Nøkkelen til Provence – Min fars ære

Nøkkelen til Provence – Min fars ære (orig: La Gloire de mon père) er en fransk film fra 1990 regissert av Yves Robert. Den er den første av to filmer basert på Marcel Pagnols selvbiografier La Gloire de mon père og Le Château de ma mère fra 1957. Den andre filmen ble gitt ut samme år under navnet Nøkkelen til Provence – Min mors slott.Filmen vant pris for beste fremmedspråklige film under Seattle International Film Festival sammen med Nøkkelen til Provence – Min mors slott og ble kåret til en av de fem beste fremmedspråklige filmene av National Board of Review i 1991. De to filmene ble sammen nominert til Amandaprisen 1992 i klassen årets utenlandske kinofilm.


== Handlingsreferat ==
Denne filmen er satt mellom 1900 og første verdenskrig. Unge Marcel ble født på den franske landsbygda, men vokste opp i Marseilles. Faren hans, Joseph, er en hardtarbeidende, ateistisk lærer bosatt i Marseille. Marcels tante Rose gifter seg med den joviale og fromme romersk-katolske Jules. Men Joseph og Jules krangler om religion. I løpet av sommerferien tar begge mennene med seg deres respektive familier for å dele et hus i Provence, Sør-Frankrike. Her tilbyr Jules å utdanne Joseph om jakt. Marcel ønsker å være sammen med dem. Men de lyver for ham, og forlater huset tidlig om morgenen når de tror han sover.
Når Marcel våkner, følger han snikende etter dem. Han blir irritert over at Jules ydmyker Joseph, ved å demonstrere forskjellen i deres dyktighet som jegere. Marcel forsvinner, og møter en gutt som heter Lili. Senere blir Lili, som kjenner landsbygda godt, Marcels venn. De går jevnlig sammen på oppdagelsesferd i områdene rundt hjemmet deres. Når ferien går mot slutten, planlegger Marcel, sammen med Lili, å gjemme seg i en hule og leve som en eremitt. På dagen for familiens avreise står Marcel opp tidlig om morgenen. Han har skrevet et brev til dem tidligere, hvor han forklarte forsvinningen til foreldrene og unnskyldte hans egen oppførsel.
Marcel advarer også familien om at de ikke er i stand til å finne ham i hans «nye hjem» og at de ikke burde bry seg med å lete etter ham. Deretter går han til en hule sammen med Lili, som har ventet på Marcel i nærheten av ferie-hjemmet hans. Men etter at de ankommer området, begynner Marcel å bli mer og mer redd for å bo alene. Han finner på forskjellige unnskyldninger for å unngå å overnatte i hulen. Deretter løper han raskt hjem, i håp om å forhindre at foreldrene hans leser brevet hans - som han hadde lagt på sengen hans.


== Skuespillere ==
Philippe Caubère - Joseph Pagnol
Nathalie Roussel - Augustine
Didier Pain - Onkel Jules
Thérèse Liotard - Tante Rose
Julien Ciamaca - Marcel, 11 år
Victorien Delamare - Paul
Joris Molinas - Lili de Bellons
Benoît Martin - Marcel, ung
Paul Crauchet - Mond des Parpaillouns
Pierre Maguelon - François
Michel Modo - Postmannen
Jean Rougerie - Bergougnas, bruktforhandleren
Jean-Pierre Darras - Forteller (Marcels stemme)
Victor Garrivier - Presten i la Treille
Raoul Curet - Monsieur Vincent
Andrée Damant - Kvinne


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nøkkelen til Provence – Min fars ære på Internet Movie Database 
(sv) Nøkkelen til Provence – Min fars ære i Svensk Filmdatabas 
(da) Nøkkelen til Provence – Min fars ære i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Nøkkelen til Provence – Min fars ære på Allociné 
(nl) Nøkkelen til Provence – Min fars ære på MovieMeter 
(en) Nøkkelen til Provence – Min fars ære på AllMovie 
(en) Nøkkelen til Provence – Min fars ære på Box Office Mojo