jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Palmispa

Palmispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Ganske små  (ca. 4,5 millimeter), avlange, ganske flate, blanke, svarte bladbiller med noen brune tegninger. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum med 11 ledd, ganske tynne. Pronotum er avrundet firkantet, dekkvingene nokså lange og nesten jevnbrede, med 8-10 rader av grove punkter (tallet øker bakover), uten opphøyde lengderibber. Beina er temmelig korte.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne arten lever på palmer og på slekten Calamus i myrkonglefamilien.


== Utbredelse ==
Artene er endemiske for Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
underfamilien Hispinae, Gyllenhal, 1813  – ikke i Norge, én art i Norden
stamme Cryptonychini Chapuis, 1875
slekten Palmispa Gressitt, 1960
Palmispa korthalsivora Gressitt, 1960
Palmispa parallela Gressitt, 1960


== Litteratur ==
Hispines of the world - Palmispa
Palmispa på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Palmispa i Encyclopedia of Life 
(en) Palmispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Palmispa hos ITIS
Kentucky Gazette

Kentucky Gazette eller Kentucke Gazette var den første avisen utgitt i staten Kentucky. Den ble startet i Lexington av Fielding og John Bradford i 1787 (som Kentucke Gazette) og fortsatt fra 1789 med den nåværende stavingen av staten.
Avisen blir nå utgitt i Frankfort og utgis annenhver onsdag.


== Eksterne lenker ==
https://www.loc.gov/rr/news/18th/87.html
Stephanispa

Stephanispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore (6 - 9 millimeter), avlange, ganske flate, blanke, rødbrune bladbiller med litt mørkere striper. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum med 11 ledd, ganske tynne. Hodet er litt utvidet bak fasettøynene. Pronotum er firkantet med krumme for- og bakkanter, dekkvingene nokså lange og nesten jevnbrede, med 8-13 rader av grove punkter (tallet øker bakover), med tre opphøyde lengderibber. Beina er temmelig korte.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne arten lever på palmer i slekten Freycinetia.


== Utbredelse ==
Artene er endemiske for Ny-Caledonia.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
underfamilien Hispinae, Gyllenhal, 1813  – ikke i Norge, én art i Norden
stamme Cryptonychini Chapuis, 1875
slekten Stephanispa Gressitt, 1960
Stephanispa cohici Gressitt, 1960
Stephanispa freycineticola Gressitt, 1960


== Litteratur ==
Hispines of the world - Stephanispa
Stephanispa på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Stephanispa i Encyclopedia of Life 
(en) Stephanispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stephanispa hos ITIS
Teretrispa

Teretrispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore (8,5 -10 millimeter), avlange, ganske flate, blanke, brune bladbiller med gule striper. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum med 11 ledd, ganske tynne. Hodet har en pigg mellom antennefestene. Pronotum er firkantet med krumme for- og bakkanter, dekkvingene nokså lange og nesten jevnbrede, med 7-9 rader av grove punkter (tallet øker bakover), med tre opphøyde lengderibber. Beina er temmelig korte.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene lever på orkidéer og planter i sivfamilien.


== Utbredelse ==
Artene er endemiske for Ny-Caledonia.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
underfamilien Hispinae, Gyllenhal, 1813  – ikke i Norge, én art i Norden
stamme Cryptonychini Chapuis, 1875
slekten Teretrispa Gressitt, 1960
Teretrispa gahniae Gressitt, 1960
Teretrispa orchidaceae Gressitt, 1960


== Litteratur ==
Hispines of the world - Teretrispa
Teretrispa på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Teretrispa i Encyclopedia of Life 
(en) Teretrispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Teretrispa hos ITIS
Ischnispa

Ischnispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore (6,7 - 7,5 millimeter), lange og tynne, ganske flate, blanke, guloransje til svarte bladbiller. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum med 11 ledd, ganske tynne. Hodet har et kort horn mellom antennefestene. Pronotum er firkantet, dekkvingene nokså lange og jevnbrede, med 6-8 rader av grove punkter (tallet øker bakover), med tre opphøyde lengderibber. Beina er temmelig korte.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artenes vertsplanter er ukjente, men de fleste andre Cryptonychini lever på palmer.


== Utbredelse ==
Artene er endemiske for Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
underfamilien Hispinae, Gyllenhal, 1813  – ikke i Norge, én art i Norden
stamme Cryptonychini Chapuis, 1875
slekten Ischnispa Gressitt, 1963
Ischnispa nigra Gressitt, 1963
Ischnispa sulcata Gressitt, 1963


== Litteratur ==
Hispines of the world - Ischnispa
Ischnispa på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Ischnispa i Encyclopedia of Life 
(en) Ischnispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ischnispa hos ITIS
Frode Alfheim

Frode Alfheim (født 25. juli 1967 i Dønna) er en norsk fagforeningsmann og forbundsleder for fagforbundet Industri Energi fra 2017. Han  hadde da vært nestleder i Industri Energi siden 2010 og nestleder i Norsk Olje- og Petrokjemisk Fagforbund (NOPEF) fra 2004 til 2006. Alfheim har vært yrkesaktiv siden 1986 og har blant annet arbeidet ved Mosjøen Aluminium (nå Alcoa Aluminium) og i Securitas i Oslo.
Alfheim har jobbet for Landsorganisasjonen i Norge siden 1990-tallet. Han var ungdomssekretær i LO/AUF i 1990-94. I perioden 1998 og 2003 jobbet han som oljesekretær i LO og LO Industri. Alfheim har også jobbet som politisk rådgiver i forsvarsdepartementet (1996), nærings- og handelsdepartementet (1996-97) og arbeids- og administrasjonsdepartementet (2001).
I 2018 ble Frode Alfheim valgt som leder av verdens olje- og energiarbeidere under IndustriALL Global sin energiseksjons verdenskonferanse i St. Petersburg 25. og 26. juli.Alfheim er leder for komiteen som bestemmer hvem som skal motta den årlige Arthur Svenssons internasjonale pris for faglige rettigheter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Frode Alfheim hos Norsk senter for forskningsdata
Omoteina

Omoteina er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
En nokså liten, bred og flat, blekt gulbrunlig (i alle fall på døde eksemplarer) bladbiller. På levende eksemplarer er dekkvingene friskt grønne, men dette blekner fort når de dør. Den er skjoldformet, sidene av dekkvingene er utvidete og flate og dekker beina. Pronotum er ikke like utvidet, men dekker hodet slik at det ikke er synlig ovenfra. Dekkvingenes forhjørner er rundet framskutte foran pronotum. Denen arten har en ganske lav forhøyning på dekkvingene. Oversiden er kraftig punktert.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem.


== Utbredelse ==
Arten lever på Hispaniola.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
underfamilien Hispinae, Gyllenhal, 1813  – ikke i Norge, én art i Norden
stamme Dorynotini Monrós & Viana, 1949
slekten Omoteina Chevrolat in Dejean, 1836
Omoteina humeralis (Olivier, 1808)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
Katalog med bilder av artene
Omoteina på ITIS
(en) Omoteina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Omoteina hos ITIS 
(en) Omoteina hos NCBI 
Omoteina – detaljert informasjon på Wikispecies
Espen Løken

Jon Espen Hesselberg Løken (født 20. mars 1955 i Asker) er ansvarlig for virksomheten knyttet til Arthur Svenssons internasjonale pris for faglige rettigheter. Prisen ble en periode organisert gjennom Svenssonstiftelsen der Løken var daglig leder, men ble i 2021 inkorporert i fagforbundet Industri Energis øvrige virksomhet. Løken har også vært redaktør av den norske utgaven av LabourStart siden starten i 2000. I juni 2021 ble han valgt som ny styreleder i Manifest Tankesmie.
Løken er utdannet diplombibliotekar og begynte i Saga Petroleum i1980, der han ble hovedtillitsvalgt for Norsk Olje- og Petrokjemisk Fagforbund i  i mange år fram til selskapet ble kjøpt opp av Statoil og Norsk Hydro i 1999. Løken satt også som ansattrepresentant i bedriftens styre. Etter dette arbeidet han som forsker ved Fafo inntil han begynte i fagforbundet Industri Energi i 2009.. 
Løken har ved siden av  en rekke Fafo-rapporter, blant annet skrevet boka «Så samles vi på nettet - om fagbevegelsen og Internett» (2002) og sammen med flere laget brettspillet «1. mai : fagforeningsspillet» og Arbeidslivsquiz.


== Referanser ==
Svenssonstiftelsen

Svenssonstiftelsen ble opprettet i 2014 av fagforbundet Industri Energi. Formålet var å arbeide for å fremme verdien av fagorganisering og respekt for faglige rettigheter, arbeide for å gjennomføre prosjekter som har som mål å øke fagorganisering, fellesskap og solidaritetsarbeid både nasjonalt og internasjonalt. Stiftelsen skulle i særlig grad arbeide for å utvikle aktiviteter i tilknytning til Arthur Svenssons internasjonale pris for faglige rettigheter, informere om prisen og følge opp prisvinnerne og deres arbeid. I 2021 ble stiftelsen lagt ned, og virksomheten videreføres av Industri Energi.
Daglig leder siden 1. januar 2019 var Espen Løken, som etter nedleggelsen av stiftelsen har fortsatt dette arbeidet i Industri Energi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Heteronychocassis

Heteronychocassis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 8,5 millimeter), bred og flat, brunrød (i alle fall på døde eksemplarer) bladbille med svarte tegninger. I levende tilstand var den trolig mer grønnlig. Den er skjoldformet, sidene av dekkvingene er utvidete og flate og dekker beina.  Pronotums rot og midtparti, dekkvingenes forhjørner og kantene av den midtre, opphøyde delen av dekkvingene er svarte. Pronotum er ikke like utvidet, men dekker hodet slik at det ikke er synlig ovenfra. Dekkvingenes forhjørner er rundet framskutte foran pronotum. Denen arten har ikke noen forhøyning på dekkvingene. Oversiden er kraftig punktert.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem.


== Utbredelse ==
Arten lever i Fransk Guyana. Den er bare kjent fra typeeksemplaret.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
underfamilien Hispinae, Gyllenhal, 1813  – ikke i Norge, én art i Norden
stamme Dorynotini Monrós & Viana, 1949
slekten Heteronychocassis Spaeth, 1915
Heteronychocassis acuticollis Spaeth, 1915


== Litteratur ==
M. Simoes og L. Sekerka (2014) Redescription of Heteronychocassis acuticollis Spaeth, 1915 (Coleptera: Chrysomelidae: Cassidinae). The Coleopterists' Bulletin 68: 407-410. [1]


== Eksterne lenker ==
Katalog med bilder av artene
Heteronychocassis på ITIS
(en) Heteronychocassis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Heteronychocassis hos ITIS
Paratrikona

Paratrikona er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore, brede, gulbrune eller rødlige (i alle fall på døde eksemplarer) bladbiller, kan ha hvite tegninger. I levende tilstand er de trolig mer grønnlige. Sett fra siden er kroppen mer eller mindre torneaktig tilspisset. Den er skjoldformet, sidene av dekkvingene er utvidete og flate og dekker beina. Pronotum er ikke like utvidet, men dekker hodet slik at det ikke er synlig ovenfra. Dekkvingenes forhjørner er rundet framskutte foran pronotum. Oversiden er kraftig punktert.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Cuba og Hispaniola.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
underfamilien Hispinae, Gyllenhal, 1813  – ikke i Norge, én art i Norden
stamme Dorynotini Monrós & Viana, 1949
slekten Paratrikona Spaeth, 1923
Paratrikona blakeae Simoes, 2017
Paratrikona lerouxii (Boheman, 1854)
Paratrikona ovata Blake, 1938
Paratrikona rubescens Blake, 1939
Paratrikona turrifera (Boheman, 1854)
Paratrikona turritella Blake, 1937
Paratrikona variegata Blake, 1939


== Litteratur ==
Simoes, M.V.P. (2017) Revision of the Greater Antilles genus Paratrikona Spaeth, 1923 (Coleoptera: Chrysomelidae: Cassidinae: Dorynotini). Zootaxa 4238: 417-426. [1]


== Eksterne lenker ==
Katalog med bilder av artene
Paratrikona på ITIS
(en) Paratrikona i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Paratrikona hos ITIS 
(en) Paratrikona hos NCBI
Elektronmultiplikator

En elektronmultiplikator er et vakuum-rør som multipliserer innkommende ladninger. I en prosess som kalles sekundær-emisjon, vil et enkelt elektron som blir bombardert på et sekundær-emissivt materiale indusere utslipp av 1 til 3 elektroner. Hvis et elektrisk potensial er brukt mellom to metallplater vil elektronet kolidere med den ene platen og bli akselerert mot den andre, ved sammenstøt med den andre platen vil flere elektroner bli slipt ut. Dette kan gjentas en rekke ganger, noe som resulterer i et stort antall elektroner blir dannet fra det ene.


== Historie ==
I 1930 foreslo den russiske fysikeren Leonid Aleksandrovitch Kubetsky en innretning som benyttet seg av fotokatoder kombinert med dynoder eller en sekundær elektronemitter i et kammer. Dette lot han fjerne de sekundære elektronene ved å øke det elektroniske potensialet gjennom innrettingen.


== Diskret elektronmultiplikator ==

Elektronskredet kan bli utløst av en ladet partikkel som treffer start elektroden med tilstrekkelig energi til å forårsake et sekundært utslipp. Dermed er elektron multiplikator ofte brukt som en ion-detektor. Det kan også være utløst av et foton som forårsaker vakuum fotoemission av minst ett elektron. Spenning-skillet er vanligvis brukt til å plassere hver dynode på et potensielt på 100-200 V eller mer. Det er to forskjellige moder som kan brukes for denne detektoren kjent som analoge eller telle modus. Noen fordeler med denne detektoren inkluderer rask responstid, høy sensitivitet og høy gevinst.


== Kontinuerlig elektronmultiplikator ==

Kontinuerlig elektronmultiplikator (Channel electron multiplier, CEM eller channeltrons) er en annen type elektronmultiplikator. Denne type elektronmultiplikator er mer kompakt og billigere enn diskret elektronmultiplikatoren. Dens gevinst kommer fra lengde til diameterforholdet, ideelt rundt 40-80. I en CEM vil spenningen droppe kontinuerlig fra ioneåpningen til der elektronet går ut, noe som krever en spesielt høy motstand i halvledermaterialet som kan håndtere spenning på rundt 2,4 kV. Denne effekten oppnås ved å ha et lag med silikondioksid over det ledende materialet av blyoksid over det tungt blydopede glasslaget.Om CEMen hadde vært rett hadde den vært ustabil ved 104 fordi positive ioner som er dannet inni elektronmultiplikatoren akselererer mot inngangen hvor de danner signalproblemer. Ved å bøye CEMen vil distansen forkortes der ionene akselererer, dermed undertrykke støy fra ion-feedbacken. Bøyde CEM kan oppnå opp til 108.


== Microkanalplate ==

Ved å redusere størrelsen til en kontinuerlig elektronmultiplikator til noen micrometer, og deretter plassere millioner av de ved siden av hverandre vil en ha laget en microkanalplate (microchannel plate eller multichannelplate forkortet MCP).  For å unngå at ionene går inn parallelt med microkanalen vil de være litt på skrå. Gevinsten til en MCP er rundt 103-104, dvs mye mindre enn både CEM og SEM.
I enkelte tilfeller benyttes to MCPer lagvis slik at vinklene går imot hverandre, dette kan gi en gevinst på 106-107.


== Referanser ==
Paranota (slekt)

Paranota er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore, brede, gulbrune eller rødlige (i alle fall på døde eksemplarer) bladbiller, oversiden mer mørke punkter. Dekkvingene har en lang, rett, ganske tynn oppoverrettet pigg i midten nær roten, forøvrig er oversiden hvelvet. Den er skjoldformet, sidene av dekkvingene er utvidete og flate og dekker beina. Pronotum er ikke like utvidet, men dekker hodet slik at det ikke er synlig ovenfra. Dekkvingenes forhjørner er noe rundet framskutte på sidene av pronotum, oftest også noe utvidet mot sidene. Oversiden er kraftig og noe uregelmessig punktert.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne slekten er knyttet til familien Bignoniaceae.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den sørlige delen av Sør-Amerika (Brasil, Peru, Bolivia, Paraguay og Argentina).


== Andre betydninger av ordet ==
I insekt-anatomi betegner paranota sidevise utvekster på ryggplatene (nota) av thorax hos visse primitive insekter. Disse har blitt antatt å være mulige evolusjonære forstadier til insektenes vinger.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Dorynotini Monrós & Viana, 1949
slekten Paranota Monrós & Viana, 1949
Paranota apiculata (Boheman, 1854)
Paranota ensifera (Boheman, 1854)
Paranota minima (Wagener, 1881)
Paranota rugosa (Wagener, 1881)
Paranota spinosa (Boheman, 1854)


== Litteratur ==
Simoes, M. (2014) Taxonomic Revision of the Genus Paranota Monrós and Viana, 1949 (Coleoptera: Chrysomelidae: Cassidinae: Dorynotini). The Coleopterists Bulletin 68(4):631-655. [1]


== Eksterne lenker ==
Katalog med bilder av artene
Paranota på ITIS
(en) Paranota (slekt) i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Paranota (slekt) hos ITIS 
(en) Paranota (slekt) hos NCBI
EM i terrengløp 1994

EM i terrengløp 1994 (europamesterskapet i terrengløp) ble arrangert i Alnwick i Storbritannia i 1994.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Eugenysa

Eugenysa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore, brede og hvelvede, gjerne rødlige eller svarte bladbiller, kan ha noe metallisk glans. De er bredt skjoldformede, sidene av dekkvingene er kraftig utvidete og dekker beina. Pronotum er ikke like utvidet, men dekker hodet slik at det ikke er synlig ovenfra. Dekkvingenes forhjørner er gjerne framskutte foran pronotum slik at dyret får en omtrent hjerteform sett ovenfra. Oversiden er kraftig punktert.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne gruppen omfatter arter med et subsosialt levevis, der hunnene passer på avkommet sitt 


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Eugenysini Hincks, 1952
slekten Eugenysa Chevrolat in Dejean, 1836
Eugenysa bacchus (Balý, 1859)
Eugenysa bohemani (Balý, 1859)
Eugenysa colossa (Boheman, 1862)
Eugenysa columbiana (Boheman, 1850)
Eugenysa coscaroni Viana, 1968
Eugenysa delicata (Boheman, 1862)
Eugenysa diringshofeni Viana, 1968
Eugenysa divalis (Boheman, 1862)
Eugenysa grossa (Linnaeus, 1758)
Eugenysa imperialis (Boheman, 1856)
Eugenysa lata (Boheman, 1850)
Eugenysa jasinskii Borowiec & Dabrowska, 1997
Eugenysa martae Borowiec, 1987
Eugenysa regalis (Boheman, 1850)
Eugenysa subopaca (Spaeth, 1919)
Eugenysa unicolor Borowiec & Dabrowska, 1997
Eugenysa venosa (Fabricius, 1798)
Eugenysa willineri Viana, 1968


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder av flere av artene
Eugenysa på ITIS
(en) Eugenysa i Encyclopedia of Life 
(en) Eugenysa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eugenysa hos ITIS 
(en) Eugenysa hos NCBI 
(en) Kategori:Eugenysa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eugenysa – detaljert informasjon på Wikispecies
EM i terrengløp 1995

EM i terrengløp 1995 (europamesterskapet i terrengløp) ble arrangert i Alnwick i Storbritannia i 1995.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i terrengløp 1996

EM i terrengløp 1996 (europamesterskapet i terrengløp) ble arrangert i Charleroi i Belgia i 1996.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i terrengløp 1997

EM i terrengløp 1997 (europamesterskapet i terrengløp) ble arrangert i Oeiras i Portugal i 1997.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i terrengløp 1998

EM i terrengløp 1998 (europamesterskapet i terrengløp) ble arrangert i Ferrara i Italia i 1998.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i terrengløp 1999

EM i terrengløp 1999 (europamesterskapet i terrengløp) ble arrangert i Velenje i Slovenia i 1999.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==