideja Nikolajevna Garanina (russisk: Идея (Ида) Николаевна Гаранина; 1937–2010) var en sovjetisk regissør og manusforfatter.


== Filmografi (utvalg) ==
1988 – Kosjka, kotoraja guljala sama po sebe (Кошка, которая гуляла сама по себе)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ideja Garanina på Internet Movie Database 
(en) Ideja Garanina hos The Movie Database
Kholodnoje leto pjatdesjat tretjego...

Kholodnoje leto pjatdesjat tretjego... (originaltittel: Холодное лето пятьдесят третьего…) er en sovjetisk film fra 1988, regissert av Aleksandr Prosjkin.


== Handling ==
Sommeren 1953_ Etter Josef Stalins død kunngjorde en av hans nærmeste kollegaer, Lavrentij Berija, amnesti for en rekke ikke-politiske fanger - samt for politiske fanger som ble dømt til mindre enn fem års straffe-arbeid. Som et resultat blir også mange farlige kriminelle frigjort fra arbeidsleirene. De organiserer gjenger og begynner å rane, drepe og voldta igjen. I en liten landsby, langt nord i Russland, bor to personer i eksil: en tidligere militær etterretningsagent Sergei Basargin (med kallenavnet "Luzga") samt tidligere ingeniør Nikolai Pavlovich Starobogatov (også kalt "Kopalych") men begge to har blitt urettmessig fengslet, og deretter sendt i eksil av Josef Stalin og hans regime.
Men denne landsbyen blir angrepet av en gjeng kriminelle. Bandittene dreper den eneste politimannen i området, og tar snart hele befolkningen som gisler. Den døvstumme kokken Lydia sender sin unge datter Shura bort til skogen. Men en ung banditt innhenter Shura, og forsøker å voldta henne. Men Luzga dukker plutselig opp, og dreper ham med en kniv. Resten av gjengen, bevæpnet med maskingevær, gjennomfører et angrep. Luzga beordrer Kopalych å skape en Avledningsmanøver og ber ham deretter om å søke skikkelig dekning.


== Skuespillere ==
Valeriy Priyomykhov som Sergey Basargin
Anatoli Papanov som Nikolai Pavlovich Starobogatov
Viktor Stepanov som politimann Mankov, myrdet av bandittene
Nina Usatova som Lydia Matveevna, en stum kokk
Zoya Buryak som Shura, Lydias datter
Yury Kuznetsov som Ivan Zotov, direktør
Vladimir Kashpur som Fadeich
Elizabeth Solodova som Nikolai Starobogatovs kone
Boris Plotnikov somNikolai Starobogatovs sønn
Vladimir Golovin som en kriminell gjeng-leader
Sergey Vlasov som Witek
Andrew Dudarenko som Mikhalych, en kriminell
Alexander Zavyalov as Mukha, en kriminell
Alexey Kolesnik as Hook, en kriminell
Viktor Kosykh as Baklan, en kriminell


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kholodnoje leto pjatdesjat tretjego... på Internet Movie Database 
(sv) Kholodnoje leto pjatdesjat tretjego... i Svensk Filmdatabas 
(da) Kholodnoje leto pjatdesjat tretjego... i Danmark Nationale Filminstitut 
(da) Kholodnoje leto pjatdesjat tretjego... i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Kholodnoje leto pjatdesjat tretjego... på Allociné 
(nl) Kholodnoje leto pjatdesjat tretjego... på MovieMeter 
(en) Kholodnoje leto pjatdesjat tretjego... på AllMovie 
(en) Kholodnoje leto pjatdesjat tretjego... på Rotten Tomatoes
Aleksandr Prosjkin

Aleksandr Anatoljevitsj Prosjkin (russisk: Алекса́ндр Анато́льевич Про́шкин) er en sovjetisk regissør og manusforfatter.


== Filmografi (utvalg) ==
1988 – Kholodnoje leto pjatdesjat tretjego... (Холодное лето пятьдесят третьего…)
1990 – Nikolaj Vavilov (Николай Вавилов)
1995 – Tsjornaja vual (Чёрная вуаль)
2000 – Russkij bunt (Русский бунт)
2008 – Zjivi i pomni (Живи и помни)
2009 – Tsjudo (Чудo)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Prosjkin på Internet Movie Database 
(da) Aleksandr Prosjkin på Filmdatabasen 
(fr) Aleksandr Prosjkin på Allociné 
(en) Aleksandr Prosjkin på AllMovie 
(en) Aleksandr Prosjkin hos The Movie Database