jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rosalía de Castro

María Rosalía Rita de Castro (galisisk uttale: [rosaˈli.ɐ ðɪ ˈkastɾʊ]; født 23. februar 1837 i Santiago de Compostela, død 15. juli 1885 i Padrón, Spania) var en poet og romanforfatter fra den autonome regionen Galicia i den nordøstlige delen av Spania. Hennes identitet var sterkt knyttet til Galicia og det galisiske språket. Hennes lyriske verker kjennetegnes av sinnsstemingen som kalles «saudade»; en kombinasjon av nostalgi, lengsel og melankoli.
Selv om hennes eget liv var preget av pengemangel og en rekke sørgelige hendelser, viet hun mye tid og innsats på å hjelpe fattige og vergeløse. Hun stod opp mot maktmisbruk fra myndighetenes side, og var en flammende talskvinne for kvinners rettigheter.
Hun ble rammet av livmorkreft, og døde i Padrón i provinsen A Coruña den 15. juli 1885. Hun er gravlagt i mausoleet Panteón de Galegos Ilustres, som er tilknyttet klosteret San Domingos de Bonaval i Santiago de Compostela.


== Minnesmerker ==
I dag er Rosalía de Castro anerkjent som en av de fremste poetene fra Galicia. Hun hadde høy utdannelse og var forventet å bruke både spansk og galisisk som både tale- og skriftspråk. I stedet tok hun det ukonvensjonelle valget å skrive sine første dikt på galisisk. Dette utløste forakt fra alle dem som anså galisisk for å være en spansk dialekt til bruk «kun for analfabeter og vulgære individer». Men samtidig førte det til at vanlige folk fra Galicia så opp til henne og trykket henne til sitt bryst; endelig var det noen som skrev dikt på språket de selv brukte i hjemmet eller til hverdags.
Det finnes skoler i Galicia, andre spanske regioner og i Uruguay som er oppkalt etter henne. Også en rekke biblioteker, kulturorganisasjoner, kor, priser, parker og restauranter bærer hennes navn. Mange komponister har tonsatt dikt skrevet av Rosalía de Castro. Det finnes flere statuer over henne både i Galicia og i andre deler av verden. En vinprodusent har kalt opp en hvitvin etter henne, og flyselskapet Iberia lot en Airbus A340 bli utstyrt med hennes navn og bilde. I 2017 gjorde Norwegian henne til en av sine «halehelter». Det har blitt utgitt frimerker til minne om henne, og tidligere var det en pengeseddel som bar hennes portrett. En rekke gater har også blitt oppkalt etter Rosalía de Castro.


== Bildegalleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==
Kranskip

Et kranskip, kranfartøy eller flytende kran er et skip med en kran som er konstruert for tunge løfteoppgaver. Kranskip blir blant annet brukt til å bygge broer eller løfte skipsvrak. De største kranskipene blir benyttet for offshore konstruksjonsoppdrag. Skipene er vanligvis konstruert med et monolittisk skrog, men de aller største kranskipene er ofte bygget som katamaraner eller delvis nedsenkbare fartøy for å gi bedre stabilitet. Kranskip med to-leggede kraner kan ikke rotere kranen uavhengig av skroget og må dermed rotere selve skipet for å plassere last.


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Crane ships – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Christiane Northrup

Christiane Northrup (født 4. oktober 1949) er en lege og forfatter fra USA, mest kjent for sin tilknytning til alternativ behandling, vaksineskepsis og desinformasjon om Covid-19.
Northrup er utdannet lege ved universitetet i Dartmouth med spesialisering i obstetrikk og gynekologi. I 1996 etablerte hun sin egen klinikk i Yarmouth i delstaten Maine, her praktiserte hun både evidensbasert medisin og alternativ behandling.
De senere år har Nortrup i større grad blitt en proponent av konspirasjonsteorier om vaksiner, særlig relatert til Covid-19. Hun har hevdet at vaksinene mot covid-19 inneholder små databrikker som gjør at myndighetene kan fjernstyre befolkningen via 5G. I 2021 rapporterte organisasjonen Center for Countering Digital Hate (CCDH) om at tolv personer sto for to tredjedeler av spredning av konspirasjonsteorier om vaksiner i sosiale medier. Northrup var blant disse tolv som de kalte «disinformation dozen».


== Bibliografi ==
Women's Bodies, Women's Wisdom, 2009, ISBN 9780749927363
The Wisdom Of Menopause, 2009, ISBN 9780749927370
Tidløse gudinner, 2015, ISBN 9788202479695
Beautiful Girl, 2020, ISBN 9781401961015
A Mom's Guide to the COVID Shot, 2021, ISBN 9781736421765


== Referanser ==
Timo Nikolaisen

Timo Nikolaisen (født 8. oktober 1999) er en norsk politiker (V) fra Sigdal i Viken. Fra november 2021 er han 1. nestleder i Unge Venstre. Nikolaisen har tidligere vært sentralstyremedlem i ungdomspartiet og fylkesleder i Buskerud Unge Venstre. Nikolaisen er vararepresentant for Akershus til Stortinget i perioden 2021–2025.


== Bakgrunn og utdanning ==
Nikolaisen har bachelor i internasjonale studier fra Universitetet i Oslo.Nikolaisen har tidligere sittet som sentralstyremedlem i ungdomspartiet, og i januar 2020 ble han tidenes yngste lokallagsleder i Drammen Venstre.


== Referanser ==
Victor Daniel Paiva Espinoza

Victor Daniel Paiva Espinoza (født 28. juni 1966 i Asunción i Paraguay, død 5. desember 2020 samme sted) var en paraguayansk forretningsmann. 
Han var sønn av Juan Pío Paiva, eieren av den tidligere supermarkedskjeden Ycuá Bolaños, og for å ha administrert det supermarkedet i kjeden som tok fyr i 2004 i Asunción, da mer enn 300 mennesker døde. Han ble dømt til ti års fengsel for Ycua Bolaños-tragedien som fant sted 1. august 2004, hvorav han sonet nesten ni, og ble så prøveløslatt den 26. mars 2013. Hans far, Juan Pío Paiva, var blitt dømt til tolv år, og fikk sin frihet ett år etter.
Victor Daniel Paiva døde 5. desember 2020, i en alder av 54 år, på grunn av komplikasjoner fra covid-19 (under koronaviruspandemien), og ble den første dømte personen i denne saken som døde.


== Referanser ==
Brostrup Giedde

Brostrup Giedde til Tommerup (1628-1668) var en dansk-norsk oberhauptmann og leder av Kongsberg Sølvverk.
Han var sønn av Ove Giedde til Tommerup i Skåne og Dorte Knudsdatter Urne 1600-1667. Han studerte i 1646 i Leiden og ble hoffjunker samme år. I 1649 ledsaget han Corfitz Ulfeldt til Holland, mens han i 1651 studerte bergvesen i Sachsen og Böhmen. I 1652 ble han sendt som kongelige kommissarius til Norge, hvor han i fra det følgende år og frem til 1665 fungerte som oberberghauptmann. To år senere var han bestyrer av Kongsberg Sølvverk.Han var blant underskriverne ved Arvehyllingen i 1661, og ble amtmann i Nummedalen. 


== Ekteskap ==
Giedde var gift med Anna Sabina von Gersdorff. Da hun døde, fikk han tillatelse til å ekte Fru Mette Grubbe, Ebbe Ulfeldts enke. Ekteskapet ble aldri til noe. 
Han døde i forarmede kår i Christiania i 1668.


== Referanser ==
Abel Cathrine Buchwald

Abel Cathrine Buchwald (-1716) var overhoffmesterinne hos dronning av Danmark og Norge, Louise av Mecklenburg-Güstrow.
Hun var datter av Claus Buchwald til Skovbølgård (født 1635) og Dorothea Rumohr (død  1663).
Buchwald var formentlig gift 1. gang med mecklenburg-güstrowsk gehejmeråd, kammerpresident, hoffmarskalk, landråd og amtmann på Breitenburg Adam Henning Bülow (død 1692). 2. gang ektet hun den 24. mars 1707 på Københavns Slott offiseren Frederik Giedde.Hun er begravet i Sankt Hans kirke i Odense.


== Referanser ==
Tristanakkord

Tristanakkord er en firklang på tonene f-h-diss-giss som har fått sitt navn etter at Richard Wagner brukte den i operaen Tristan og Isolde. Akkorden opptrer første gang i operaens åpningsfrase, på første takslag i andre takt. 
Wagner: Tristan und Isolde, 1. akt, taktene 1 til 3. Tristanakkorden markert med rødt.

En av flere ledemotiv-tolkninger er at de tre første taktene samlet utgjør Sehnsuchtsmotiv («lengselsmotivet») og at fraværet av en tradisjonell tonal oppløsning av akkorden tjener til å illustrere den uforløste lengselen som de elskende må utholde. Motivet kommer igjen i taktene 6, 10, 12 og flere ganger seinere i verket.
Akkorden kan mer generelt beskrives som toneintervallene forstørret kvart, forstørret sekst og forstørret none over en basstone. Akkordens harmoniske opasitet har gjort at den er fortolket ulikt funksjonsharmonisk og ikke har fått en allment akseptert forklaring. Denne tvetydigheten er typisk for Tristan-partiturets ekstremt kromatiske og tonalt ustadige harmonikk.
Wagners Tristanakkord fikk en stor innflytelse og en mengde komponister har sitert akkorden i sine verker, f.eks. Wagner selv i Die Meistersinger von Nürnberg, Edvard Grieg i Lyriske stykker I opus 12 (Nr. 5 Folkevise), Antonín Dvořák i Messe i D-dur op. 86 (Credo) og Aleksandr Skrjabin i første sats av Klaversonate nr. 4. Tristanakkorden inspirerte seinere komponister til å tøye det tonale idiomet til yttergrensene og med tida til helt å oppgi tonaliteten til fordel for tolvtoneteknikk og avantgardisme.  

Flere komponister før Wagner brukte akkorden i ulike former. Antonio Salieri brukte den flere ganger i sine operaer, f.eks i takt 24 i arien «Son queste le speranze» i operaen Axur, re d’Ormus, Joseph Haydn i Strykekvartett i C-dur op. 54 nr. 2, Ludwig van Beethoven bl.a. i Klaversonate nr. 18, Franz Schubert i lieden Dass sie hier gewesen D 775, Frédéric Chopin i Ballade nr. 1 g-moll op. 23 og Robert Schumann i Konsert for cello op. 129.  


== Kilder ==
Richard Wagner Libretto & Leitmotive, wagnerlibretto.wordpress.com
Tristan and Isolde, Prelude to Act 1: mm.1-3, utexas.edu.
Tristanakkord, wissen.de
Der Tristanakkord, lehrklaenge.de
Everything you wanted to know about the Tristan chord but were afraid to ask, monsalvat.no


== Eksterne lenker ==
Bjørnar Utne-Reitan: Analyse: Tristanakkorden, musikkanalyse.blogspot.com, 12. juli 2015
The Equalizer (film)

The Equalizer er en amerikansk actionfilm fra 2014, regissert av Antoine Fuqua.
Filmen var løst basert på 1980-tallets TV-serie med samme navn. Manus ble skrevet av Richard Wenk. Denzel Washington, Marton Csokas, Chloë Grace og Bill Pullman spiller noen av hovedrollene. Filmen fokuserer på en tidligere amerikansk soldat i United States Marine Corps og etterretningsoffiser som forsøker å beskytte en prostituert fra medlemmer fra en russisk mafia.
The Equalizer hadde verdenspremiere under Toronto International Film Festival den 7. september 2014, og ble publisert på kino over hele verden 26. september 2014. En oppfølger ble utgitt i juli 2018, med blant andre Denzel Washington som gjentok sin rolle fra den første filmen.


== Handling ==
De siste tiårene har Robert McCall levd en rolig tilværelse i Boston, og arbeider ved en jernvarehandel, hvor han snart blir venn med mange av kollegaene sine og hjelper en som heter Ralphie (spilt av Johnny Skourtis) med å bestå en prøve for å begynne som sikkerhetsvakt. McCall blir også venn med Alina (spilt av Chloë Grace Moretz) en prostituert som arbeider for den russiske mafiaen.
En sen kveld blir Alina innlagt på sykehus etter å ha blitt brutalt slått ned av halliken sin, Slavi. Når han hører om denne hendelsen, besøker McCall henne på sykehus og snakker med venninnen hennes, Mandy. McCall besøker også Slavif or å tilby ham å betale 9 800 dollar for Alinas frihet. Slavi nekter, og avviser ham. McCall myrder deretter Slavi, og fire av håndlangerne hans, i nærkamp. Vladimir Pushkin er sjefen til Slavi, og en mektig russisk mafialeder, sender håndheveren sin, Teddy Rensen, for å finne og eliminere den ansvarlige.
I mellomtiden trekker Ralphie søknaden om å begynne som sikkerhetsvakt, og tar i stedet en ny jobb med moren sin ved familie-restauranten deres. Når McCall får vite at restauranten ble satt i brann av korrupte politimenn, etterforskerne Harris og Gilly, som en utpressing. McCall konfronterer og banker opp disse politi-betjentene, før han planlegger å gå etter Pushkin og resten av hans håndlangere.


== Skuespillere ==
Denzel Washington som Robert McCall
Marton Csokas som Nikolai Itchenko.
Chloë Grace Moretz som Alina.
David Harbour som Frank Masters
Johnny Skourtis som Ralphie
Melissa Leo som Susan Plummer
Bill Pullman som Brian Plummer
Haley Bennett som Mandy
Vladimir Kulich som Vladimir Pushkin
David Meunier som Slavi
Alex Veadov som Tevi
James Wilcox som Pederson
Mike O'Dea som Remar
Anastasia Mousis som Jenny
Robert Wahlberg som etterforsker Harris
Timothy John Smith som etterforsker Gilly
Dan Bilzerian som en av Nikolai's håndlangere.
Sala Baker som en av Nikolai's håndlangere.


== Eksterne lenker ==
(en) The Equalizer på Internet Movie Database 
(no) The Equalizer hos Filmfront 
(da) The Equalizer i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) The Equalizer på Allociné 
(nl) The Equalizer på MovieMeter 
(en) The Equalizer på AllMovie 
(en) The Equalizer på Rotten Tomatoes 
(en) The Equalizer på Metacritic 
(en) The Equalizer på Box Office Mojo
Hundstad skole

Hundstad skole var en skole på Bønsnes i Hole kommune.
Da man gikk over fra omgangsskoler til fastskoler i Norge ble det først holdt skole i leide lokaler, men i 1892 stod Hundstad skole ferdig, på Hundstad på Bønsnes. Skolen hadde to klasserom, sløydsal og en leilighet til læreren. Skolen ble lagt ned i 1959, og bygningen brant ned i 1981.Elevene fra Hundstad skole og Stadum skole ble overført til Røyse skole i 1959, da denne stod ferdig.


== Referanser ==
Karsten Blomvik

Karsten Blomvik (født 1994) er en norsk youtuber, stand-up-komiker og programleder, som opprinnelig er fra Sola i Rogaland. Han er tidligere daglig leder for Comedybox Stavanger.Blomvik var programleder i humorkollektivet NRK 4ETG,  sammen med Annika Sveinsson Momrak.Fra 2022 er han programleder i P3morgen sammen med Tete Lidbom og Adelina Ibishi.I oktober 2022 var han en av programlederne under P3-aksjonen i forbindelse med TV-aksjonen 2022. Under live-sendingene han medvirket til da, fikk han blant annet barbert bort alt håret og ble sminket og utkledd som rollefiguren «Gollum» fra Ringenes Herre.


== Referanser ==
Stadum skole

Stadum skole var en skole på Stadum ved Onsaker i Hole kommune.
Da man gikk over fra omgangsskoler til fastskoler i Norge ble det først holdt skole i leide lokaler, men i 1865 stod Stadum skole ferdig, på Stadum. Skolen hadde ett klasserom og en leilighet til læreren. I 1902 fikk skolen en større bygning, med to klasserom. Skolen ble lagt ned i 1959, og bygningen er i dag revet.Elevene fra Stadum skole og Hundstad skole ble overført til Røyse skole i 1959, da denne stod ferdig.


== Referanser ==
Jhumpa Lahiri

Nilanjana Sudeshna "Jhumpa" Lahiri (født 11. juli  1967) er en skjønnlitterær forfatter fra USA. Hun har utgitt noveller, romaner og essays på engelsk, og nylig har hun også utgitt verker skrevet på italiensk som originalspråk.


== Bibliografi ==


=== Skjønnlitteratur ===


==== Romaner ====
2003: The Namesake
2013: The Lowland
2018: Dove mi trovo – utgitt på italiiensk på forlaget Guanda (ISBN 978-88-235-2136-0); utgitt på engelsk i 2021 med tittelen Whereabouts, på forlaget Knopf (ISBN 978-0-593-31831-7)


==== Novellesamlinger ====
1999: Interpreter of Maladies
2008: Unaccustomed Earth


=== Sakprosa ===


==== Bøker ====
2015: In altre parole
Il vestito dei libri


==== Essaysamlinger, artikler og annet ====


== Priser ==
1993 – TransAtlantic Award fra the Henfield Foundation
1999 – O. Henry Award for "Interpreter of Maladies"
1999 – PEN/Hemingway Award (Best Fiction Debut of the Year) for "Interpreter of Maladies"
1999 – "Interpreter of Maladies" kåret til en av de Best American Short Stories
2000 – Addison Metcalf Award fra the American Academy of Arts and Letters
2000 – "The Third and Final Continent" kåret til en av de Best American Short Stories
2000 – The New Yorker's Best Debut of the Year for "Interpreter of Maladies"
2000 – Pulitzer Prize for Fiction for novellesamlingen "Interpreter of Maladies"
2000 – James Beard Foundation's M.F.K. Fisher Distinguished Writing Award for "Indian Takeout" i Food & Wine Magazine
2002 – Guggenheim Fellowship
2002 – "Nobody's Business" kåret til en av de Best American Short Stories
2008 – Frank O'Connor International Short Story Award for "Unaccustomed Earth"
2009 – Asian American Literary Award for "Unaccustomed Earth"
2009 – Premio Gregor von Rezzori for utenlandsk skjønnlitteratur oversatt til italiensk, for "Unaccustomed Earth" ("Una nuova terra"), oversatt av Federica Oddera (Guanda)
2014 – DSC Prize for South Asian Literature for The Lowland
2014 – National Humanities Medal
2017 – Pen/Malamud Award


== Filmatiseringer ==
Hennes første roman The Namesake ble filmatisert av den kjente regissøren Mira Nair. Filmen hadde premiere i 2006, og fikk svært god mottagelse av anmelderne. Femten år senere fikk filmen fortsatt godt omtale.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jhumpa Lahiri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mexico Citys Grand Prix 2021

Mexico Citys Grand Prix 2021 (offisielt navn: Formula 1 Gran Premio de la Ciudad de México 2021) var et Formel 1-løp som ble arrangert 7. november 2021 på Autódromo Hermanos Rodríguez i Mexico by, Mexico. Det var det 18 løpet i Formel 1-sesongen 2021 og første gang Mexico Citys Grand Prix ble arrangert i Formel 1-sammenheng. Løpet ble vunnet av Max Verstappen i Red Bull Racing-Honda. Mercedes-fører Lewis Hamilton og Red Bull Racing-Honda-fører Sergio Pérez tok andre- og tredjeplassen.


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===
Noter:

Note 1:  - Yūki Tsunoda måtte starte bakerst på gridden for å overskride sin kvote med kraftenhetselementer.Note 2:  - Lando Norris måtte starte bakerst på gridden for å overskride sin kvote med kraftenhetselementer.Note 3:  - George Russel fikk en fem-plassers gridstraff for et girkasse skifte.Note 4:  - Esteban Ocon måtte starte bakerst på gridden for å overskride sin kvote med kraftenhetselementer.Note 5:  - Lance Stroll måtte starte bakerst på gridden for å overskride sin kvote med kraftenhetselementer. Han fikk også en fem-plassers gridstraff for et girkasse skifte. Straffen gjorde ingen forskjell da han allerede skulle starte fra siste posisjon.


=== Løpet ===


== Mesterskapsplassering etter løpet ==

 
Note: Bare de fem beste plasseringene er inkludert for begge settene.


== Noter ==


== Referanser ==
Mira Nair

Mira Nair (født 15. oktober 1957) er en indisk-amerikansk filmskaper bosatt i New York City. Hun har etablert sitt eget produksjonsselskap, Mirabai Films, som har spesialisert seg på å lage film om indisk kultur og samfunn med et internasjonalt publikum som målgruppe. . Blant hennes mest kjente filmer er Mississippi Masala, Kama Sutra: A Tale of Love, The Namesake, Monsoon Wedding (som vant Gulløven på filmfestivalen i Venezia i 2001) og Salaam Bombay!, som ble nominert til Oscar i klassen for beste utenlandske film og til en BAFTA for beste ikke-engelskspråklige film.


== Filmkarriere (utdrag) ==
I starten var Mira Nair mest interessert i en karriere som filmskuespiller. Etter hvert begynte hun å regissere selv; hovedsakelig dokumentarer om indisk kultur og tradisjoner. Deretter beveget hun seg over i fiksjonsfilm. I 2001 vendte hun tilbake til dokumentarfilmen, med The Laughing Club of India, som handlet om dr. Madan Kararia og hans konsept «latter-yoga».Den første fiksjonsfilm var den kritikerroste Salaam Bombay!, som var en hjerteskjærende fortelling om guttungen som havner på gaten i Mumbai og må klare seg som best han kan blant kriminelle og prostituerte.
Spillefilmen The Namesake var basert på debutromanen til den amerikanske forfatteren Jhumpa Lahiri.
I 2020 hadde TV-serien A Suitable Boy premiere på BCC og Netflix. Serien i seks episoder var basert på indiske Vikram Seths suksessroman med samme tittel. Vestlige anmeldere var svært begeistret for serien, men i India reagerte anmelderne med avsky og vendte tommelen ned. Den negative mottagelsen i India skyldtes visstnok en scene der en muslim og en hindu kysser hverandre.


== Filmografi ==
Mira Nair har regissert følgende verker:
1979: Jama Street Masjid Journal (dokumentar)
1982: So Far From India (dokumentar)
1985: India Cabaret (TV-dokumentar)
1987: Children of a Desired Sex (dokumentar)
1968: Salaam Bombay! (spillefilm)
1991: Mississippi Masala (spillefilm)
1993: The Day the Mercedes Became a Hat (kortfilm)
1995: The Perez Family
1996: Kama Sutra: A Tale of Love
1998: My Own Country
2001: The Laughing Club of India (TV-dokumentar)
2001: Monsoon Wedding (spillefilm)
2002: 11'9"01 September 11 – sekvensen fra India
2002: Hysterical Blindness (TV-film)
2004: Vanity Fair (spillefilm basert på William Thackerays roman Vanity Fair)  – hovedrollen ble spilt av Reese Witherspoon
2006: The Namesake (spillefilm basert på Jhumpa Lahiris debutroman)
2007: Migration
2008: New York, I Love You – sekvensen Kosher Vegetarian
2008: 8 – sekvensen How Can It Be?
2009: Amelia
2012: The Reluctant Fundamentalist
2014: Words With Gods
2016: Queen of Katwe
2019: Nafas (kortfilm)
2020: A Suitable Boy (TV-serie for BBC One, basert på romanen En passende ung mann av Vikram Seth)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mira Nair på Internet Movie Database 
(sv) Mira Nair i Svensk Filmdatabas 
(da) Mira Nair på Filmdatabasen 
(da) Mira Nair på Scope 
(fr) Mira Nair på Allociné 
(en) Mira Nair på AllMovie 
(en) Mira Nair hos The Movie Database
José Luis Cruz

José Luis Cruz Figueroa (født 12. juni 1949 i San Juancito i Honduras, død 27. januar 2021 i San Pedro Sula) var en honduransk fotballspiller som spilte i forsvar.
I løpet av sin karriere spilte José Luis Cruz for det meste for CD Motagua og internasjonalt for Real España. Han vant fire ganger i lag som ble Honduras-mestere i fotball.
Han ble innlagt på sykehus i San Pedro Sula med diagnosen covid-19 og døde av den lungesykdommen 27. februar 2021, i en alder av 68 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) José Luis Cruz – FIFA 
(en) José Luis Cruz – Transfermarkt 
(en) José Luis Cruz – national-football-teams.com 
(en) José Luis Cruz – WorldFootball.net 
(en) José Luis Cruz – FootballDatabase.eu 
(en) José Luis Cruz – Soccerway 
(en) José Luis Cruz – FBref
Inkontinens

Inkontinens kan vise til:

Urininkontinens
Avføringsinkontinens
Zelá Brambillé

Andrea Alejandra Álvarez González, best kjent under forfatternavnet Zelá Brambillé, (født 8. juni 1994 Monterrey i Mexico, død 4. august 2021 i Saltillo) var en meksikansk forfatter som ble godt kjent gjennom nettverket Wattpad. Ett av hennes verker, Miradas Azucaradas, ble lest over 20 millioner ganger i Wattpad.


== Biografi ==
Fra svært ung alder var hun interessert i litteraturens verden og skapte sine egne fortellinger. I 2013 startet hun med å laste opp sine bøker på internet, og med (2021) mer enn 70 millioner nedlastinger.  I 2017 publiserte Nova Casa Editorial hennes bøker «Luz de luciérnaga» og «Somos electricidad», og senere «Miradas azucaradas». I 2018 var hennes verk «Tiempo de ceniza» finalist i kåringen av «II Premio Oz de Novela», arrangert av Oz Editorial.Hun døde 4. august 2021 av covid-19, i en alder av 27 år, i Saltillo i Mexico.


== Verker ==
2017: Luz de luciérnaga
2017: Somos electricidad
2018: Miradas azucaradas
2018: Tiempo de ceniza
2019: Gardenia


== Referanser ==
Jørgen Olsen Øveraas

Jørgen Olsen Øveraas (født 3. desember 1989) er en norsk fotballspiller som spiller for Sandnes Ulf.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jørgen Olsen Øveraas – Transfermarkt 
(en) Jørgen Olsen Øveraas – Soccerway 
(no) Jørgen Olsen Øveraas – Norges Fotballforbund 
(en) Jørgen Olsen Øveraas – FBref