jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lag-EM i mangekamp

Lag-EM i mangekamp (europamesterskapet i mangekamp innen friidrett, engelsk: European Combined Events Team Championships), før 2017 kjent under navnet Europacupen i mangekamp (engelsk: European Cup Combined Events), er et toårlig mesterskap innen mangekamp for europeiske utøvere. 
Det konkurreres i tikamp for menn og sjukamp for kvinner. På samme måte som Lag-EM i friidrett er landene inndelt i divisjoner; i Lag-EM i mangekamp 2019 deltok åtte lag i superligaen, seks lag i 1. divisjon og fem lag i 2. divisjon. De tre mesterskapene arrangeres samtidig, over to dager, men på tre ulike steder i Europa. 
Regjerende mester pr 2020, som vinner av Lag-EM i mangekamp 2019, er Estland, der Maicel Uibo, Kristjan Rosenberg, Janek Õiglane, Mari Klaup-McColl, Hanna-Mai Vaikla og Kristella Jurkatamm deltok som tellende utøvere. 


== Format ==
Mesterskapet er en lagkonkurranse for land, der poengsummen for de tre beste utøverne mannlige og de tre beste kvinnelige utøverne summeres. 
Hvert land kan stille med inntil 10 utøvere i mesterskapet (fem av hvert kjønn), hvorav 8 deltar i selve konkurransen (4 av hvert kjønn), og de 6 beste utøverne fra hvert land (3 beste av hvert kjønn) teller i lagkonkurransen. 
Før 2013 var det én konkurranse for menn og én for kvinner. Alderskravet er at mannlige deltakere fyller 18 år kvinner 16 år, i løpet av det året mesterskapet arrangeres.


== Historie ==
Mesterskapet arrangeres av Det europeiske friidrettsforbundet. Det første mesterskapet ble arrangert i 1973 i Bonn i Tyskland, da med tikamp for menn og femkamp for kvinner. Sjukamp for kvinner ble innført i 1981. De første fem utgavene (1973-1981) ble arrangert med semifinaler og finaler, mens dagens modell med divisjoner ble innført i 1983. 


== Super league / A-finale / Finale ==


=== Utgaver ===


=== Medaljevinnere ===


==== Menn individuelt (tikamp) ====


==== Kvinner individuelt ====


===== Femkamp =====


===== Sjukamp =====


==== Menn lag ====


==== Kvinner lag ====


==== Samlet lag ====


== 1. divisjon (first league) / B-finale / Semifinale ==


=== Utgaver ===


== 2. divisjon (Second league) / C-finale ==


=== Utgaver ===


== Se også ==
Lag-EM i friidrett
EM i friidrett
Europacupen på 10 000 meter
Europacupen i kappgang
European Cup Winter Throwing


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside - Lag-EM i mangekamp
Liste over kulturminner i Indre Østfold

Liste over kulturminner i Indre Østfold er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Indre Østfold kommune. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk. 


== Kilder ==
Lista er basert på Riksantikvarens liste over kulturminner, klikkbar lenke til hvert enkelt kulturminne finnes i første kolonne i tabellen.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Kulturminnesøk hos Riksantikvaren
Liste over kulturminner i Lillestrøm

Liste over kulturminner i Lillestrøm er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Lillestrøm kommune. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk. 


== Kilder ==
Lista er basert på Riksantikvarens liste over kulturminner, klikkbar lenke til hvert enkelt kulturminne finnes i første kolonne i tabellen.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Kulturminnesøk hos Riksantikvaren
Liste over kulturminner i Nordre Follo

Liste over kulturminner i Nordre Follo er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Nordre Follo. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.
ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk. 


== Kilder ==
Lista er basert på Riksantikvarens liste over kulturminner, klikkbar lenke til hvert enkelt kulturminne finnes i første kolonne i tabellen.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Kulturminnesøk hos Riksantikvaren
Bundesliga 2020–2021

Bundesliga 2020–2021 var den 58. sesongen i Bundesliga. Regjerende mester Bayern München forsvarte tittelen og vant sitt niende strake og 30. seriemesterskap, og de nyopprykkede lagene er Arminia Bielefeld og  Stuttgart.


== Klubbinfo ==


=== Hovedtrenere ===


=== Trenerbytter ===


== Tabell ==


== Plassering etter runde ==


== Terminliste ==
Terminlisten for sesongen 2020-21. Tidspunkt for kamper vil endres etter hvert som TV-overføringer blir satt opp.

 

 

 

 

 

 

 

 


== Resultattabell ==


== Utmerkelser ==


=== Månedens ===


=== Sesongens ===


== Kvalifisering til Bundesliga 2021–2022 ==

Köln beholdt plassen i Bundesligaen med 5 – 2 sammenlagt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fußball-Bundesliga 2020/2021 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Donald James Henderson

Donald James Henderson (født 7. august 1940 i Sudbury i Ontario i Canada, død 2. mai 2020 i Toronto) var en kanadisk politiker. Han var liberalt medlem av Legislative Assembly of Ontario fra 1985 til 1995.  Han representerte valgkretsene (ridings)  Humber og Etobicoke—Humber.
Henderson døde i Toronto den 2. mai 2020 av problemer fra Parkinsons sykdom og covid-19, i en alder av 81 år.


== Referanser ==
Henri Richelet

Henri Richelet (født 16. juni 1944 i Frebécourt i departementet Vosges i Frankrike, død 18. mars 2020 i Paris) var en fransk maler.
Han var inspirert av Caravaggio eller av Georges de La Tour i sitt verk Saint Jérôme pénitent.Han døde av covid-19 den 18. mars 2020 i Paris, i en alder av 75 år.


== Verker i museer ==
Museo Nacional de Bellas Artes, Santiago, Chile :
Ne pas toucher : Indisk blekk på papir (51 x 60 cm).
Museo de la Solidaridad Salvador Allende, Santiago i Chile :
Derniers outrages : oljemaleri på lerret (100 x 81 cm).


== Litteratur ==
Xuriguera, G. (1985). Les Figurations de 1960 à nos jours. Paris: éditions Mayer. 
Xuriguera, G. (1987). Le Dessin,  le pastel, l’aquarelle dans l’art contemporain. Paris: éditions Mayer. ISBN 2-85299-004-0. 
Anonymous (1993). Paris 13e : l'Art sous toutes ses formes. Paris: éditions Fus-Art. 
Anonymous (1996). CD-ROM Art Présent : Rencontre avec les artistes vivant et travaillant en France. Paris: éditions J.F.J. 
Anonymous (1996). Grand annuaire des arts sur CD-ROM. Paris: éditions France Art. 


== Referanser ==
Inuwa Abdulkadir

Inuwa Abdulkadir (født 12. januar 1966 i Sokoto i Nigeria, død 6. juli 2020 i Sokoto) var en nigeriansk jurist og politiker.Han var National Vice Chairman (North West) for All Progressives Congress (APC). Han var minister for undomsutvikling fra 2012 til 2013 i regjeringen under president Goodluck Jonathan.Abdulkadir døde 6. juli 2020 i Sokoto av COVID-19, i en alder av 54 år.


== Referanser ==
Jaybee Sebastian

Jaybee Niño Manicad Sebastian (født 1979/1980, død 18. juli 2020 i Muntinlupa på Filippinene) var en filippinsk straffedømt forbryter. Han sonet en livstidsstraff i New Bilibid Prison (NBP) frem til sin død.
Han ble dømt for kidnapping for løsepenger og bilkapring i 2009. Han ble kjent for å styre lyssky virksomnhet fra sin fengselscelle ved å være involvert i ulovlig narkotikahandel innen fengselet.Jaybee Sebastian døde av covid-19 i New Bilibid Prison Hospital den 18. juli 2020, i en alder av 40 år. Levningene ble straks kremert i Dasmariñas i Cavite.


== Referanser ==
Asiophrida

Asiophrida er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, gjerne brokete fargede jordlopper.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Australia.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien jordlopper, Alticinae Newman, 1834
stammen Alticini
Slekten Asiophrida Medvedev, 1989
Asiophrida aruensis (Weise, 1909)
Asiophrida flavicollis Medvedev, 2000
Asiophrida flavopustulata (Balý, 1879)
Asiophrida hirsuta (Stebbing, 1914)
Asiophrida kuning (Mohamedsaid & Barroga, 2000)
Asiophrida luzonica Medvedev, 2000
Asiophrida maculatissima (Balý, 1865)
Asiophrida manilensis (Weise, 1910)
Asiophrida marmorea (Wiedemann,1819)
Asiophrida nigripennis (Balý, 1881)
Asiophrida nigrovaria (Macleay, 1827)
Asiophrida oblongoguttata (Chapuis, 1875)
Asiophrida obscuricollis (Medvedev, 1997)
Asiophrida philippinensis (Chen, 1934)
Asiophrida scaphoides (Balý, 1865)
Asiophrida spectabilis (Balý, 1862)
Asiophrida striatipennis (Jacoby, 1885)
Asiophrida sumatrana (Jacoby, 1898)
Asiophrida xanthospilota (Balý, 1881)


== Eksterne lenker ==
(en) Asiophrida i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Asiophrida hos NCBI 
Asiophrida – detaljert informasjon på Wikispecies
Gunvor Sartz

Gunvor Colbjørnsen Sartz (født 15. september 1898 i Kristiania, død 31. august 1988 i Bærum) var en norsk skuespiller, teaterinstruktør og pioner i arbeiderteaterbevegelsen.


== Liv og virke ==
Gunvor Sartz vokste opp på Jomfruland, hvor faren arbeidet som fyrvokter, og flyttet med sin familie til Stabekk i 1920. Hun ble skuespiller i Oslo, og spilte blant annet Hilde i Henrik Ibsens drama Bygmester Solness. Etter kort tid som skuespiller i Oslo, Stavanger og Trondheim, ble hun arbeidsledig, og i 1929 reiste hun til Berlin for å studere teaterinstruksjon hos teaterregissøren Erwin Piscator. Der ble hun kjent med arbeiderbevegelsens sosiale teatre. Hun hadde også et halvt opphold med teaterstudier i New York.Hun vendte siden tilbake til Oslo, hvor hun i 1930 etablerte Det sociale teater i Tivoli, hvor både amatører og profesjonelle skuespillere medvirket i politisk ladede oppsetninger. Teatret holdt det gående til 1934.  Den radikale, politiske teaterformen ble videreført av Arbeidersamfunnets teater, senere Samfundsteatret, hvor Sartz var kunstnerisk leder fra 1935. Hun reiste også rundt i landet og holdt teaterkurs for arbeidsløs ungdom. Hun medvirket også i filmen Vårt daglige brød i 1934.
I 1930-årene hadde hun en ny periode i Tyskland, der hun var vitne til nazismens fremvekst og dominans. Hun vendte tilbake til Norge med et sterkt anti-fascistisk engasjement.
Under den tyske okkupasjonen drev Sartz politisk agitasjonsarbeid og hjalp mennesker å flykte til Sverige. Etter å ha blitt angitt, ble hun arrestert. Hun satt fengslet på Grini i to perioder. Etter krigen ledet hun en «Gjenreisningsturné» i Nord-Norge og var initiativtager bak etableringen av Hammerfest Studiescene i 1948. I 1945 var hun medstifter av Norsk Amatørteaterforbund.Senere i livet engasjerte hun seg i Human-Etisk Forbund og Amnesty International.


== Familie ==
Gunvor Sartz var datter av fyrvokter Ole Colbjørn Johan Sartz (1849–1943) og Martha Bergh (f. 1869), og søster av illustratør og maler Eva Sartz.


== Teaterroller i utvalg ==
1922: Fru Rømer i Geografi og Kærlighed av Bjørnstjerne Bjørnson, Deichmanske bibliotek, Schous plass
1925: Hilde i Bygmester Solness av Henrik Ibsen, Trondheim Teater
1925: Fatima i De Skadskudte av Nils Collett Vogt, Trondheim Teater
1925: Sigrid i Til Sæters av Claus Pavels Riis, Trondheim Teater
1926: Fru Ottesen i Kong Midas av Gunnar Heiberg, Trondheim Teater
1926: Siri i Kjerringbytte, Trondheim Teater
1927: Jomfru Berthelsen i Baldevins bryllup av Vilhelm Krag, Chat Noirs teaterturné
1928: Fru Hardy i Pr il-stork av Marg Mayo, Lystspill-turneen
1928: Frk. Garnett i Candida av George Bernhard Shaw, Centralteatrets turné


== Bibliografi ==
Amatørteatret – brevkurs, Folkets brevskole, Oslo


== Filmografi ==
1934: Vårt daglige brød


== Referanser ==


== Kilder ==
Gunvor Sartz, 1915 - 1950, Arkivkatalog (PDF). Finnmark fylkesbibliotek. 2014. 
«Til minne om Gunvor Sartz». Arbeiderbladet 1988.09.07. Norge, Oslo. 1988. s. 32.
Ditomus

Ditomus er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (10-20 millimeter), avlange, halvblanke, kullsvarte løpebiller. Hodet og kjevene (mandiblene) er ganske store. Pronotum er rundet (nærmest ovalt), kraftig innsnevret ved roten. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper.


== Levevis ==
Mange av markløperne er generalister som kan finnes i mange ulike miljøer, først og fremst på bakken. Disse artene kan klatre opp og spise på blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Afrika, Sør-Europa og Lilleasia, østover til Iran.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien markløpere, Harpalinae Bonelli, 1810
Stammen Harpalini Bonelli, 1810
Gruppen Ditomina Bonelli, 1810
Slekten  Ditomus Bonelli, 1810
Ditomus absentus Dejean
Ditomus calydonius (P. Rossi, 1790)
Ditomus capito (Audinet-Serville, 1821)
Ditomus clypeatus (P. Rossi, 1790) - ofte ført til slekten Dixus
Ditomus eremita Dejean, 1825 - ofte ført til slekten Dixus
Ditomus interruptus (Fabricius, 1775)
Ditomus obscurus Dejean, 1825 - ofte ført til slekten Dixus
Ditomus semicylindricus Piochard, 1872
Ditomus sphaerocephalus (Olivier, 1795)
Ditomus tricuspidatus (Fabricius, 1792)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Ditomus calydonius
(en) Ditomus i Encyclopedia of Life 
(en) Ditomus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ditomus hos Fauna Europaea 
(en) Ditomus hos NCBI 
(en) Kategori:Ditomus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ditomus – detaljert informasjon på Wikispecies
Perence Shiri

Perrance Shiri (opprinnelig Bigboy Samson Chikerema, født 11. januar 1955 i Gwelo i Sør-Rhodesia, død 29. juli 2020 i Harare i Zambabwe) var en zimbabwisk luftvåpensoffiser og politiker. Han var minister for land, jordbruk og landbebyggelse i Zimbabwes regjering fra 1. desember 2017 til sin død i 2020.
Han var øverstkommanderende for Air Force of Zimbabwe og medlem av Joint Operations Command.Shiri var en fetter av tidligere president Robert Mugabe. Han kalte seg selv «Black Jesus».
Shiri døde 28. juli 2020 av covid-19 på sykehus i Harare, i en alder av 65 år.


== Referanser ==
Nicolas Alfonsi

Nicolas Alfonsi (født 13. april 1936 i Cargèse på Korsika i Frankrike, død 16. mars 2020 i Ajaccio på Korsika) var en fransk jurist og politiker (PRG).
Alfonsi representerte departementet Corse-du-Sud som deputert til den franske nasjonalforsamlingen og som senator i det franske senatet. Dessuten var han fra 1962 til 2001 borgermester i den lille korsikanske kommunen Piana. Fra 1981 til 1984 var han medlem av Europaparlamentet for Mouvement des Radicaux de Gauche og tilhørte der den sosialistiske partigruppen.Alfonsi døde i mars 2020 i en alder av 83 år av covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicolas Alfonsi hos Europaparlamentet
Licinus

Licinus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Licininae i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mørke løpebiller. Kjevene er ikke spesielt forstørrede, antennene tynne og forholdsvis korte. I pannen er det to børster ved innerkanten av hvert fasettøye. Pronotum er rundet, tett og litt rynkete punktert. Dekkvingene er noe rundede, halvmatte, med fine lengdestriper, grovere punkter mellom stripene. Beina er mørke.


== Utbredelse ==
Slekten har en palearktisk utbredeslse.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Licininae Bonelli, 1810
stammen Licinini
slekten Licinus Latreille, 1802
Licinus aegyptiacus Dejean, 1826
Licinus aequatus Audinet-Serville, 1821
Licinus afghanistanus Jedlicka, 1967
Licinus astrabadensis Reitter, 1902
Licinus bartoni Maran, 1934
Licinus cassideus (Fabricius, 1792) 
Licinus convexus Heyden, 1889
Licinus cordatus Chaudoir, 1861
Licinus corustes Andrewes, 1932
Licinus depressus Paykull, 1790 - forekommer i Norge
Licinus hoffmannseggii (Panzer, 1803) 
Licinus iranicus Jedlicka, 1968
Licinus italicus Puel, 1925
Licinus jaloricus Andrewes, 1927
Licinus lindbergi Antoine, 1936
Licinus manriquianus Wollaston, 1862
Licinus merkli J. Frivaldszky, 1880
Licinus mongolicus Reitter, 1900
Licinus oblongus Dejean, 1826
Licinus oertzeni Reitter, 1889
Licinus peltoides Dejean, 1826
Licinus planicollis Fauvel, 1888
Licinus pubifer Reitter, 1897
Licinus punctatulus (Fabricius, 1792) 
Licinus schuberti Jedlicka, 1968
Licinus setosus J.R. Sahlberg, 1880
Licinus silphoides P. Rossi, 1790
Licinus submarginatus J.R. Sahlberg, 1903
Licinus yezoensis Habu, 1947


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Licinus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Licinus i Encyclopedia of Life 
(en) Licinus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Licinus hos Artsdatabanken 
(sv) Licinus hos Dyntaxa 
(en) Licinus hos Fauna Europaea 
(en) Licinus hos ITIS 
(en) Licinus hos NCBI 
(en) Kategori:Licinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Licinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Yang Xiaobo

Yang Xiaobo (kinesisk: 杨晓波, pinyin: Yáng Xiǎobō; født i januar 1963 i Tianmen i Hubei i Kina, død 27. januar 2020 i Wuhan i Kina) var en kinesisk politiker. Fra 2009 til desember 2014 var han borgermester i Huangshi.
Yang ble sist sett i offentlig sammenheng 17. desember 2019. Den 1. januar 2020 sendte han ut nyttårshilsener til alle ansatte i eiendomsforsikringsselskapet Changjiang. I januar 2020 døde Yang av lungebetennelse forårsaket av novel coronavirus (2019-nCoV) i Hubei i en alder av 56 eller 57.


== Referanser ==
Loxomerus

Loxomerus  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (11-18 millimeter), avlange, blankt svarte løpebiller.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Migadopinae
Slekten Loxomerus Chaudoir, 1842 
Loxomerus brevis (Blanchard, 1843)
Loxomerus huttoni Broun, 1902
Loxomerus katote Johns, 2010
Loxomerus nebrioides (Guerin-Meneville, 1841)


== Eksterne lenker ==
(en) Loxomerus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Loxomerus i Encyclopedia of Life 
(en) Loxomerus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Loxomerus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Loxomerus – detaljert informasjon på Wikispecies
Policía Foral de Navarra

Policía Foral de Navarra er den regionale politistyrken i den autonome regionen Navarra i Spania. Den fungerer i stor grad i stedet for det spanske politiet og sivilgarden.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Policía Foral de Navarra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pelecium

Pelecium er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore, slanke og langbeinte, svarte løpebiller. Kjevene er noe forlengede, gjerne nesten så lange som hodet. Fasettøynene er små, rundet utstående. Pronotum er rundet, minst så langt som bredt, med fin midtfure og lengdegroper ved bakhjørnene. Dekkvingene er noe rundede med varierende lengdefurer: knapt synlige til ganske kraftige.


== Levevis ==
Disse billene er nattaktive og jakter hovedsakelig på tusenbein.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Panama i nord til Argentina i sør.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Panagaeinae  Bonelli, 1810
stammen Peleciini  Chaudoir, 1880
understammen Peleciina
slekten Pelecium Kirby, 1817
Pelecium atroviolaceum Straneo & Ball, 1989 
Pelecium besckii (Chaudoir, 1850) 
Pelecium bisulcatum Straneo, 1970 
Pelecium bolivianum Straneo & Ball, 1989 
Pelecium brasiliense Straneo, 1962 
Pelecium cyanipes Kirby, 1817 
Pelecium drakei Quedenfeldt, 1890 
Pelecium faldermanni (Chaudoir, 1846) 
Pelecium foveicolle Chaudoir, 1866 
Pelecium fulgidum Straneo, 1962 
Pelecium helenae Straneo & Ball, 1989 
Pelecium igneus Orsetti & Lopes-Andrade, 2016
Pelecium laeve Chaudoir, 1854 
Pelecium laevigatum Guerin-Meneville, 1843 
Pelecium longicolle Straneo, 1953 
Pelecium negrei Straneo, 1962 
Pelecium nicki Straneo, 1955 
Pelecium obscurum Straneo, 1955 
Pelecium obtusum Straneo, 1953 
Pelecium parallelum Straneo & Ball, 1989 
Pelecium paulae Straneo & Ball, 1989 
Pelecium punctatostriatum Straneo, 1970 
Pelecium punctatum Straneo, 1953 
Pelecium purpureum Straneo, 1955 
Pelecium refulgens Guerin-Meneville, 1831 
Pelecium renati Straneo, 1953 
Pelecium rotundipenne Schaum, 1860 
Pelecium semistriatum Straneo & Ball, 1989 
Pelecium striatipenne Chaudoir, 1866 
Pelecium striatum Straneo, 1955 
Pelecium sulcatum Guerin-Meneville, 1843 
Pelecium sulcipenne Chaudoir, 1861 
Pelecium tenellum Schaum, 1860 
Pelecium violaceum Brulle, 1838


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pelecium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pelecium hos NCBI 
(en) Kategori:Pelecium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pelecium – detaljert informasjon på Wikispecies
Solveig Lund

Solveig Lund (født 1868 i Christiania, død 4. oktober 1943 i Oslo) var en norsk fotograf. Hun var datter av tollskriver Carl Cornelius Clarin Lund (1824-1906) og Nilsine Othilia Foyn (1827-95), ugift. Lund utdannet seg som kunstfotograf. Hun fotograferte nasjonaldrakter, landskaper med mer med særlig henblikk på turisttrafikken. Hun etterlot seg et legat for slitte husmødres ferieopphold og lignende.I folketellinga 1900 finner vi henne i Munkedamsveien 69 sammen med faren, som var pensjonist og enkemann, og søsteren Dagny som styrte huset. Dagny Lund var også fotograf, og i tillegg utdanna som kunstmaler.
I folketellinga 1910 finner vi Solveig Lund i Løvenskiolds gate 1, som var adressen til Vestheim pikeskole.

Virkesteder
1895-1943 ca: Oslo
1895 ca: Oslo Pilestrædet 21
1897 ca: Oslo Universitetsgd. 22
1898 ca: Oslo Torvet 9
1900 ca: Oslo Stortingsgaden 2
1892-1894: Moss


== Referanser ==


== Kilder ==

(no) Solveig Lund i Folketellingen 1900 fra Digitalarkivet. (Kristiania kjøpstad)

(no) Solveig Lund i Folketellingen 1910 fra Digitalarkivet. (Kristiania kjøpstad)
Bonge, Susanne (1980). Eldre norske fotografer. Universitetsbiblioteket i Bergen. ISBN 8271300148.
Furthia

Furthia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, gjerne brokete fargede jordlopper.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (India).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien jordlopper, Alticinae Newman, 1834
stammen Alticini
Slekten Furthia Medvedev, 1989
Furthia indica Medvedev, 1999


== Eksterne lenker ==
(en) Furthia i Global Biodiversity Information Facility 
Furthia – detaljert informasjon på Wikispecies
Sphaerochabria

Sphaerochabria er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. Begge artene som finnes i Europa lever på tistler og knoppurt.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nepal.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien jordlopper, Alticinae Newman, 1834
stammen Alticini
Slekten Sphaerochabria Medvedev, 1999
Sphaerochabria nepalica Medvedev, 1999


== Eksterne lenker ==
(en) Sphaerochabria i Global Biodiversity Information Facility