jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Knølltjenna naturreservat

Knølltjenna naturreservat er et naturreservat nord i Aurskog-Høland kommune i Viken. Området ble vernet i 2013 og er 614 hektar stort.Reservatet omfatter et relativt lite område med gammel granskog med betydelig innslag av osp. Her er en stor tetthet av såkalte mis-biotoper, områder som er registrert under programmet "Miljøregistrering i skog" (MiS). Blant annet finnes den rødlistede soppen furuplett.


== Referanser ==
Norgesmesterskapet i skiskyting 1976

Norgesmesterskapet i skiskyting 1976 ble arrangert i Trondheim og Melhus 10.-14. mars. Bare menn deltok.
På mesterskapets første distanse, skifeltskyting, ble Ragnar Tveiten og Sigleif Johansen disket fordi de hadde vært ute i løypa kvelden før. 
Det er ikke lov å inspisere løypa på forhånd i skifeltskyting. To andre utøvere hadde innlevert protest. Protesten ble først avvist av juryen, men beslutningen ble omgjort av skiskytterutvalget, slik at de to ble disket.Sigleif Johansen vant deretter de tre siste distansene i NM, 20 km, 10 km og stafetten.


== Resultater ==


=== Skifeltskyting ===

Dato: 10. marsSted: Jonsvatnet, Trondheim


=== Normaldistanse 20 km ===

Dato: 12. marsSted: Melhus


=== Sprint 10 km ===

Dato: 13. marsSted: Melhus


=== 4 x 7,5 km stafett ===

Dato: 14. marsSted: Melhus


== Referanser ==


== Kilder ==
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1976, s. 287-88. Dreyer Bok. ISBN 82-7096-236-5.
skiskyting.no: Resultater NM Senior
hanslysaker.net: Resultater NM skiskyting
Hippasos

Hippasos fra Metapontion (gresk Ἵππασος Híppasos; født rundt 530 f.Kr., død rundt 450 f.Kr.) var en gresk matematiker, musikkteoretiker og naturfilosof fra den pytagoreiske tradisjonen.
Hippasos skrev åpenbart ingen bok og lite er kjent om ham bortsett fra referanser hos Aristoteles, Jamblikos, Diogenes Laertius, Aristoksenos og andre.
Hippasos er tilskrevet tre oppdagelser:

Konstruksjon av en dodekaeder innskrevet i en kule
Oppdagelsen av inkommensurabilitet
Ved hjelp av klangeksperimenter vise at grunnkonsonansene oktav, kvint og kvart kan uttrykkes vha. heltallsforholdene 2 : 1, 3 : 2 og 4 : 3. Ifølge Aristoksenos utførte Hippasos eksperimentet ved hjelp av fire bronsekiver med ulik tykkelse men samme diameter. Eksperimentet kan gjentas og bekrefter at fritthengende skiver med lik diameter avgir toner som står i forhold til skivenes tykkelse.


== Kilder ==
Carl Huffman: «Pythagoreanism. 3.4 Hippasus and Other Fifth-century Pythagoreans: acusmatici and mathêmatici» i Edward N. Zalta (red.): Stanford Encyclopedia of Philosophy


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
HIPPASUS OF METAPONTUM, 1911 Encyclopædia Britannica
Hippasus of Metapontum at scienceworld.wolfram.com
Mathias Luppichini

Mathias Luppichini (født 4. februar 1992 i Oslo i Norge) er en norsk skuespiller, musiker, komiker og programleder. Han har gått på Foss videregående skole og har studert musikkteater ved Bårdar Akademiet.Hans første rolle var i den norske humormusikalen Märtha: The Musical på Hovedscenen på Latter, og er senere kjent for sentrale roller i TV-serier som Jul i Blodfjell, Hvite gutter og Parterapi. Han har også hatt roller i oppsetninger på Nationaltheatret. I 2016 ble Luppichini omtalt som et av Norges største humortalenter i lanseringen av programmet Sølvrekka på TV 2. I 2019 var Luppichini programleder og pianist for Julemorgen på NRK Super og NRK1.


== TV-opptredener ==
2022: 24-stjerners julekalender (NRK1)
2020: Julemorgen (NRK Super og NRK1)
2019: Torkel i Jul i Blodfjell 2 (TVNorge)
2019: Julemorgen (NRK Super og NRK1)
2019: Politi i Fantasity (NRK Super)
2018: Henrik i Hvite gutter (TVNorge)
2017–2018: Gabriel i Parterapi (Sesong 1 og 2, NRK)
2017: Gabriel Soot i Jul i Blodfjell (TVNorge)
2016: Sølvrekka (TV 2 Humor)


== Scenografi ==
2020: Tommy Devito i Jersey Boys (Musikal, Chateau Neuf)
2020: Den Kaukasiske Krittringen (Nationaltheatret)
2020: Nol/Proteus i Forelska i Shakespeare (Nationaltheatret)
2019–2020: Professor Glykose i Den utrolige historien om den kjempestore pæra (Nationaltheatret)
2019–2020: Egil i Hærmennene på Helgeland (Nationaltheatret).
2018–2019: CC i Flashdance (Musikal, Chateau Neuf)
2017–2018: Kasper i Folk og røvere i Kardemommeby (Riksteatret)
2016: Bror Prinsen i Märtha: The Musical (Hovedscenen, Latter)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mathias Luppichini på Internet Movie Database
Norgesmesterskapet i skiskyting 1977

Norgesmesterskapet i skiskyting 1977 ble arrangert på Furnes 9.-13. februar.
Bare menn deltok.


== Resultater ==


=== Skifeltskyting ===

Dato: 9. februar


=== Normaldistanse 20 km ===

Dato: 11. februar


=== Sprint 10 km ===

Dato: 12. februar


=== 4 x 7,5 km stafett ===

Dato: 13. februar


== Kilder ==
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1977/78, s. 297. Dreyer Bok. ISBN 82-7096-047-0.
skiskyting.no: Resultater NM Senior
hanslysaker.net: Resultater NM skiskyting
Ertsrudberget naturreservat

Ertsrudberget naturreservat er et naturreservat nord i Nes kommune i Viken og Sør-Odal i Innlandet. Området ble vernet i 2017 og er 1610 hektar stort. 
Berggrunnen er for det meste granittisk gneis, mens løsmassene utgjøres av morene og noe myr. Vegetasjonen domineres av blåbærgranskog, med noe innslag av lavskog og fattig myrvegetasjon. Området har stor betydning som levested for blant annet sjeldne lav- og sopparter som er avhengig av skog med lang kontinuitet.


== Referanser ==
Norgesmesterskapet i skiskyting 1978

Norgesmesterskapet i skiskyting 1978 ble arrangert i Molde og Voss.
Bare menn deltok. Kvinner fikk delta for første gang i 1979.


== Resultater ==


=== Normaldistanse 20 km ===

Dato: 28. februarSted: Molde


=== Skifeltskyting ===

Dato: 10. marsSted: Voss


=== Sprint 10 km ===

Dato: 11. marsSted: Voss


=== 4 x 7,5 km stafett ===

Dato: 12. marsSted: Voss


== Kilder ==
Gunnar Kroge (red.) Sportsboken 1978/79, s. 305-07. Dreyer Bok. ISBN 82-7096-063-2.
skiskyting.no: Resultater NM Senior
hanslysaker.net: Resultater NM skiskyting
Hans Andreas Djurhuus (diplomat)

Hans Andreas «Hassadi» Djurhuus (født 2. februar 1920 i Tórshavn, død 31. januar 1990 i Reykjavík) var en færøysk diplomat som tjenestegjorde i Kongeriket Danmarks utenrikstjeneste.
Han vokste opp på Tvøroyri som sønn av Færøyenes regjeringssjef, lagtings- og sysselmann Kristian Djurhuus og hustru Margrethe Nielsen. Han hadde tre brødre; eldstebroren Johan Djurhuus ble kontorsjef for regjeringen og sykehusdirektør på Færøyene.Han tok studentereksamen i København i 1939. Forbindelsen mellom Danmark og Færøyene ble brutt under den andre verdenskrig, så Djurhuus ble, som så mange andre færøyske studenter, værende i København under krigen. Djurhuus begynte å arbeide for Handelsministeriet. Han ble cand.polit. fra Københavns Universitet i 1951, og gikk deretter inn i Utenriksministeriet som sekretæraspirant. Fra 1956 til 1960 var han ambassadesekretær ved Danmarks ambassade i Rio de Janeiro, og fra 1964 til 1968 ambassaderåd og chargé d'affaires i Jakarta. Mellom sine utenlandsopphold avanserte han også til kontorsjef i ministeriet. I 1974 ble han generalkonsul i Los Angeles, i 1978 generalkonsul i Hamburg, og i 1984 ambassadør i Reykjavík. Han døde av hjertesykdom mens han fortsatt satt i embedet som ambassadør på Island.Hans Andreas Djurhuus giftet seg i 1962 med Lise Marie Melson-Andersen, datter av godseier Claus Johannes Mosegaard Andersen og hustru Alice Oberbeck Clausen på Rynkebygård ved Ringe.


== Referanser ==
Zuozhuan

Zuozhuan (tradisjonell kinesisk: 左傳; pinyin: Zuǒ Zhuàn; Wade–Giles: Tso Chuan) eller Chunqiu Zuozhuan (tradisjonell kinesisk: 春秋左傳; pinyin: Chūnqiū Zuǒ Zhuàn; Zhuyin Fuhao: «Zuos overlevering fra vår- og høstperioden») er det tidligste kinesiske verk med narrativ historie. Det dekker perioden fra 722 til 468 f.Kr. Tradisjonelt er det blitt tilskrevet Zuo Qiuming som kommentar til Vår- og høstannalene, akjønt mange lærde anseser det som et uavhengig verk som kronologisk korresponderte med annalene og dermed ble sammenkoblet med dem.
De mest ansette moderne lærde, som Yang Bojun (tradisjonell kinesisk: 楊伯峻), mener at verket ble kompilert under de stridende rikers tid, og mener at det ikke ble forfattet senere enn året 389 f.Kr.
Det er et av de viktigste verker for forståelsen av Vår- og høst-perioden.
Boken har også med den eldste kjente henvisning til brettspilet Go i avsnittet Hertug Xiang av Lus 25. år, som etter gregoriansk tidsregning galler i året 548 f.Kr.
Med sitt levende og konsise språk er Zuozhuan også en juvel innen klassisk kinesisk prosa. Dette verket ble sammen med Shiji ansett av flere generasjoner prosastilister i det gamle Kina ansett som deres ypperste forbilde.
Klassiske vestlige oversetteøser er foretatt av den britiske misjonær og sinolog James Legge (i: The Chinese Classics) og av den franske misjonær og sinolog Séraphin Couvreur (Tch’ouen ts’ieou et Tso tschuan). Burton Watson står bak et moderne utvalg av verket.


== Litteratur ==
Burton Watson: The Tso chuan: selections from China’s oldest narrative history. New York: Columbia University Press; ISBN 0-231-06714-3
Yang Bojun (杨伯峻): Chunqiu Zuozhuan zhu (春秋左传注; «Kommentar til Chunqiu med Zuozhuan») (Zhonghua shuju 1981)
Anne Cheng: «Ch’un ch’iu, Kung yang, Ku liang and Tso chuan», i M. Loewe (ed.): Early Chinese Texts (1993), S. 67–76


== Eksterne lenker ==
Zuo Zhuan Med fullteksts søkefunksjon.
Fullstendig kinesisk tekst og engelsk oversettelse ved James Legge
 http://mezcal.colmex.mx:80/Zuozhuan/Scripts/cuenta.idc.   Arkivert 6. desember 2001 hos Wayback Machine., El Colegio de Mexico. De engelske data baserer seg på James Legges tekst.
Norgesmesterskapet i skiskyting 1979

Norgesmesterskapet i skiskyting 1979 ble arrangert på Øvrebø i Vennesla 2.-4. mars.
Kvinner deltok i NM i skiskyting for første gang.


== Menn ==


=== Normaldistanse 20 km ===

Dato: 2. mars


=== Sprint 10 km ===

Dato: 3. mars


=== 4 x 7,5 km stafett ===

Dato: 4. mars


== Kvinner ==


=== Normaldistanse 10 km ===

Dato: 2. mars


=== Sprint 5 km ===

Dato: 3. mars


=== 3 x 5 km stafett ===

Dato: 4. mars


== Kilder ==
Gunnar Kroge (red.) Sportsboken 1979/80, s. 315. Dreyer Bok. ISBN 82-7096-076-4.
skiskyting.no: Resultater NM Senior
hanslysaker.net: Resultater NM skiskyting
Skomakerlest

En lest er et verktøy, et stykke tre eller metall som er formet som en fot, som brukes av skomakere som modell for en fot til å fremstille eller reparere fottøy over.


== Se også ==
Skostørrelser


== Eksterne lenker ==
(en) Lasts – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Norbert Walter-Borjans

Norbert Walter-Borjans (født 17. september 1952 i Krefeld som Norbert Walter, også kjent som «NoWaBo») er en tysk sosialøkonom og politiker (SPD). Han var fra 2010 til 2017 finansminister i Nordrhein-Westfalen. Walter-Borjans ble i 2019 sammen med Saskia Esken gjennom en uravstemming nominert som leder av sitt parti. Walter-Borjans ble 6. desember 2019 under partiets landsmøte valgt som den ene av to ledere, med 89,2 % av stemmene.


== Referanser ==
Elly Simonsen

Elida «Elly» Simonsen (født 9. mars 1883 i Kristiania, død november 1960 i København) var en norsk skuespillerinne.


== Familie ==
Elly Simonsen var datter av proprietær, snekker og kullhandler Ole Simonsen og Haagine Berg. Hun ble i 1905 gift med Louis Yvert de Clairefeuilles.
Hun ble 14. februar 1913 gift ved den norske legasjon i Paris med den kjente ingeniøren og industriherren Sam Eyde (1866-1940), ved en seremoni ledet av minister Wedel Jarlsberg. Da bar hun navnet Elida Yvert.


== Liv og virke ==
Elly Simonsen debuterte 15. mars 1903 på Centralteatret, i rollen som Inés i farsen Enkefru Müller Sesongen etter medvirket hun i stykket Ola Lia, som var på Centralteatrets spilleliste i flere måneder. I 1904 medvirket hun også i den svenske folkekomedien Andersen, Pettersen og Lundstrøm.12. juli 1913 foresto hun omdøpingen av stedet Stakenes til Eydehavn ved å knuse en champagneflaske mot en fjelknaus og uttale ordene: «Jeg døper hermed dette sted Eydehavn, og uttaler det håp at det vil bringe hell og fremgang til de bedrifter som her vil fremstå, og lykke og velsignelse for de mennesker som her skal bygge sine hjem.»


== Teaterroller i utvalg ==
Inés i Enkefru Müller av Gustav von Moser og Thilo von Trotha (Centralteatret, 1903)


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 157. ISBN 8200056228.
Saskia Esken

Saskia Esken (født 28. august 1961 i Stuttgart som Saskia Hofer) er en tysk politiker (SPD). Hun ble medlem av Forbundsdagen i 2013. I 2019 ble hun sammen med Norbert Walter-Borjans gjennom en uravstemning nominert som leder av sitt parti. Esken ble 6. desember 2019 valgt som den ene av to partiledere, med 75,9 % av stemmene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Saskia Esken hos Forbundsdagen
Sander Risan Mørk

Sander Risan Mørk (født 6. desember 2000) er en norsk fotballspiller som spiller for Sandefjord Fotball.Mørk debutere i Eliteserien 2018 mot Molde Fotballklubb.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sander Risan – Transfermarkt 
(no) Sander Risan – Norges Fotballforbund 
(en) Sander Risan – FBref
Clodiusbakken

Clodiusbakken er en gate i Tromsø, som går mellom Petersborggata til Haakon VII's gate, rett vest for sentrum. Øvre halvdel av Clodiusbakken går gjennom, eller langs, Tromsø gravlund.
Gata er oppkalt etter Heinrich Diedrich Clodius (1804-1890), som flyttet til Tromsø i 1830 fra Bremen. Cloudius hadde landstedet «Nygaard» ved bakken. Veien het opprinnelig Nordre kirkegårdsvei, men fikk Clodiusbakken som offisielt navn i 1929, samtidig med at Søndre Kirkegårsdvei ble til Kirkegårdsveien.


== Referanser ==
Taktilt tegnspråk

Taktilt tegnspråk er tegnspråk som avleses med hendene (taktilt). I utgangspunktet brukes vanlig tegnspråk, men noen tilpasninger må gjøres. Synshemmede/blinde har ikke mulighet til å oppfatte de non-manuelle delene i tegnspråket, dette må derfor kompenseres ved hjelp av bokstavering, beskrivelse ved hjelp av tegn og/eller haptiske signaler.
James Ladson

James Ladson (født 1753, død 1812) var en amerikansk politiker, plantasjeeier og offiser i Den amerikanske uavhengighetskrigen. Han var viseguvernør i South Carolina fra 1792 til 1794, og satt flere perioder i delstatsforsamlingen og delstatssenatet.James Ladson tilhørte plantasjeeiereliten i Charleston (Charles Town) og var etterkommer av flere guvernører i Carolina under det britiske styret og av den første europeiske kolonisten i Carolina Henry Woodward. Ladsonfamilien emigrerte fra Northamptonshire i England til Barbados og deretter til Carolina på 1600-tallet. Etter farens død ble han oppdratt av morens bror John Gibbes (1733–1780); Gibbes Museum of Art i Charleston er oppkalt etter morens familie. Moren var etterkommer av guvernør Robert Gibbes. Han gikk på de beste skolene som fantes i Carolina og ble sendt til England for å utdanne seg i 1773.

Da han kom hjem ble han i 1775 involvert i den amerikanske uavhengighetskrigen, der han tjenestegjorde sammen med barndomsvennen Thomas Pinckney, som senere ble guvernør i South Carolina og USAs ambassadør til Storbritannia fra 1792. I 1780 var James Ladson adjutant for Benjamin Lincoln. James Ladson oppnådde graden major i løpet av den amerikanske uavhengighetskrigen, og begynte på 1780-tallet å engasjere seg i politikk i South Carolina. I 1785 ble han innvalgt i delstatsforsamlingen, i 1788 stemte han for å ratifisere USAs grunnlov som delegat for South Carolina og fra 1792 til 1794 var han viseguvernør i South Carolina. Han ble innvalgt i delstatsforsamlingen igjen i 1798, og var medlem av delstatssenatet fra 1800 til 1804.
Han giftet seg med Judith Smith, som tilhørte en av Charlestons rikeste bank- og handelsfamilier. Hun var datter av Benjamin Smith, en ledende slavehandler og bankier, og barnebarn av Joseph Wragg, som var den største britisk-amerikanske slavehandleren i sin tid. Ektefellen var niese av Peter Manigault, Nord-Amerikas rikeste mann på slutten av 1700-tallet, en fetter av ektefellen, Benjamin Smith, var guvernør i North Carolina.
James Ladson eide en stor plantasje og hadde 142 slaver i 1788. Etterkommerne, herunder sønnen James H. Ladson, var også store plantasje- og slaveeiere i Charlestondistriktet på 1800-tallet.
Ladson, South Carolina utenfor Charleston er oppkalt etter familien. Hans bolig i sentrum av Charleston, bygd 1792, eksisterer fortsatt og har navnet James Ladson House. Boligen har adresse 31 Meeting Street og ligger langs Ladson Street som også er oppkalt etter familien.


== Referanser ==
James H. Ladson

James Henry Ladson (født 1795, død 1868) var en amerikansk forretningsmann og plantasjeeier fra Charleston, South Carolina. Han eide et stort firma i ris- og bomullsbransjen, James H. Ladson & Co., var direktør i delstatsbanken, dansk konsul fra 1831 og hadde ulike andre kirkelige og sivile verv. Han eide per 1850 over 200 slaver på sine to plantasjer, men bodde det meste av året i et byhus i Charleston sammen med 12 slaver.
Ladson tilhørte den engelskættede plantasjeeier- og handelseliten i Charleston, den tradisjonelt viktigste byen i den nordamerikanske slavehandelen, og var sønn av tidligere viseguvernør James Ladson. Han var også etterkommer av de ledende slavehandlerne Benjamin Smith og Joseph Wragg. Sammen med sine slektninger var han også sentral i opptakten til Den amerikanske borgerkrigen, og var visepresident i Great Southern Rights and Southern Co-Operation Meeting i Charleston in 1851. Han var tilhenger av slaveri og "states' rights", og skrev om sin bruk av religion for å holde disiplin blant slavene. De sterk rasistiske uttalelsene er karakteristiske for hvordan den hvite plantasjeeiereliten rettferdiggjorde slaveriet ved å fremstille det som de gjorde de svarte en tjeneste. Han var far til bl.a. major William Henry Ladson, som falt som major i sørstatshæren Confederate States Army i 1861 i Charleston, helt i begynnelsen av den amerikanske borgerkrigen, der Charleston spilte en stor rolle.
Nekrologen i Charleston Daily News fra 1868 er typisk for tidsånden. Der ble han kalt "et fremragende eksemplar av den gamle Carolina-gentlemannen, ren i karakter, nobel i sine forretninger, han var i mange år sjef for handelshuset James H. Ladson & Co., nå representert av firmaet W.C. Bee & Co. Firmaet hadde en omfattende og lukrativ virksomhet som ris- og bomullsgrosserere. Han var også bankdirektør, og gjennom det meste av livet et ledende medlem av St. Michael's Episcopal Church i vår by, hvor han stod i første rekke i kristne dyder og aktiv velgjørenhet."Ladson, South Carolina utenfor Charleston er oppkalt etter familien. Hans bolig i Charleston eksisterer fortsatt og har navnet Ladson House (8 Meeting Street). Huset må ikke forveksles med farens bolig, nå kalt James Ladson House, med adressen 31 Meeting Street. Ladson Street i Charleston er også oppkalt etter familien.


== Referanser ==
Peter Manigault

Peter Manigault (født 10. oktober 1731, død 12. november 1773) var en amerikansk forretningsmann, plantasjeeier, advokat og politiker i Charleston, South Carolina. Han var den rikeste mannen i De tretten kolonier, det britiskkontrollerte Nord-Amerika, ved sin død. Han var gift med Elizabeth Wragg, datter av den største slavehandleren i Nord-Amerika, Joseph Wragg. Han var svoger til slavehandleren Benjamin Smith.
Han ble født i Charleston i 1731, der faren Gabriel Manigault var en rik plantasjeeier som eide nærmere 300 slaver. Faren var også koloniens finansminister og medlem av koloniforsamlingen. Farfaren Pierre Manigault var fransk hugenott som utvandret til Carolina og ble en rik plantasjeeier der. Peter Manigault studerte jus i England og ble britisk advokat (barrister) i 1752. I 1754 dro han tilbake til Carolina, og bestyrte familiens store plantasjer og hundrevis av slaver. Han var også medlem av koloniforsamlingen (House of Commons) og var forsamlingens president (Speaker) fra 1765 til 1772. Han ble assosiert med patriotene, innbyggere som avviste britisk styre av de tretten koloniene og ivret for uavhengighet.


== Referanser ==
Benjamin Smith

Benjamin Smith (født 1717, død 1770) var an amerikansk slavehandler, plantasjeeier, skipsreder, bankier og politiker fra Charles Town, South Carolina. Han var president (Speaker) i koloniens parlament Royal Assembly fra 1755 til 1763.

Han ble født i St James Goose Creek ved Charles Town og var sønn av Thomas Smith og Sabina Smith, begge av engelsk herkomst. Faren var plantasjeeier fra Nevis, og moren tilhørte en av de mest etablerte familiene i Carolina, som datter av en ledende skikkelse i kolonien Thomas Smith II og barnebarn av to guvernører, Thomas Smith I og Joseph Blake. Blant forfedrene var også guvernørene John Yeamans og James Moore. Benjamin Smith var onkel til guvernøren i North Carolina med samme navn, Benjamin Smith (guvernør).

Han var en av de ledende kjøpmennene og bankierene i Carolina i sin levetid. Han eide også en stor plantasje i St James Goose Creek, en plantasje ved Ashley River og andre eiendommer. Han bodde i et hus i 49 Broad Street in Charleston med rundt et dusin husslaver, huset er nå kjent som Benjamin Smith House.Han var en ledende slavehandler og pelshandler, og eide 7 skip, blant annet slaveskip. Fra 1747 til 1765 var medlem av parlamentet, Royal Assembly. Han grunnla også en såkalt Negro School, som ble styrt av presten Alexander Garden.Benjamin Smith var gift med Mary Wragg, datter av den største slavehandleren i Nord-Amerika, Joseph Wragg. De var foreldre til Judith Smith (1766–1820), gift med politikeren James Ladson, som var viseguvernør i South Carolina. Han var også svoger til Peter Manigault, Nord-Amerikas rikeste mann på 1770-tallet.


== Referanser ==
Mette Trolle

Mette Trolle (født 14. august 1637, død etter 1679) var en dansk adelsdame og forfatterinne. 
Hun var datter av stattholder i Norge Niels Trolle og Helle Rosenkrantz (1618-85). I 1654 giftet hun seg i Odense med Jørgen Reedtz til Vedø, som hun fikk flere barn med. Det var stor forskjell på parets intelektuelle evner, og ekteskapet synes ikke å ha vært lykkelig.


== Dikterinne ==
Trolle var en belest og begavet dame som skrev vers på hollandsk og fransk. I 1660-årene kom hun via sin bror i forbindelse med Peder Schumacher (senere Griffenfeld) og ble hans elskerinne. Da han i 1670 ønsket å gifte seg til annen side, forsøkte han å komme av med Trolle ved å overtale monarken til å utnevne hennes ektemann til gesandt i Spania. Hun ble dermed tvunget til å følge med til Madrid. Brevvekslingen med Schuhmacher fortsatte dog stadig.


== Hertuginne ==
Trolle og barnas overgang til katolisismen forårsaket et brudd mellom ektefellene. Ved hans hjemkaldelse til Danmark i 1679, ble Trolle værende i Spania hvor hun fikk tildelt en årlig pensjon samt tittelen hertuginne av Avera av dronning Maria Anna av Østerrike (1634–1696). Mette Trolles senere liv er ikke kjent.


== Referanser ==