jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sophrochaeta

Sophrochaeta er en slekt av hulelevende mycelbiller.


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), ovale, blinde, mørke mycelbiller. Hodet er forholdsvis lite. Antennene er rundt halve kroppslengden. Pronotum er rundet, dekkvingene rundede og hvelvede, beina lange og tynne.


== Levevis ==
Artene lever i huler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i huleområder i Romania.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae
Stammen Leptodirini Lacordaire, 1854 - ca. 185 slekter, maurlignende
Understammen Pholeuina
Slekten Sophrochaeta Reitter, 1884
Sophrochaeta chappuisi Jeannel, 1930
Sophrochaeta dacica Ieniştea, 1955
Sophrochaeta globosa Jeannel, 1928
Sophrochaeta insignis (J.Frivaldszky, 1880)
Sophrochaeta jeanneli Decu, 1959
Sophrochaeta kovalitzkyi Knirsch, 1913
Sophrochaeta longicornis Jeannel, 1931
Sophrochaeta merkli (J.Frivaldszky, 1883)
Sophrochaeta mihoki Bokor, 1921
Sophrochaeta motasi Decu, 1959
Sophrochaeta obtusa Jeannel, 1931
Sophrochaeta oltenica Jeannel & Mallász, 1930
Sophrochaeta orghidani Ieniştea, 1955
Sophrochaeta racovitzai Decu, 1959
Sophrochaeta reitteri (J.Frivaldszky, 1884)
Sophrochaeta rothi Jeannel, 1924
Sophrochaeta subaspera Jeannel, 1928


== Referanser ==


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Sophrochaeta i Global Biodiversity Information Facility
Swapan Kumar Chakravorty

Swapan Kumar Chakravorty (bengali: স্বপন কুমার চক্রবর্তী; født 29. ​​juli 1954 i Calcutta i India, død 25. september 2021) var en indisk forfatter og akademiker som var en fremtredende professor i humaniora ved Presidency University i Kolkata.
Hans litterære hoveddalt var engelsk jakobinsk drama.
Han fungerte også som professor i engelsk, Jadavpur University, generaldirektør for National Library of India og kurator for Victoria Memorial Hall. Chakravorty var leder av Center for Studies in Social Sciences, Calcutta (CSSSC), og rådgiver for visekansleren vedrørende biblioteksforhold på Ashoka University.
Han ble innlagt på sykehus 1. september 2021 for covid-19, lå på imntenmsivavdeling og i respirator, og døde etter å ha blitt tatt av respirator som følge av lungeskader sykdommen hadde forårsaket. Has kone var også covid-pasient, men hadde kommet seg.


== Bøker ==
Society and Politics in the Plays of Thomas Middleton (Oxford: Clarendon Press, 1996).
contributing editor of The Collected Works of Thomas Middleton (Oxford: Clarendon Press, 2007) and Thomas Middleton and Early Modern Textual Culture (Oxford: Clarendon Press, 2007). (General Editors: Gary Taylor et al.; awarded the distinguished Scholarly Edition Prize by the Modern Language Association, USA)
(redigert med Abhijit Gupta) Print Areas: Book History in India (New Delhi: Permanent Black, 2004) and Movable Type: Book History in India II (New Delhi: Permanent Black, 2008).
(redigert med Abhijit Gupta) Moveable Type: Book History in India (Ranikhet: Permanent Black, 2009)
(redigert med Abhijit Gupta) Founts of Knowledge: Book History in India (Hyderabad: Orient Blackswan, 2015)
(med Tani Barlow og Suzana Milevska) Conversations with Gayatri Chakravorty Spivak (Kolkata: Seagull, 2006)
Shakespeare (Kolkata: Papyrus, 1999)
Bangalir ingreji sahityacharcha (Kolkata: Anustup, 2004)
Red. av Mudraner sanskriti o bangla boi (Kolkata: Ababhas, 2007). Fikk Naransingha Dass Prize fra University of Delhi, 2010
Red. av Nameless Recognition: The Impact of Rabindranath Tagore on Other Indian Literatures (Kolkata: National Library, 2012)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Swapan Kumar Chakravorty – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
COVAX-19

COVAX-19 (eller SpikoGen) er en rekombinant proteinbasert covid-19-vaksine utviklet av bioteknologiselskapet Vaxine (basert i South Australia). Den er (september 2021) under klinisk utprøving i samarbeid med det iranske selskapet CinnaGen.Tredjefases klinisk utprøving ble igangsatt i Iran 1. september 2021. 


== Referanser ==
Učka

Učka ([ˈut͡ʃka], italiensk: Monte Maggiore) er en fjellkjede i det nordvestlige Kroatia. Den ligger bak Opatija-rivieraen, på den østlige siden av halvøya Istria.
Učka danner en geomorfologisk enhet sammen med fjellkjeden Ćićarija som strekker seg fra Triestebukten til Rijeka. Učka er et kalkmassiv med mange karstområder. Kjeden strekker seg fra Poklonpasset (920 m) i nord til Plominbukten i sør, og er mellom 5 og 13 kilometer bred. Den skiller seg fra alle de andre kystfjellene i Kroatia på grunn av den rike vegetasjonen på sjøsiden. Særlig kjent er plantasjene med søte kastanjer i området rundt Lovran.Učkas høyeste topper regnes som naturreservater og minnesmerker. Den høyeste toppen, Vojak, ligger 1 396 meter over havet. I pent vær er det utsikt til Istria, Triestebukten, De juliske Alper, Dolomittene og Adriaterhavet, helt ned til Dugi otok.
Učka er synlig fra store deler av halvøya og er snødekt noen måneder av året. Byen Opatija sies å ha hentet sin popularitet som et feriested i keiserlige Østerrike fordi den ligger «i skyggen» av Učka, som gir den et mildere klima enn vestsiden av halvøya.
Fjellveien som forbinder Kvarner med det indre av Istria via Poklonpasset ble i 1982 mindre viktig, da utbyggingen av veitunnelen Učka (5 062 m) ble fullført.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Učka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Óscar Rodríguez Arnaiz

Óscar Rodríguez Arnaiz (født 28. juni 1998) er en spansk fotballspiller som spiller for Celta Vigo, på lån fra Sevilla FC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Óscar Rodríguez Arnaiz – UEFA 
(en) Óscar Rodríguez Arnaiz – Transfermarkt 
(en) Óscar Rodríguez Arnaiz – national-football-teams.com 
(en) Óscar Rodríguez Arnaiz – WorldFootball.net 
(en) Óscar Rodríguez Arnaiz – Soccerway 
(en) Óscar Rodríguez Arnaiz – EU-Football.info 
(en) Óscar Rodríguez Arnaiz – FBref
Borghild Arnesen

Borghild Arnesen (født 1872, død 1950) var en norsk maler og siselør, som var mest kjent for dekorativt metallarbeid . 


== Tidlig liv og karriere ==
Arnesen ble født i Sarpsborg 30. april 1872. Hun var datter av organisten Hans Adolf Arnesen. Som 20-åring flyttet hun til Kristiania for å studere ved den Kongelige Tegneskole . Deretter studerte hun ved Harriet Backer og Asta Nørregaards malerskole i ett år . I 1895 flyttet hun til Paris for å studere ved Académie Delecluse. Under et studieopphold i Roma i 1898 ble hun interessert i metallarbeid. Fra ca. 1900 gikk hun i lære hos den franske emaljekunstneren Armand Point i  Fontainebleau, utenfor Paris . Noen år etter at hun startet som student av Point, holdt hun sine første metallarbeidutstillinger i Paris og Oslo. Sett bort fra noen korte turer til Oslo, levde Borghild mesteparten av livet sitt i Frankrike. Først i nærheten av Paris frem til 1930, og senere i Nice .

Det er først og fremst metallarbeidene som har gjort Borghild kjent i Skandinavia og Frankrike. Materialet som ble brukt var ofte forsølvet kobber, og verkene hennes ble skapt med ulike teknikker, som siselering og cuivre repoussée. Hun lagde ofte bruksting som skrin, toalettstell, fat, rammer. Hun hadde flere separat- og kollektivutstillinger i løpet av karrieren. I Thielska galleriet i Stockholm finnes blant annet et kaffe- og teservice i sølv . I 1907 lagde Arnesen kalk, disk, et åttekantet dåpsfat, vinkasse, brøkeske og alterstaker til Frogner kirke . Nasjonalmuseet har flere av Arnesens verker i sin samling . 
Borghild døde i Oslo 2. september 1950. 


== Inspirasjon ==
Arnesen hentet inspirasjon til sine verker fra eventyr, religiøse fortellinger, bøker og museumsobjekter. Hun ble inspirert av Kiplings Jungelboken og H.C Andersens eventyr. Hun var også interessert i eldre meksikansk kunst og teosofi. Verkene på Nasjonalmuseet viser Arnesens interesse for religion og mytologi, med temaer fra Jesu dåp og Atlantis, og inspirasjon fra klassisk indisk kunst . 


== Utstillinger i samtiden ==


=== Separatutstillinger ===
Blomqvists Kunsthandel, Oslo, 1903
Blomqvists Kunsthandel, Oslo, 1911
Blomqvists Kunsthandel, Oslo, 1928
Blomqvists Kunsthandel, Oslo, 1946
Paris, 1903, eget atelier
Paris, 1904, eget atelier
Halléns Kunsthandel, Stockholm, 1904
Hamburg, 1905
Hans Wertheim, Berlin, 1906
Kunstfor. i Kristiania, 1906
Gal. Georges Petit, Paris, 1909


=== Kollektivutstillinger ===
Høstutst., 1897-1899
Høstutst., 1901
Høstutst., 1904-1905
Champs de Mars, Paris, 1899
Verdensutstillingen, Paris, 1900
Norsk Kunstindustri, Kristiania, 1907
Salonen, Paris, 1923
Paris, 1927 


== Utsmykninger og verk i offentlige samlinger ==
Nasjonalmuseet, Oslo (relieffer, dekorative fat og en tegning) 
Frogner kirke, Oslo (bl.a. en kanne i sølv og kobber, åttekantet dåpsfat i kobber)
Thielska galleri, Stockholm (kaffe- og teservice i sølv)


== Referanser ==
Mallnitz-leiren

Mallnitz-leiren i Norddalen i Storfjord kommune i Troms fylke var en fangeleir for sovjetiske krigsfanger under tvangsarbeid; den var i bruk 1944 - 1945. Innkvarteringen var kummerlig og svært mange fanger døde. Av et kompani på 350 overlevde bare 18. Den siste krigsvinteren bygde tyskerne forsvarsverk i Storfjord mot en forventet invasjon fra øst og den såkalte Lyngen-linjen ble opprettet. Landskapet er slik at skytestillinger høyt i terrenget er fordelaktig. Bollemannsveien eller Russeveien ble bygd fra fjorden og opp til 550 m.o.h. rundt nordeggen av Falsnestinden. Antall russefanger som, etter evakueringen av Finnmark, var plassert i Storfjord antas å ha vært 7 - 8000. Norddalen er en sidedal til Kitdalen som går østover fra Storfjord. En kilometer oppover dalen lå Mallnitz-leiren. "Brakkene", eller fangehyttene, var laget av bjørkeris og torv. Maten var utilstrekkelig, de fikk 1300 kcal pr dag. Kannibalisme forekom også. En britisk krigsforbryterkommisjon besøkte restene av leiren i 1945 og undersøkte russiske lik og sørget for at de ble begravet. 
Kommisjonen fant ut at Mallnitz-leiren var etablert som en vanlig arbeidsleir i november eller desember 1944. Fra 16. april 1945 fikk den en ny funksjon. Den ble en dødsleir som tok imot fanger som var for syke til å arbeide med Lyngenlinja.
I en rapport som er skrevet etter krigen kan en lese følgende beskrivelse av en brakke: «Størrelse ca. 30 m², med plass for ca. 20 fanger. Det var foretatt en mindre utgraving i bakken for at gulvet skulle være plant. Gulvet bestod av pæler som var rammet ned i bakke, uten noen form for planker eller bordgulv over pælene. Det var ikke vegger eller tak på hytten bortsett fra at der delvis av jord og delvis av knipper av bjørkeris var dannet vegger på ca. 1 meters høyde over gulvet. Bare på den siden som vendte nedover, var det et lite utbygg med vegger og tak av bjerkeris. Etter den tyske leges uttalelse var dette den ordinære type fangehytter på stedet.»De døde ble begravd i massegraver. Etter krigen ble det funnet fire graver med 143 døde; disse ble i 1952 flyttet til Tjøtta. Ytterligere en grav med 16 døde ble funnet i 1986 under bygging av Frøy-linjen.


== Se også ==
Sovjetiske fanger i Norge under andre verdenskrig
Okkupasjonsmaktens fangeleirer og fengsler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Klikk.no
Gayatri Chakravorty Spivak

Gayatri Chakravorty Spivak (født 24. februar 1942 i Calcutta i Britisk India) er en indisk litteraturteoretiker, forfatter og professor ved Columbia University i New York. 
Spivak er mest kjent for sitt essay «Can the Subaltern Speak?», som anses for å være en postkolonialistisk nøkkeltekst, og for sin introduksjon til Jacques Derridas Om grammatologi.I 2012 vant hun Kyotoprisen for sitt virke som «en kritisk teoretiker og underviser som taler for humaniora imot intellektuell kolonialisme i relasjon til den globaliserte verden».I 2013 ble hun tildelt Padma Bhushan, den tredje mest prestisjefylte sivile pris i India.Spivak er mest kjent for sine kritiske teorier om samtidens kultur, som utfordrer arven fra kolonialismen og den gjengse forståelse av litteratur og kultur. Hun fokuserer ofte på de kulturelle tekster som stammer fra de grupper som marginaliseres i den vestlige kultur, immigranter, arbeiderklassen, kvinner og andre. 


== Bibliografi ==


=== Faglitteratur ===
Myself, I Must Remake: The Life and Poetry of W.B. Yeats (1974)
Of Grammatology (oversettelse med introduksjon til Derridas verk) (1976)
In Other Worlds: Essays in Cultural Politics (1987)
Selected Subaltern Studies (red. med Ranajit Guha) (1988)
The Post-Colonial Critic - Interviews, Strategies, Dialogues (1990)
Outside in the Teaching Machine (1993)
The Spivak Reader (1995)
A Critique of Postcolonial Reason: Towards a History of the Vanishing Present (1999)
Death of a Discipline (2003)
Other Asias (2005)
An Aesthetic Education in the Era of Globalization (2012)


=== Skjønnlitteratur ===
Imaginary Maps (1994)
Breast Stories (1997)
Old Women (1999)
Song for Kali: A Cycle (2000)
Chotti Munda and His Arrow (2002)
Red Thread (under utgivelse)


== Referanser ==
Padma Bhushan

Padma Bhushan-prisen er en indisk sivil utmerkelse, innstiftet den 2. januar 1954 av Indias president, Rajendra Prasad. Prisen er det tredje fineste i det indiske hierarki over sivile utmerkelser, etter Bharat Ratna og Padma Vibhushan, og den rangerer foran Padma Shri. Padma Bhushan deles ut til personer som har tjent nasjonen på et høyere nivå. Til og med januar 2010 var 1111 mennesker blitt utmerket med prisen.


== Referanser ==
Monstera deliciosa

Monstera deliciosa eller Monstera, er en plante med svært karakteristiske blader som ofte brukes som stueplante. Arten hører hjemme tropiske områder i Syd- og Mellomamerika. Den er en epifytt som klatrer på stammen og greinene til andre trær for å ta seg opp til sollyset. Den kan bli opp til 10 meter høy. Bladene kan bli store, opp til en halv meter i diameter, og vil utvikle hull som etter hvert blir til åpne splitter i bladet. Innomhus blir bladene sjelden så store og flikete.
I naturen utvikler planten tydelige luftrøtter som hjelper til å ta opp oksygen. Fjerner man for mange av disse luftrøttene på planten vil den ikke kune vokse. På stueplanter kan man imidlertid lede disse ned i krukken.
Frukten er grønn og avlang, omgitt av et enkelt hvitt blad slik som hos fredslilje. Selve frukten ser ut som en kongle. Fruktkjøttet er hvitt og velsmakende og kan minne om annanas i smaken, derav artsnavnet deliciosa. I noen tilfelle kan frukten inneholde oksalsyre, og smaker da besk og er mildt giftig. Oksalsyren kan gi svie i munn og svelg, og kan gi katter magebesvær..


== Sorter ==
Adams ribbein har lenge vært en populær stueplante, og en rekke sorter har blitt avlet fram:

'Borsigiana' - har mindre blad.
'Marmorata' - bladene marmorert med gul
'Rubra' - har rødlige blader
'Taureri' er en dvergform som ikke vokser høyere enn to meter
'Variegata' ('Albo-variegata') - blader med uregelmessige hvite flekker.
'Aurea' ('Aurea-variegata') - bladen har uregelmessige gule flekker.


== Synonymer ==
Flere oppdagere har beskrevet planten
Monstera borsigiana Engl.
Monstera deliciosa var. borsigiana (Engl.) Engl. & K. Krause
Monstera deliciosa var. sierrana G.S. Bunting
Monstera lennea K.Koch
Monstera tacanaensis Matuda
Philodendron anatomicum Kunth
Tornelia fragrans Gut. ex Schott nom. illeg.


== Norske navn ==
På norsk er planten noen ganger omtalt som Vindusblad eller Adams ribbein da store blad kan likne på ribbein rundt et brystbein.


== Referanser ==


== Eksterne leneker ==
(en) Adams ribbein i Encyclopedia of Life 
(en) Adams ribbein i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Adams ribbein hos ITIS 
(en) Adams ribbein hos NCBI 
(en) Adams ribbein hos The International Plant Names Index 
(en) Adams ribbein hos Tropicos 
(en) Kategori:Monstera deliciosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Monstera deliciosa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Monstera deliciosa – detaljert informasjon på Wikispecies
Kystroing

Kystroing (engelsk: costal rowing) er en variant innen roing. 
Sporten skiller seg fra tradisjonell roing ved at de bruker tyngre og bredere båter, og ror i områder der det er bølger og strøm, slik at man i større grad må håndtere vær og vind.Det konkurreres innen to grener;

Endurance: 4-6 km roing der man runder flere punkter underveis
Beach Sprint: en kort løpesprint på stranda, ut til vannet, 250 meter roing ut til en vendingsbøye, der man snur og ror tilbake, før man løper på stranda inn til målDet brukes tre båttyper innen kystroing;

Singlesculler: maksimum lengde 6 meter og minimum vekt 35 kg
Doublesculler: maksimum lengde 7,5 meter og minimum vekt 60 kg
Dobbeltfirer: maksimum lengde 10,7 meter og minimum vekt 150 kgVM i kystroing arrangeres årlig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norges Roforbund - Coastal
Det internasjonale roforbundet - Coastal rowing
Ragnar Corneliussen

Ragnar Corneliussen (født 5. april 1887, død 29. desember 1938) var en norsk industrileder. Han var soussjef (viseadministrerende direktør) ved Tiedemanns Tobakksfabrikk fra 1922 til sin død og hadde en rekke andre verv i næringslivet, blant annet som medlem av Industriforbundets hovedstyre og som styremedlem i Hjemmeindustrigruppen og en rekke tobakksfabrikker.


== Karriere ==
Han tok examen artium ved Katedralskolen i 1905, fulgt av praktisk handelsutdanning slik det var vanlig på den tiden. Han arbeidet i Den norske Creditbank fra 1905 til 1908, fulgt av et fireårig opphold i Tyskland der han arbeidet for flere banker og store industribedrifter. I 1912 ble han disponent for Ph. U. Strengberg & Co.s Cigaretfabrik. I 1918 ble han oppnevnt som medlem av Statens sentral for kjemiske stoffer. I 1922 ble han soussjef (viseadministrerende direktør) ved Tiedemanns Tobakksfabrikk. I 1935 ble han medlem av Industriforbundets hovedstyre og i 1936 ble han styremedlem i Hjemmeindustrigruppen. Han var også styremedlem i Norsk-Engelsk Tobaksfabrik (Neto), styremedlem i Carl E. Olsen & Co. Tobaksfabrik, styremedlem i Johannes N. With’s Tobaksfabrikker og medlem av representantskapet i Moss Aktiemøller.


== Sport ==
Han var aktiv skiløper og roer de første årene av 1900-tallet og deltok i mange konkurranser.


== Familie ==
Han var sønn av teologen og skolemannen Andreas Martin Corneliussen og bror av forsvarssjef Elias Corneliussen. I 1913 ble han gift med Monna Morgenstierne Roll, datter av advokat og idrettsleder Emil Oluf Roll. Han var morfar til visesanger Ole Paus.


== Referanser ==
Mascarenium

Mascarenium er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
Ganske små (sjelden større enn 2 millimeter), brede, mer eller mindre ovale, rødlige til svarte stumpbiller. Hos denne gruppen er dekkvingene ofte ikke forkortede, slik at de dekker hele eller nesten hele bakkroppen.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Selketn er kjent fra Réunion.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien småstumpbiller, Abraeinae MacLeay, 1819 – 500 arter, stort sett ganske små.
Slekten Mascarenium Gomy, 1978Mascarenium kraulti Gomy, 1978
Mascarenium uxoris Gomy, 1978


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Mascarenium i Encyclopedia of Life 
(en) Mascarenium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mascarenium hos ITIS
Archaeodraena

Archaeodraena er en utdødd slekt av palpebiller som levde i og ved ferskvann og brakkvann i kritt-tiden.


== Utseende ==
En ganske liten (ca. 1,2 millimeter) palpebille, minner overflatisk om artene i den store, nålevende slekten Hydraena. Arten har forholdsvis store fasettøyne, trapesformet hode, forholdsvis alneg og tynne antenner, og rundet pronotum. Dekkvingene er litt rundede.


== Levevis ==
Palpebillene lever i eller ved vann, trolig gjorde også denne det.


== Utbredelse i tid og rom ==
Arten er beksrevet fra rav som stammer fra Myanmar fra kritt-tiden, rundt 99 millioner år før nåtid.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea (litt usikker plassering)
Familien palpebiller, Hydraenidae Mulsant, 1844
Underfamilien bekkepalpebiler, Hydraeninae
Slekten †Archaeodraena Jäch & Yamamoto, 2017†Archaeodraena cretacea Jäch & Yamamoto, 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Padma Vibhushan

Padma Vibhushan er Indias nest høyeste sivile utmerkelse. Prisen består av en medalje og et sitat, og utdeles av Indias president, Rajendra Prasad. Den ble innstiften den 2. januar 1954. Den rangeres etter Bharat Ratna og foran Padma Bhushan. Den deles ut til personer som har tjent nasjonen på et høyere nivå, inklusive statlig tjenestegjøring.


== Historie ==
Prisen ble innstiftet ved et presidentdekret den 2. januar 1954. Padma Vibhushan var opprinnelig opprettet som «Pahela Varg» (Første klasse) i en tre-klasses Padma Vibhushan prisskala. Strukturen ble imislertid endret i 1955. Utmerkelsen ble ikke utnevnt for 1978 og 1979 og ikke heller fra 1993 til 1997.I slutten av 2009, var det blitt 264 mennesker som var blitt hedret med utmerkelsen.


== Prismottakere ==


== Referanser ==
Sametingsvalget 2001

Sametingsvalget 2001 ble gjennomført 10. september 2001 i 13 valgkretser. Hver valgkrets hadde tre mandater uansett kretsens størrelse. Det var 9 921 stemmeberettigede. For å kunne stemme måtte man ha alminnelig stemmerett ved kommunestyrevalg i sin stemmekrets. I tillegg måtte man ha registrert seg i Samemanntallet. Antallet godkjent stemmer var 6 570 ( 66,2% oppslutning ).


== Resultater ==
Endelig tall per 10. september 2001


== Referanser ==
Sametingsvalget 1997

Sametingsvalget 1997 ble gjennomført 15. september 1997 i 13 valgkretser. Hver valgkrets hadde tre mandater uansett kretsens størrelse. Det var 8 665 stemmeberettigede. For å kunne stemme måtte man ha alminnelig stemmerett ved kommunestyrevalg i sin stemmekrets. I tillegg måtte man ha registrert seg i Samemanntallet. Antallet godkjent stemmer var 6 222 (71, 8% oppslutning ). Norske Samers Riksforbund ble største parti, men mistet sitt rene flertall.


== Referanser ==
Sametingsvalget 1993

Sametingsvalget 1993 ble gjennomført 13. september 1993 i 13 valgkretser. Hver valgkrets hadde tre mandater uansett kretsens størrelse. Det var 7 236 stemmeberettigede. For å kunne stemme måtte man ha alminnelig stemmerett ved kommunestyrevalg i sin stemmekrets. I tillegg måtte man ha registrert seg i Samemanntallet. Antallet godkjent stemmer var 5 389 ( 74,5% oppslutning ). Norske Samers Riksforbund fikk rent flertall i valget. Arbeiderpartiet ble for andre gang nest største parti. Senterpartiet ble for første gang representert med en gruppe på tre.Fem av mandatene gikk til lokale lister: Fastboendes liste, Samefolkets fellesliste, Ofoten Samiske Forening, Midtre Nordland Samepolitiske Parti og Maadtoej Sijte.


== Referanser ==
Sametingsvalget 1989

Sametingsvalget 1989 var det første sametingsvalget, og ble gjennomført 10. og 11. september 1989 i 13 valgkretser. Hver valgkrets hadde tre mandater uansett kretsens størrelse. Det var 5 505 stemmeberettigede. For å kunne stemme måtte man ha alminnelig stemmerett ved kommunestyrevalg i sin stemmekrets. I tillegg måtte man ha registrert seg i Samemanntallet. Registreringen til Samemanntallet startet 16. januar 1989, og ble avsluttet 1. mai. Totalt var det 48 godkjente lister. Deltagelsen av det nasjonale partiene var omstridt. Noen mente at Sametinget burde holdes fri for tradisjonell partipolitisk drakamp. Andre framhevet betydningen av at partiene ville sette samepolitiske saker på sin dagsorden. NRK Sami radio begrenset sin vaklgsending til fire partier: Arbeiderpartiet, Norske Samers Riksforbund, Kristelig Folkeparti∕Senterpartiet og Høyre.Antallet godkjent stemmer var 4 134 ( 75,1% oppslutning ). Norske Samers Riksforbund fikk flest mandater, med Arbeiderpartiet som nest største parti. De øvrige mandatene representerte enkeltlister.


== Referanser ==