Nanophyini

Dvergsnutebiller (Nanophyidae) er en liten familie av små snutebiller (Curculionoidea) som lever på ulike slags planter. De har tidligere blitt regnet til ulike familier, blant annet snutebiller (Curculionidae) og Brentidae. Bare én art er registrert i Norge, men det er kjent seks arter fra Nord-Europa.


== Utseende ==
Knøttsmå til små (1,2 – 2,5 mm) biller, kroppen tykk, oval og høyt hvelvet med en lang, sylindrisk snute som ofte er omtrent halvparten så lang som resten av kroppen. På farge er de vanligvis gul- eller brunaktige, uten påfallende hår, men ofte med lyse skjell, eller med fine hår. Hodet (bortsett fra snuten) er ganske lite, fasettøynene store og flate. Antennene sitter festet på siden av snuten i den ytterste halvdelen. De består av 8-10 ledd, og er knebøyde. Det innerste leddet utgjør nær halvparten av totallengde, så følger 4-6 små, smale ledd før antennen avsluttes med en tre-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, sterkt hvelvet, ved roten nesten så bredt som dekkvingene, sterkt avsmalnet framover slik at de i spissen er omtrent så bredt som hodet. Dekkvingene er ovale og sterkt hvelvede med 9-10 tydelige punktstriper. Scutellum er ikke synlig ovenfra. Beina er nokså lange og slanke med fire-leddete føtter der det tredje leddet er tolappet. Larvene er korte og tykke, C-formede, de tre beinparene er redusert til vorter, og hodekapselen er kraftig.


== Levevis ==
Biologien til disse små billene er ikke godt kjent, men familien kan finnes på en rekke forskjellige plantefamilier. De danner ofte galler, eller utvikler seg inne i blomsterstander, stilker eller blader. Artene i slekten Corimalia lever på tamarisk. De lager en ballformet kokong fra blomsten til vertsplanten, og denne faller til bakken. Larven holder seg inne i kokongen og spiser fra den, men kan flytte på denne ved å sprette fra side til side. De små billelarvene kan greie å få kokongen til å hoppe 6 cm høyt og 15 cm langt. Fenomenet ligner på «hoppende bønner», som er forårsaket av en annen insektlarve. Hensikten med hoppingen synes være å flytte kokongen til et gunstigere (fortrinnsvis i skyggen) sted. Nanophyes marmoratus, som finnes i Norge, utvikler seg i fruktene til kattehale (Lythrum salicaria). Dvergsnutebillene er ikke regnet som betydelige skadedyr.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller,Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien dvergsnutebiller, Nanophyidae Gistel, 1856
Stammen Nanophyini Gistel, 1856
Slekten Alonsiellus Zherikhin in Ler, 1996
Slekten Austronanodes Zimmerman, 1993
Slekten Ctenomeropsis Voss, 1939
Slekten Ctenomerus Schönherr, 1843
Slekten Dieckmanniellus Alonso-Zarazaga, 1989
Slekten Meregallia Alonso-Zarazaga, 1990
Slekten Microon Alonso-Zarazaga, 1989
Slekten Nanodes Schönherr, 1825
Slekten Nanodiscus Kiesenwetter, 1864Nanomimus Alonso-Zarazaga, 1989
Slekten Nanomimus Alonso-Zarazaga, 1989
Slekten Nanophyes Schönherr, 1838  – seks arter i Nord-Europa, ca. 50 totalt
Nanophyes marmoratus (Goeze, 1777) – eneste art som er funnet i Norge
Slekten Pericartiellus Alonso-Zarasaga, 1989
Slekten Pseudotychius Blatchley, 1922Slekten Nanophyes blir ofte delt opp i flere slekter.


== Referanser ==


== Kilder ==
Gønget, H. 1997. The Brentidae (Coloeptera) of Northern Europe. Fauna Entomologica Scandinavica 34. E.J. Brill.


== Eksterne lenker ==
(no) Nanophyini hos Artsdatabanken 
(sv) Nanophyini hos Dyntaxa 
(en) Nanophyini hos Fauna Europaea 
(en) Nanophyini hos Fossilworks 
Nanophyini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder: Corimalia setulosa: [1]. Nanodiscus transversus: [2]