jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
60 runder rundt sola

60 runder rundt sola er et musikkalbum med Henning Kvitnes. Albumet ble utgitt den 24. august 2018


== Sporliste ==
«60 runder rundt sola» (Henning Kvitnes)
«Solskinn nok for alle» (Kvitnes)
«Svevende» (Kvitnes)
«Når morgenfugler flyr» (Kvitnes)
«Kjærlighetens tid» – Lomjansvalsen (Kvitnes/Magnus Stinnerbom)
«I hjertet mitt» (Kvitnes)
«Blå resept» (Kvitnes)
«Gla i den du er» (Kvitnes), med Unni Wilhelmsen
«Brukne grener» (Kvitnes), med Trygve Skaug
«Juli regn» – July Rain (Kvitnes/Iain Matthews)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Henning Kvitnes - sang og akustisk gitar, og elektrisk gitar på Når morgenfugler flyr, låtskriver, produsent, fotograf
Freddy Holm - elektrisk gitar, baryton, dobro, weissenborn, banjo, mandolin, stryk
Tor Hauge - trommer og perkusjon
Rino Johannessen - bass
Jon-Willy Rydningen - tangenter
Eivind Ystrøm Petersen - elektrisk gitar
Unni Wilhelmsen - vokal og gitar på Gla i den du er
Trygve Skaug - vokal og akustisk gitar på Brukne grener
Maria Moe Grude - kor på Svevende, Solskinn nok til alle og I hjertet mitt
Bebe Risenfors - blås og arr. på Juli regn og Når morgenfugler flyr
Sanne Kvitnes - kor på Blå resept
Tomas Siqveland - kor på 60 runder rundt sola og I hjertet mitt, tekniker
Skjalg Raaen - mandolin og kor på Blå resept
Magnus Stinnerbom - feler, mandola, dobro, elektrisk gitar og munnspill på Blå resept og Kjærlighetens tid, komponist på Kjærlighetens tid, tekniker
Sophia Stinnerbom - feler på Kjærlighetens tid
Norpan Eriksson - trommer på Kjærlighetens tid
Sébastien Dubé - kontrabass på Kjærlighetens tid


=== Øvrige ===
Christian Jacobsen - tekniker
Morten Lund - mastering
Clifford James - fotoforside
Martine Bjørnstad - coverlayout
Suveren Kommunikasjon - coverlayout


== Eksterne lenker ==
60 runder rundt sola
Fredrik Sjaastad Næss

Fredrik Sjaastad Næss (født 16. august 1990 på Geilo) er en norsk stand-up-komiker, konferansier, lærer og programleder fra Geilo. Han er mest kjent som medprogramleder i Konspirasjonspodden, sammen med Bjørn-Henning Ødegaard. 


== Bibliografi ==
25 konspirasjoner å snakke om i lunsjen (med Bjørn-Henning Ødegaard), Vigmostad Bjørke 2019, ISBN 9788241950025
25 konspirasjoner å snakke om hos svigers (med Bjørn-Henning Ødegaard), Vigmostad Bjørke 2020, ISBN 9788241953002


== Referanser ==
Torbjørn Eriksen

Torbjørn Berglund Eriksen (født 24. mars1980) er en norsk skuespiller fra Stavanger. 
Han begynte sin skuespillerkarriere på St. Svithun videregående skole, studerte revy og drama på Solbakken folkehøgskole, og er utdannet ved Statens teaterhøgskole (2000-2003). Han har vært tilknyttet Rogaland Teater, hvor han i 2015 ble tildelt Heddaprisen for beste mannlige skuespiller etter sin tolkning av Hamlet i 2014, og Det Norske Teatret, hvor han i 2012 ble tildelt Heddaprisen for beste mannlige birolle som Orin, sønnen til Christie og Erza og løytnant i infanteriet i Sorga kler Elektra.


== Filmografi ==
2020 – Stjernestøv (TV-serie)
2018 – Now It's Dark Bakeren
2010 – Buzz Aldrin, hvor ble det av deg i alt mylderet? Jørn
2009 – En god nummer to Lege


== Scenografi ==
2018 – Om våren (Rogaland Teater)
2017 – Doktor Faustus (CreationOslo)
2017 – Hedda Gabler (Teater Ibsen) - Skuespiller (Eilert Løvborg)
2014 – Hamlet, prinsen av Danmark (Rogaland Teater)
2012 – Sorga kler Elektra (Det Norske Teatret) Orin
2004 – Pippi Langstrømpe (Rogaland Teater) Pippis pappa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Torbjørn Eriksen i Scenewebarkivet
(en) Torbjørn Eriksen på Internet Movie Database
Den yngste runerekken

Den yngste runerekken, også kjent som middelalderrunene var et runesystem som eksisterte og var i bruk i Norden samtidig som latin. Systemet gikk ut på å modifisere fuþarken ytterligere, ved å bruke «stukne» runer. En stukken rune var en original rune, men med en liten forskjell, eksempelvis en liten prikk eller strek. Rekken var som følger: 

Som vist hadde den yngre Fuþarken flere fonem til noen runetegn. Middelalderrunene er laget for at vi skulle få igjen like mange tegn og fonem som det latinske alfabetet, og dermed kunne de for det første lett oversettes mellom hverandre, og de ville begge være lette å lese.
NM i bryting 1953

NM i bryting 1953 ble arrangert i Oslo 20.-22. mars. Arrangør var Norges Bryteforbund. Kongepokalen ble vunnet av Lars Bilet.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== Fluevekt (52 kg) ===


=== Bantamvekt (57 kg) ===


=== Fjærvekt (62 kg) ===


=== Lettvekt (68 kg) ===


=== Weltervekt (74 kg) ===


=== Mellomvekt (82 kg) ===


=== Lett tungvekt (90 kg) ===


=== Tungvekt (100 kg) ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsrevy 1953, s. 54-58. Norsk Faglitteratur.
NM i bryting 1954

NM i bryting 1954 ble arrangert i Oslo 27.-28. mars. Arrangør var Norges Bryteforbund. Kongepokalen ble vunnet av Bjørn Kiserud.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== Fluevekt (52 kg) ===


=== Bantamvekt (57 kg) ===


=== Fjærvekt (62 kg) ===


=== Lettvekt (68 kg) ===


=== Weltervekt (74 kg) ===


=== Mellomvekt (82 kg) ===


=== Lett tungvekt (90 kg) ===


=== Tungvekt (100 kg) ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsrevy 1954, s. 116-18. Norsk Faglitteratur.
NM i bryting 1955

NM i bryting 1955 ble arrangert i Drammen og Notodden 26.-27. mars. Arrangør var Drammens Atletklubb og Sp.31 Notodden. Kongepokalen ble vunnet av Kaare Barlie.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== Fluevekt (52 kg) ===


=== Bantamvekt (57 kg) ===


=== Fjærvekt (62 kg) ===


=== Lettvekt (68 kg) ===


=== Weltervekt (74 kg) ===


=== Mellomvekt (82 kg) ===


=== Lett tungvekt (90 kg) ===


=== Tungvekt (100 kg) ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsrevy 1955, s. 140. Norsk Faglitteratur.
Nils Christoffer Bøckman

Nils Christoffer Bøckman (født 6. juli 1880 i Trondheim, død 22. desember 1973 samme sted) var en norsk oberstløytnant og forretningsmann.


== Liv og virke ==
Bøckman ble født i Trondheim som sønn av Marius Friman Bøckman og Wencke Elisabeth Dietrichson. Han startet sin utdannelse ved Krigsskolen i 1898, der han ble uteksaminert som løytnant i 1901. Han ble senere forfremmet til kaptein, til major i 1930 og siden oberstløytnant som følge av sin ledelse av Trønderbataljonen som led store tap i Gratangen i Troms under andre verdenskrig.Bøckman jobbet ved Meraker Brug, der han hadde ansvar for brukets eiendommer i Verdal. Han var også president i Trondhjems Skiklub. I 1916 ble han valgt inn i styret til sporvognselskapet Graakalbanen, og i 1919 ble han ansatt som administrerende direktør i selskapet. Han forble i stillingen frem til 1966, da selskapet ble overtatt av kommunen.Under andre verdenskrig ble to av selskapets styremedlemmer henrettet. Da Bøckman nektet å innkalle det nazist-utnevnte nye styret, ble han arrestert og tilbrakte resten av krigen i fangeleirene Falstad og Grini. Han ble først arrestert 2. mars 1943, og han ble overført til Grini 19. mars 1944, der han satt frem til frigjøringen 8. mai 1945.Bøckman var også viseordfører i Trondheim i 1922–1925 og stortingsvaramann for Høyre for Sør-Trøndelag i årene 1937–1945.


== Referanser ==
Cooking pot uprising

The Cooking Pot Uprising var et opprør utført av britiske straffanger på fengselskolonien på Norfolk Island i Australia. Det skjedde 1. juli 1846 som et resultat av fangenes frarøvelse av matprivilegier og kjøkkenutstyr. Det var Major Joseph Childs som hadde kommandoen over fengselskolonien og som initierte frarøvelsen av privilegiene. Dette førte senere til at fire fengselsbetjenter mistet livet, ledet av den beryktede fangen William Westwood. Han og elleve andre fanger ble senere henrettet for drapene.


== Opprøret ==
Da Childs kunngjorde bortfallet av matprivilegiene overfor fangene, ble de svært fortvilet. Westwood samlet en stor gjeng med fanger og befalte dem om å følge ham. Sultne og hevnlystne angrep og felte de totalt fire betjener på grusomt vis. En av betjentene ble slått og mishandlet til han ikke lenger var til å kjenne igjen, mens to andre ble drept med øks. Senere gikk ferden mot hovedhuset, men der ble de konfrontert av en rekke kampklare soldater. Opprøret tok en brå vending, fangene gjorde retrett og ble sendt tilbake til sine respektive celler.  12 av opprørerne, inkludert Westwood, ble 13. oktober 1846 dømt til døden ved henging.


== Referanser ==
Philippe Sandler

Philippe Sandler (født 10. februar 1997) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for NEC Nijmegen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Philippe Sandler – UEFA 
(fr) Philippe Sandler – LÉquipe 
(en) Philippe Sandler – Transfermarkt 
(en) Philippe Sandler – WorldFootball.net 
(en) Philippe Sandler – Soccerbase.com 
(en) Philippe Sandler – FootballDatabase.eu 
(en) Philippe Sandler – Soccerway 
(en) Philippe Sandler – PlaymakerStats.com 
(en) Philippe Sandler – FBref
Matvei Igonen

Matvei Igonen (født 2. oktober 1996) er en estisk fotballspiller som spiller for Flora Tallinn og det estiske landslaget.


== Klubbkarriere ==


=== FCI Tallinn ===
Igonen begynte sin karriere i Infonet, som senere byttet navn til FCI Tallinn. Han fikk sin debut 18. mars 2012 for Infonet i Esiliiga (Estisk 2 divisjon).
16. mars 2013 spilte han sin første kamp i Meistriliiga mot FC Flora Tallinn som endte 1-1.Igonen vant Meistriliiga i 2016, Eesti Karikas i 2016-2017 og Eesti Superkarikas i 2017.


=== Lillestrøm ===
Igonen signerte en 3-års kontrakt med  Lillestrøm 5. januar 2018.


== Landslagskarriere ==
Igonen gjorde sin internasjonale debut for Estland den 23. november 2017, han holdt nullen i en 1-0 seier over Vanuatu i en treningskamp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matvei Igonen – FIFA 
(en) Matvei Igonen – UEFA 
(en) Matvei Igonen – Transfermarkt 
(en) Matvei Igonen – national-football-teams.com 
(en) Matvei Igonen – Soccerway 
(en) Matvei Igonen – EU-Football.info 
(en) Matvei Igonen – Estlands fotballforbund 
(en) Matvei Igonen – FBref
Pepperkakehus

Pepperkakehus er et tradisjonelt bakverk bestående av stekt pepperkake, bindemiddel (melis eller smeltet sukker) og pynt. Deigen må kjevles litt tykkere enn til tynne pepperkaker, gjerne 4-8 mm før steking. Med pynt og bindemiddel av andre spiselige søtsaker kan slike pepperkakehus være til pynt helt til de eventuelt blir knust og spist.I Bergen bygges verdens største «pepperkakeby» hvert år i desember. Byen har rundt 100 000 årlig besøkende. Den er laget av familier, skoler og bedrifter som leverer miniatyrer av pepperkakehus og bygninger til «byen». Pepperkakebyen har hatt lokale på forskjellige steder i Bergen, tidligere midt på Torgallmenningen og i femte etasje på Galleriet. I 2021 hadde pepperkakebyen 30-års jubileum, og stod på Xhibition.Verdens største pepperkakehus ble laget i Minnesota, USA, og kunne måle 3,9 meter langt, 10,8 meter bredt og 18,3 meter høyt. Rekorden ble satt 22. november 2006, og over 1700 personer hjalp til på prosjektet. Den 16. desember 2016 kunne Holmestrand fremvise verdens lengste pepperkaketog i forbindelse med den offisielle åpningen av den nye togstasjonen inne i fjellet, pepperkaketoget var 370,75 meter, med 1 283 vogner.


== Refeanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gingerbread houses – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gingerbread house – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Feodora av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg

Feodora Adelheid Helene Louise Caroline Pauline Alice Jenny (født 3. juli 1874, død 21. juni 1910) var en prinsesse av Augustenborg. 
Hun var den yngste datter av hertug Frederik Christian August av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg i hans ekteskap med Adelheid av Hohenlohe-Langenburg. Hun var lillesøster til Tysklands siste keiserinne, Augusta Viktoria. 
Feodora utdannet seg som kunstmaler i Dresden, hvor hennes læremester var Fritz Mackensen (1866–1953), en av grunnleggerne av kunstnerkolonien i Worpswede. Senere utga hun også flere litterære verker under pseudonymene F. Holstein og F. Hugin.Feodora slo seg omsider ned i Potsdam på krongodset Bornstedt, som hun omskapte til et kunstnerhoff med forfattere, litterære sirkler og malere. Hun døde den 21. juni 1910 og ble begravet i slottskapellet i Primkenau (Przemków).Sjokolademerket Feodora er oppkallt etter henne.


== Referanser ==
Sindre Undseth

Sindre Gunnar Undseth (født 12. oktober 1942) er en lærer og lokalpolitiker fra Arbeiderpartiet som var ordfører i Rendalen 1992–1995.Undseth har også vært aktiv med verv i Norges Jeger- og Fiskerforbund og i Det frivillige Skyttervesen. Han satt 6 år i skytterstyret, fra 2003 til 2009, blant annet som visepresident. Han har også vært leder av Østerdal skyttersamlag og Opplandskretsen. Han ble tildelt Det frivillige Skyttervesens fortjenstmedalje i 2010.


== Referanser ==
Frolandsswingen

Frolandsswingen var et norsk country- og danseorkester fra Froland i Aust-Agder.
Frolandsswingen ga ut seks album i perioden 1983-1990 som ble spilt inn i Cross Lydstudio med Alf Emil Eik som produsent, tekniker og studiomusiker. 
Besetningen varierte, men de som var fast i alle Frolandsswingens aktive år var Olav Bøylestad og Sverre Risdal.


== Besetning ==
Olav Bøylestad – Vokal, steelgitar, bass, keyboard
Sverre Risdal – Vokal, gitar
Sigurd Ødegård – Vokal, bass
Øyvind Seljåsen – Trekkspill
Andres Birkeland – Trommer
Gunnar Messel – Trekkspill


== Utgivelser ==
Frolandsswingen (1983)
Frolandsswingen 2 (1984)
Frolandsswingen 3 (1985)
Frolandsswingen 4 (1986)
Frolandsswingen 5 (1988?)
På dans med Frolandsswingen (1990)
Steinar Berget

Steinar Berget (født 26. juli 1935) er en bedriftseier og lokalpolitiker fra Arbeiderpartiet som var ordfører i Rendalen 1980–1991.Berget eide og drev Rendalen Bilruter til 1972, da han ble medeier i Østerdal Billag. Han har også drevet bensinstasjon og kafeteria på Otnes, og vært medeier og daglig leder i Rendalen Kjøtt A/S. 
Han har også vært aktiv som fotballspiller, og med verv i Det frivillige Skyttervesen. Han ble tildelt Det frivillige Skyttervesens fortjenstmedalje i 1977.


== Referanser ==
Sławomir Kowalski

Sławomir Kowalski er en polsk diplomat. Han har siden 2013 vært leder for den konsulære seksjonen ved Polens ambassade i Norge.
Etter en rekke hendelser der Kowalski skal ha bistått polske familier i konflikt med det norske Barnevernet, anmodet det norske utenriksdepartementet i januar 2019 Polen om å kalle diplomaten hjem. Den polske utenriksministeren Jacek Czaputowicz etterkom ikke anmodningen og holdt fast på at Kowalski skulle stå i sin stilling frem til han skulle gå av i juni 2019. Norge svarte da med å erklære ham som uønsket i landet.Polen reagerte med å utvise en norsk diplomat.


== Referanser ==
Sibghatullah Mojaddedi

Sibghatullah Mojaddedi (pashto: صبغت الله مجددي, farsi صبغت‌الله مجددی; født 21. april 1925 i Kabul, død 11. februar 2019) var den første presidenten i Afghanistan etter det kommunistiske regimets fall i 1992. Han var også partileder for Afghan National Liberation Front.
Han gav makten til president Burhanuddin Rabbani etter to måneder ved makten etter en overenskomst som ble gjort innen Mojaddedi tok makten av mujaheddinske tropper i Pakistan. Han kunne ikke etablere noen slags forsoning blant de mujaheddinske fraksjonene.I desember 2003 var han ordfører i den loya jirga som godkjente Afghanistans nye konstitusjon.
Han ble senere valgt han til leder av den øvre del av Meshrano Jirga, en rådgivende forsamling med to kamre i et mandat på fem år. Han var også ordfører i Afghanistans nasjonale fredskommisjon.


== Referanser ==
Johannes Langli

Johannes Langli (født 1828 i Henning, død 1884) var en norsk komponist, musiker og gårdbruker.
Det finnes flere musikkstykker komponert av Johs. Langli - som han også ble kalt.
Gift med Marta Margrete Olsdatter Langli.


== Kilder ==
100 norske slåtter gamle og nyere samlet av Albert Moen
Två häften med vardera 100 låtar
Hefte 1 : https://www.stefanlinden.se/S/L/AM100S/AM100SH1.pdf
Hefte 2; https://www.stefanlinden.se/S/L/AM100S/AM100SH2.pdf
https://www.stefanlinden.se/S/L/huvudtext_AM100S.html
Sirhindi

Ahmad Sirhindi (Sheik Ahmed Sirhindi, født 1564 i Sirhind, død i Delhi 1624) var en indisk sufi, en muslimsk visdomslærer og mystiker.
Han anses å ha gitt ny vitalitet til sunnitisk islam i India etter dens tilbakegangunder Akbar den stores synkretistiske religionspolitikk. Selv hevdet Sirhindi aner fra kalifen Omar.


== Referanser ==
Helge Berger

Helge Berger (født 9. desember 1891, død 1. mars 1957) var en snekker/byggmester, småbruker og lokalpolitiker fra Arbeiderpartiet som var ordfører i Ytre Rendal 1934–1941 og 1945–1955. Bygdas dyrlege Halvor Paus beskriver ham og den samtidige ordføreren Knut Vardenær Brøten i Øvre Rendal som «realpolitikere fra det røde fylke med tusen barske gjøremål. […] De hadde begge tredveåra bak seg med konflikt, nødsarbeid og streik. De var blottet for bløtaktighet og visste nok om dårlige kår, sild og graut.»Han deltok første gang på fylkesårsmøte i Arbeiderpartiet i 1916, stilte på Arbeiderpartiets liste ved valget i 1919, og var varaordfører i Ytre Rendal i 1920–22 og 1929–31. Berger gikk av som ordfører i desember 1955, på grunn av sykdom, og ble etterfulgt av varaordføreren Erik Husfloen.Han satt på Grini fangeleir fra mai 1944 til mai 1945, for å ha eid en radio. Ved freden i mai 1945 ble han oppnevnt til midlertidig ordfører i Ytre Rendal. Han ble valgt til ordfører i desember 1945 etter at Arbeiderpartiet fikk 12 av 16 representanter i kommunestyret.


== Referanser ==
Solgen

Solgen er en innsjø i Eksjö kommune nord i Småland i Sverige. Innsjøen gjennomstrømmes av Solgenån, og er regulert med en demning i utløpet ved tettstedet Värne i sørvest.
Det finnes mange øyer i sjøen. De fleste er vernet i tre naturreservater; henholdsvis Solgens norra, centrala og södra övärlds naturreservat. Her er en av de sterkeste bestander av oter i det sørlige Sverige, og fiskeørn er vanlig forekommende. Her finnes også en rekke fiskearter: Abbor, brasme, gjedde, gjørs, lagesild, lake, laue, mort, sik, suter, sørv, vimme, ørret og ål. Dessuten finnes det signalkreps her.Vannet er lett farget og middels næringsrikt. Sjøens økologiske status er klassifisert som «moderat» (svensk: «måttlig»).


== Se også ==
Liste over innsjøer i Skandinavia


== Referanser ==
Arijanet Muric

Arijanet Anan Muric (født 7. november 1998) er en sveitsiskfødt kosovisk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Burnley.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arijanet Muric – UEFA 
(en) Arijanet Muric – Transfermarkt 
(en) Arijanet Muric – national-football-teams.com 
(en) Arijanet Muric – WorldFootball.net 
(en) Arijanet Muric – Soccerbase.com 
(en) Arijanet Muric – Soccerway 
(en) Arijanet Muric – EU-Football.info 
(en) Arijanet Muric – PlaymakerStats.com 
(en) Arijanet Muric – FBref
Ivar Sjaastad

Ivar Sjaastad (født 1. november 1959) er en norsk billedhugger. Han er blant annet kjent for minnemonumentet av Benjamin Hermansen plassert på Holmlia. Dette monumentet danner grunnlaget for Benjaminprisens byster.


== Utdannelse og arbeid ==
Sjaastad gikk på Oslo Katedralskole fra 1975 til 1978. Fra 1978 til 1984 studerte han ved Statens Kunstakademi.


== Verker (utvalg) ==

«Sfnix», Montedoro, Sicilia,Italia (1993)
«Balanse», Forskningsparken i Oslo (1995)
«Vekter», (En ny, forstørret utgave av Gjensidiges vekter) i Oslo, Drammen, Trondheim, Fredrikstad og Kristiansand (1995),
«Hulder», Kommunehuset i Vågå (1997),
«Solur», Gjensidigebygget på Lysaker (1997)
«Louis Braille», Blindeforbundets opplæringssenter i Hurdal(1999),
«Blåveispiken», Hønefoss (2002)
«Benjamin», minnemonument over Benjamin Hermansen, Holmlia, Oslo (2002). Skulpturen i miniatyr tildeles den årlige vinneren av Benjaminprisen.
«Veien», Marmorskilt på Aker Brygge i Oslo (2003)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
CV på Sjååstads blogg
Nattseileren

Nattseileren er Hjerteslags tredje album. Det ble utgitt 9. november 2018. Albumet er produsert av duoen Fredrik Vogsborg og Anders Bjelland.


== Sporliste ==
«Nattseileren»
«Det Raymond sa»
«Sang 31»
«Nordavind»
«Farvel til musikken»
«Bergensk rulett»
«Byen er ond»
«Skyggesiden»
«Siste reis»


== Medvirkende ==


=== Hjerteslag ===
Robert Eidevik: Vokal, Gitar, låtskriver
Nikolas Jon Aarland: Gitar
Ole Andre Hjelmås: Bass
Torjus Raknes: Gitar
Petter Sætre: Trommer


=== Øvrige ===
Fredrik Vogsborg - perkusjon, synthesizer, produsent, tekniker, miksing
Anders Bjelland - produsent, tekniker, miksing
Matias Monsen - cello på Farvel til musikken og Siste reis
Hugo Alvarstein - mastering
Bjørn Are Evjen - artwork
Hildegunn Wærness - artwork


== Eksterne lenker ==
Nattseileren
Ngô Thanh Vân

Ngô Thanh Vân, også kjent som Veronica Ngô (født 26. februar 1979) er en vietnamesisk skuespillerinne og sanger. Da Ngô var 10 år flyttet hun til Norge, men returnerte til Vietnam rundt 1999 for å delta i en skjønnhetskonkurranse, hvor hun kom på tredjeplass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ngô Thanh Vân – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ngô Thanh Vân på Internet Movie Database 
(en) Ngô Thanh Vân hos The Movie Database 
(en) Ngô Thanh Vân på MusicBrainz
Aliona Moon

Aliona Moon (født 25. mai 1989 i Chișinău) er en moldovsk sanger. Hun representerte Moldova i Eurovision Song Contest 2013, med sangen O mie som endte opp på 11.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aliona Moon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aliona Moon på Discogs 
(en) Aliona Moon på MusicBrainz 
(en) Aliona Moon på Spotify 
(en) Aliona Moon på Last.fm 
(en) Aliona Moon på Genius — sangtekster 
Aliona Moon på Twitter 
Aliona Moon på Facebook
Artjom Maltsev

Artjom Maltsev (russisk. Артём Игоревич Мальцев; født 24. mai 1993 i Nizjnij Novgorod) er en russisk langrennsløper som debuterte i verdenscupen 5. februar 2017 i Pyeongchang i Sør-Korea, hvor han endte på 3.-plass i lagsprint sammen med Nikita Krjukov.Under VM 2021 i Oberstdorf gikk han tredje etappe på RSFs lag som tok sølv på 4 × 10 km stafett. De øvrige på laget var Ivan Jakimusjkin, Aleksej Tsjervotkin, og Aleksandr Bolsjunov.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Artem Maltsev – Olympedia 
(en) Artem Maltsev – FIS (langrenn)
Calamispa

Calamispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
En nokså liten (5,5 millimeter), avlang, ganske flat, blanke, gulbrun til oransje bladbille, dekkvingene med et bredt, fiolett-svart tverrbånd noe bak midten. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum med 11 ledd, ganske tynne. Hodet har en pigg mellom antennefestene. Pronotum er rektangulært, dekkvingene nokså lange og nesten jevnbrede, med 8 rader av grove punkter (tallet øker bakover), uten opphøyde lengderibber. Beina er temmelig korte.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne arten lever på slekten Calamus i myrkonglefamilien.


== Utbredelse ==
Arten er endemiske for Salomonøyene.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
underfamilien Hispinae, Gyllenhal, 1813  – ikke i Norge, én art i Norden
stamme Cryptonychini Chapuis, 1875
slekten Calamispa Gressitt, 1957
Calamispa fasciata Gressitt, 1957


== Litteratur ==
Hispines of the world - Calamispa
Calamispa på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Calamispa i Encyclopedia of Life 
(en) Calamispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Calamispa hos ITIS