jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mandalskameratene i 2008

Sesongen 2008 spiller Mandalskameratene i 2. divisjon, etter å ha rykket ned fra 1. divisjon sesongen før. Kjetil Ruthford Pedersen trente laget fram til han ble sparket den 28. juli. Etter dette tok Alan Kershaw over som trener. 


== Tabellen ==


== Treningskamper ==


== Seriekamper ==


== Cupkamper ==


== Statistikk ==


=== Målscorere ===


=== Kort ===


=== Tilskuere ===


== Mandalskameratene 2 ==
Reservelaget til Mandalskameratene spiller i 2008 i 3. divisjon. 


=== 3. divisjon, Agder, avdeling 11 ===
FK Arendal gikk konkurs i løpet av sesongen


== Spillere ==


=== Spillerstallen 2008 ===


== Se også ==
Mandalskameratene
2. divisjon 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Termin på fotball.no
St Ives Priory

St Ives Priory var et priorat i Cambridgeshire, England. Den ble etablert i 1017 av munker fra Ramsey Abbey.


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 1979

VM i naturbaneaking 1979 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Inzing i Østerrike i 1979.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 1980

VM i naturbaneaking 1980 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Passeier i Italia i 1980.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 1982

VM i naturbaneaking 1982 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Feld am See i Østerrike i 1982.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 1984

VM i naturbaneaking 1984 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Kreuth i Vest-Tyskland i 1984.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 1986

VM i naturbaneaking 1986 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Fénis-Aosta i Italia i 1986.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Uno (Little Big-sang)

«Uno» (spansk for én), stilisert som «UNO», er en sang fra 2020 med den russiske gruppen Little Big. Sangen er skrevet av Denis Tsukerman, Ilja Prusikin og Viktor Sibrinin, og den har engelsk og spansk tekst. Låten ble utgitt 12. mars 2020 og skulle ha vært Russlands bidrag i Eurovision Song Contest 2020. 18. mars 2020 avlyste imidlertid EBU konkurransen på grunn av koronaviruspandemien i Europa vinteren 2020.


== Eurovision Song Contest ==
Sangen og Little Big ble internt valgt av den russiske kringkasteren Pervyj kanal til å representere landet. Sangen ble offentliggjort under det russiske talkshowet Vetsjernyj Urgant rundt 22.20 CET 12. mars 2020 – tre dager etter tidsfristen for å levere inn bidrag til konkurransen. Den offisielle musikkvideoen ble offentliggjort på YouTube-kanalen til Eurovision Song Contest klokken 23.00 samme kveld, og i løpet av det påfølgende døgnet passerte videoen 10 millioner visninger.I januar 2020 ble Russland trukket til å delta i semifinale 1 av Eurovision Song Contest. Semifinalen skulle ha vært arrangert i Rotterdam Ahoy i Nederland tirsdag 12. mai. På grunn av koronaviruspandemien avlyste EBU konkurransen for å hindre spredning av infeksjonssykdommen covid-19. Sangen fikk dermed aldri deltatt i konkurransen. 


== Listeplasseringer ==


== Sporliste ==


== Utgivelseshistorikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Uno på Apple Music 
(en) Uno på Discogs 
(en) Uno på MusicBrainz 
(en) Uno på Spotify 
(en) Uno på Last.fm 
(en) Uno på Genius — sangtekst 
(en) Uno på AllMusic
Linnéa Hillberg

Linnéa Paulina Hillberg (født 26. oktober 1890 i Uddevalla i Sverige, død 3. juli 1977 i Stockholm i Sverige) var en svensk skuespiller.


== Filmer (utvalg) ==
1920 – Mestermanden (Mästerman)
1923 – Hårda viljor
1923 – De fire paa hybelen (Norrtullsligan)
1935 – Valborgsmässoafton
1937 – Gøi på landet (Pensionat Paradiset)
1937 – Skicka hem nr. 7
1940 – Kyss henne!
1940 – Swing it, magistern!
1941 – Første divisjon (Första divisionen)
1942 – Lågor i dunklet
1943 – Natt i hamn
1943 – Katrina
1944 – Jag är eld och luft
1947 – Jag älskar dig, Karlsson!
1955 – Mot betaling (Giftas)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Linnéa Hillberg på Internet Movie Database 
(sv) Linnéa Hillberg i Svensk Filmdatabas 
(en) Linnéa Hillberg hos The Movie Database
Ester Roeck-Hansen

Ester Linnéa Roeck-Hansen (født 12. august 1897 i Uddevalla i Sverige, død 14. juni 1987 i Stockholm i Sverige) var en svensk skuespiller.


== Filmer (utvalg) ==
1926 – Dollarmillionen
1932 – Svarta rosor
1944 – ... och alla dessa kvinnor
1945 – Bak kulissene (Kungliga patrasket)
1947 – Sjätte budet
1949 – Kärleken segrar
1952 – För min heta ungdoms skull
1956 – Flickan i frack


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ester Roeck-Hansen på Internet Movie Database 
(en) Ester Roeck-Hansen hos The Movie Database
Ulla Billquist

Ulla Ebba Ingegerd Billquist omgift Sjögren og Hahn født Schönström 14. august 1907 i Eslöv  Skåne län, død 6. juli 1946 i Stockholm) var en svensk slagersanger og skuespiller. Hun har blitt sammenlignet med Storbritannias Vera Lynn og Tysklands Lale Andersen.


== Biografi ==


=== Oppvekst ===
Billquist vokste opp i Eslöv, Värnamo og Örebro. År 1925 trtraff hun i Örebro skueespilleren Fritiof Billquist, som var ansatt på Helsingborgs stadsteater og som senere ble hennes ektemann. Han ordnet slik at hun fikk debutere som sanger på teateret. Hon ble også ansatt som elev ved teateret i 1926. Samme år fikk hun synge i radioen for første gang.
Underholderen Thor Modéen var hennes svoger og i 1927 engasjerte han henne til Høstrevyen på "Odeonteatern" i Stockholm. I flere år deretter spilte hun revy i Stockholm, blant anntt hos Ernst Rolf.


== Diskografi (utvalg) ==
«Parfym-visan» (1929)
«Ett enda litet finger» (1929)
«Fusyjama» (1929)
«Vad kvinnan vill, vill du» (1929)
«Anna Aurora» (1930)
«Vaggvisa» (1930)
«Casanova» (1930)
«Zigenare, du tog mitt hjärta från mig» (1933)
«Du svarte zigenare» (1933)
«En stilla flirt» (1934)
«Det är den stora, stora kärleken» (1938)
«Jag har en liten melodi» (1939)
«Min soldat» (1940)
«Kring de små husen i gränderna vid hamnen» (1942)
«Köp rosor, Monsieur» (1942)
«Räkna de lyckliga stunderna blott» (1944)
«På återseende» (1945)


== Filmer (utvalg) ==
1932 – Landskamp
1941 – Gatans serenad


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ulla Billquist på Internet Movie Database 
(en) Ulla Billquist på Discogs 
(en) Ulla Billquist på MusicBrainz 
(en) Ulla Billquist på Spotify
Mistanken

Mistanken (italiensk: Il sospetto) er en italiensk politisk thriller fra 1975 regissert av Francesco Maselli med Gian Maria Volonté i hovedlrollen.
Filmen ble først vist i Norge av Bergen filmklubb den 13. november 1978.


== Rollebesetning ==
Gian Maria Volonté: Emilio
Annie Girardot: Teresa
Renato Salvatori: Gavino Pintus
Gabriele Lavia: Giacomo La Rosa
Bruno Corazzari: Tommaso Lenzini
Felice Andreasi: Alessandri
Antonio Casale: Resta
Pietro Biondi:  OVRA-agent


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mistanken på Internet Movie Database 
(sv) Mistanken i Svensk Filmdatabas 
(fr) Mistanken på Allociné 
(nl) Mistanken på MovieMeter 
(en) Mistanken på AllMovie 
(en) Mistanken på Turner Classic Movies 
(en) Mistanken på Rotten Tomatoes
Ung mann med trompet

Ung mann med trompet (originaltittel: Young Man with a Horn) er en amerikansk film fra 1950 i regi av Michael Curtiz. Det er en filmatisering av romanen Young Man with a Horn, som løst bygger på trompetisten Bix Beiderbeckes liv.


== Handling ==
Rick Martin (Kirk Douglas) blir inspirert til å begynne å spille trompet etter å ha bli kjent med musikeren Art Hazzard. Han begynner å opptre med sangerinnen Jo Jordan (Doris Day). Han blir så kjent med Jos ustabile venninne Amy North (Lauren Bacall) som han innleder ett forhold med. De gifter seg, men ekteskapet blir alt annet enn lykkelig.


== Medvirkende ==
Kirk Douglas - Rick Martin
Lauren Bacall - Amy North
Doris Day - Jo Jordan
Hoagy Carmichael - Smoke Willoughby
Juano Hernández - Art Hazzard
Jerome Cowan - Phil Morrison
Mary Beth Hughes - Marge Martin
Nestor Paiva - Louis
Walter Reed - Jack Chandler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ung mann med trompet på Internet Movie Database 
(no) Ung mann med trompet hos Filmfront 
(sv) Ung mann med trompet i Svensk Filmdatabas 
(da) Ung mann med trompet i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Ung mann med trompet på Allociné 
(nl) Ung mann med trompet på MovieMeter 
(en) Ung mann med trompet på AllMovie 
(en) Ung mann med trompet på Turner Classic Movies 
(en) Ung mann med trompet på Rotten Tomatoes
Ærens vei

Ærens vei (originaltittel: Paths of Glory) er et amerikansk krigs-drama fra 1957 regissert av Stanley Kubrick. Filmen er basert på en roman av Humphrey Cobb. Den engelske tittelen kommer fra en sitat av den engelske poeten Thomas Gray: «The paths of glory lead but to the grave».


== Handling ==
Ved vestfronten under første verdenskrig beslutter de franske generalene at en kraftig befestet høyde som tyskerne holder skal overtas til en hver pris. Alla vet att det er håpløst og angrepet misslykkes. Tre soldater velges ut på måfå og blir stilt for krigsrett anklaget for feighet.


== Produksjon ==

Kubricks første store film Spillet er tapt (1956) var en kommersiell fiasko og Harris-Kubrick inngikk kontrakt med Bryna Productions (Kirk Douglas' selskap) om å lage fem filmer. Med denne kontrakten fikk de stjernen Douglas med i den neste filmen og Douglas bidro til finansieringen. Kubrick fikk da tilgang til Hollywoods produksjonsapparat og større budsjett til Ærens vei.


== Mottakelse ==
Filmen en lite ærerik fransk manøver under første verdenskrig og var lenge forbudt i Frankrike. Clint Eastwood kalte det en stor antikrigsfilm og filmen var også kontroversiell i USA på grunn av antikrigsperspektivet. Ærens vei omtales som en av Douglas' best. Douglas bidro til finansiering av filmen. Dette var første gangen Kubrick arbeidet med en stor stjerne og det opprinnelige manuset ble skrevet om slik at hovedpersonen fremstilt av Douglas ble løftet frem. Ærens vei var ingen kommersiell suksess.


== Medvirkende ==
Kirk Douglas – oberst Dax
Ralph Meeker – korporal Philippe Paris
Adolphe Menjou – general George Broulard
George Macready – general Mireau
John Stein – kaptein Rousseau
Timothy Carey – Ferol
Joseph Turkel – Arnoud
Richard Anderson – major Saint-Auban
Wayne Morris – løjtnant Roget
Susanne Christian (Kubrick) – tysk sangerinne


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ærens vei på Internet Movie Database 
(no) Ærens vei hos Filmfront 
(sv) Ærens vei i Svensk Filmdatabas 
(da) Ærens vei i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Ærens vei på Allociné 
(nl) Ærens vei på MovieMeter 
(en) Ærens vei på AllMovie 
(en) Ærens vei på Turner Classic Movies 
(en) Ærens vei på Rotten Tomatoes 
(en) Ærens vei på Metacritic
Karin Holst Hemsen

Karin Holst Hemsen (født Holst 3. oktober 1899 i Kristiania, død 19. mars 1996) var en norsk forfatter, redaktør, oversetter og filantrop. Under andre verdenskrig engasjerte hun seg i det illegale pressearbeidet.


== Familie ==
Karin Holst Hemsen var datter av indremedisiner Peter Fredrik Holst (1861-1935) og Kirstine Eleonore Sartz Fürst (1868–1949), niese av Freia-direktør Johan Throne Holst (1868–1946), og søster av medisinprofessor Johan Holst (1892–1953). Hun ble i 1929 gift med fondsmegler Johan Konrad Hemsen (1888-1978).


== Liv og virke ==
Karin Holst Hemsen utga i 1928 sin eneste roman, Oslo – Paris. Hun oversatte også litteratur, blant annet Inge Scholls bok Den hvite rose fra tysk og Loys Massons Vaniljeblomstens bryllup fra fransk.I 1940 var hun leder for Nasjonalhjelpen til de skadelidte distrikter etter de innledende krigsherjingene. Nasjonalhjelpen bisto med klær og husrom.I den avsluttende fasen av andre verdenskrig, i fra sommeren 1944 og frem til frigjøringen i 1945, utgav hun nyhetsavisen Innspurten. Den kom i begynnelsen i et beskjedent opplag, men etter hvert ble de maskinskrevne utgavene stensilert opp i tusen eksemplarer. Hennes redaksjonsmedarbeidere var Titt Fasmer Dahl og Niels J. Mürer.I 1946 ble hun valgt til formann i Kristiania Læseforening for Kvinder.
I 1967 ble det etter hennes og Lillanna Bonnevies initiativ etablert et spesialbygd hjem for pasienter med multippel sklerose. Hjemmet ble overlatt til Fossum og Eiksmarka sanitetsforening.Hun medvirket i 1968 i fjernsynsdokumentaren Ut av isolasjonen.


== Bibliografi ==
1928: Oslo – Paris, Aschehoug, Oslo


== Referanser ==


== Kilder ==
Dette skrev kvinner. Oslo: Skolen. 1984. s. 105. ISBN 8257900109. 


== Eksterne lenker ==
Norsk biografisk leksikon: Peter F Holst, besøkt 13/3 2020.
IMDB: Karin Holst Hemsen, besøkt 13/3 2020.
Daniel Gillis

Daniel Gillis (født 28. juli 2002) er en alpinist fra Guilford i Connecticut i USA, som representerer klubben Burke Mountain Academy.  


== Idrettskarriere ==


=== Sesongen 2018/19 ===
Gillis deltok i sitt første FIS-renn i desember 2018, i storslalåm i Sugarloaf i USA. Under det østerrikske juniormesterskapet i alpint kom han på 17.-plass i storslalåm, 27.-plass i super-G og 19.-plass i kombinasjonen, og under det østerrikske mesterskapet kom han på 22.-plass i super-G, 19.-plass i kombinasjonen og 16.-plass i storslalåm. I mars deltok han i USAs juniormesterskap i alpint, og kom der på 28.-plass i super-G, 16.-plass i storslalåm og 36.-plass i slalåm.


=== Sesongen 2019/20 ===
Han deltok i alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Der kom han på 25.-plass i super-G, der Adam Hofstedt fra Sverige vant. I den påfølgende kombinasjonsslalåmen kjørte seg opp til 19.-plass i kombinasjonen. I storslalåm kjørte han ut, og i slalåm kom han på 20.-plass. Han deltok også i parallellslalåm for mikslag, der han deltok sammen med Nicola Rountree-Willians. De tapte kvartfinalen mot Frankrike på tie-break, og endte på sjetteplass.Gillis deltok i flere renn i kontinentalcupen Nor-Am Cup i alpint 2019/20, og fikk 28.-plass i super-G i Whiteface Mountain i februar som beste enkeltplassering. Dette ga 3 poeng i Nor-Am Cup denne sesongen, og han endte på 144.-plass totalt. Under USAs juniormesterskap i alpint i slutten av februar kom han på 16.-plass i super-G, 18.-plass i storslalåm og 31.-plass i slalåm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Gillis – Olympedia 
(en) Daniel Gillis – FIS (alpint) 
(en) Daniel Gillis – TheSports.org 
(en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 14. januar 2020 hos Wayback Machine.
Santa Cecilia in Trastevere

Santa Cecilia in Trastevere er en basilika i Rom, konsentert til den hellige Cecilia. Kirken, som er en basilica minor, ligger i rione Trastevere og tilhører menigheten San Crisogono.Kirken ligger over et romersk privathus med badeanlegg, som ifølge legenden tilhørte den hellige Cecilia. I kirken æres hennes relikvier. Der æres også relikvier etter pave Lucius I.


== Referanser ==


== Kilder ==
The Pilgrim's Guide to Rome's Principal Churches (engelsk). Collegeville, Minnesota: Liturgical Press. 1993. s. 114–120. ISBN 0-8146-5016-3. 


== Eksterne lenker ==
(en) Santa Cecilia (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Churches of Rome Wiki: Santa Cecilia in Trastevere
Jack Cunningham

Jack Cunningham (født 23. mars 2002) er en britisk alpinist, som representerer klubben Team Evolution.  


== Idrettskarriere ==


=== Sesongen 2018/19 ===
Cunningham deltok i sitt første FIS-renn i juli 2018, i storslalåm i El Dorado i Chile, der han kom på 16.-plass. Den 27. juli fikk han sin første topp 10-plassering, da han kom på tiendeplass i storslalåm samme sted. Under det italienske mesterskapet i alpint i mars 2019 kom han på 30.-plass i slalåm og storslalåm, og i det franske mesterskapet kom han på 34.-plass i utfor, 36.-plass i storslalåm og 19.-plass i slalåm. I det franske juniormesterskapet kom han på 36.-plass i utfor, 33.-plass i super-G og 20.-plass i storslalåm.


=== Sesongen 2019/20 ===
Den 27. juli vant han sitt første FIS-renn, da han vant slalåm i Tiffindell i Sør-Afrika. Han deltok i det østerrikske juniormesterskapet i alpint i desember, og kom der på 33.-plass i kombinasjonen.Han deltok i alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Der kom han på 26.-plass i super-G, der Adam Hofstedt fra Sverige vant. I den påfølgende kombinasjonsslalåmen kjørte han ut, og fikk dermed ingen plassering i kombinasjonen. I storslalåm og slalåm kjørte han også ut.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jack Cunningham – Olympedia 
(en) Jack Cunningham – FIS (alpint) 
(en) Jack Cunningham – TheSports.org 
(en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 14. januar 2020 hos Wayback Machine.
San Bernardo alle Terme

San Bernardo alle Terme er en kirke på Quirinalen i Roma, dedisert til den hellige Bernhard av Clairvaux. Kirken ligger til Piazza di San Bernardo i rione Castro Pretorio. San Bernardo alle Terme tilhører sognet Santa Maria degli Angeli e dei Martiri.


== Historie ==
Kirken ble oppført i 1598 i en kuppeldekket rundbygning som tidligere hadde utgjort en del av Diokletians termer. Fasaden og interiøret er i sin nåværende form fra 1700-tallet. Interiøret huser blant annet åtte helgenskulpturer utført av Camillo Mariani omkring 1600.
San Bernardo alle Terme har siden 1670 vært tittelkirke.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Roma (italiensk). Milano: Touring Club Italiano. 2002. s. 336–337. ISBN 88-365-2541-5. 


== Eksterne lenker ==
(en) San Bernardo alle Terme (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
VM i naturbaneaking 1990

VM i naturbaneaking 1990 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Gsies i Italia i 1990.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 1992

VM i naturbaneaking 1992 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Bad Goisern i Østerrike i 1992.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 1994

VM i naturbaneaking 1994 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Gsies i Italia i 1994.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 1996

VM i naturbaneaking 1996 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Oberperfuss i Østerrike i 1996.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 1998

VM i naturbaneaking 1998 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Rautavaara i Finland i 1998.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 2000

VM i naturbaneaking 2000 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Olang-Valdaora i Italia i 2000.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 2001

VM i naturbaneaking 2001 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Stein an der Enns i Østerrike i 2001.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 2003

VM i naturbaneaking 2003 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Železniki i Slovenia i 2003.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 2005

VM i naturbaneaking 2005 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Latsch i Italia i 2005.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 2007

VM i naturbaneaking 2007 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Grande Prairie i Canada i 2007.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 2009

VM i naturbaneaking 2009 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Moos i Italia i 2009.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 2011

VM i naturbaneaking 2011 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Umhausen i Østerrike i 2011.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Hugo d’Alesi

Hugo d'Alesi (født Frédéric Alexianu, 10. februar 1849 i Sibiu, Transilvania, død 11. november 1906 i Paris, Frankrike) var en rumenskfødt fransk kunstner.

Alési var sønn av en kapellmester. Etter at han besøkte Bergskolen i Sighișoara reiste han til Brașov, der han arbeidet som kjøpmansassistent og deretter til București der han ble bokhandler. I 1873 reiste han til Konstantinopel und arbeidet i tre år som tegner i Smyrna. I 1877 reiste han til Italia for å studere kunst, og bosatte seg senere i Paris, der han ble ansatt hos «Le Mercie», et litografiselskap.
Han begynte å tegne plakater for teatre og fornøyelsessteder, og reklameplakater og prospektkort for jernbaneselskaper, skipselskaper og bilprodusenter.
Han var også opptatt av å lage et universalspråk basert på ideografiske tegn. To slike arbeider ble oppdaget etter at han døde.


== Annet ==
Noen av hans plakater, for eksempel Centenaire de la lithographie. Galerie Rapp (1895) og Chemin de fer de l'Est: Venedig ble publisert i tidsskriftet Les Maîtres de l'affiche som ble stiftet av Jules Chéret.
Hans verk Mareorama ble en stor attraksjon på Verdensutstillingen i Paris i 1900. Det var et bevegelig skipsdekk som skapte illusjonen av å befinne seg på et dampskip som man reiste med fra Marseille til Konstantinopel.Sammen med konen praktiserte han spiritisme.


== Utstillinger ==
1901 Galerie Georges Petit, Paris,
1896 Centenaire de la Lithographie, Wien


== Billedgalleri ==

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rolf Schuller: Hugo d’Alési. I: Allgemeines Künstlerlexikon. Die Bildenden Künstler aller Zeiten und Völker (AKL). Bind 2, Seemann, Leipzig 1986, ISBN 3-363-00115-0, s. 256.
Alési, Hugo d’. I: Ulrich Thieme, Felix Becker (utg.): Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart. Begründet von Ulrich Thieme und Felix Becker. Band 1: Aa–Antonio de Miraguel. Wilhelm Engelmann, Leipzig 1907, s. 254
The Mareorama at the Paris Exposition. I: Scientific American. Bind 83, nr. 13, 1900, s. 198, ISSN 0036-8733,
VM i naturbaneaking 2013

VM i naturbaneaking 2013 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Deutschnofen i Italia i 2013.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 2015

VM i naturbaneaking 2015 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Sankt Sebastian i Østerrike i 2015.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 2017

VM i naturbaneaking 2017 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Vatra Dornei i Romania i 2017.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i naturbaneaking 2019

VM i naturbaneaking 2019 (verdensmesterskapet i naturbaneaking) ble arrangert i Latzfons i Italia i 2019.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Maraton-VM i padling 1988

Maraton-VM i padling 1988 (maraton-VM i padling) ble arrangert i Nottingham i Storbritannia i 1988.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Maraton-VM i padling 1990

Maraton-VM i padling 1990 (maraton-VM i padling) ble arrangert i København i Danmark i 1990.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Maraton-VM i padling 1992

Maraton-VM i padling 1992 (maraton-VM i padling) ble arrangert i Brisbane i Australia i 1992.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==