jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Slumptallsgenerator

En slumptallsgenerator genererer tilfeldige tall fra en statistisk fordeling. En ekte slumptallsgenerator er terningkast, men i datamaskiner er det uekte slumptallsgeneratorer (PRNG - «pseudorandom number generator») som lager pseudoslumptall (pseudorandome tall) basert på en algoritme. Slumptall benyttes i Monte Carlo simuleringer og innen kryptografi. At tallene virkelig er tilfeldige, og ikke følger et mønster er derfor av avgjørende betydning, noe som John von Neumann påpekte.


== Referanser ==
Moldovas herrelandslag i volleyball

Moldovas herrelandslag i volleyball er det moldovske landslaget i volleyball for herrer som konkurrerer for Moldova under Sommer-OL, Volleyball-VM og Volleyball-EM. Landslaget er rangert som nummer 51 på FIVBs verdensranking.


== Se også ==
Moldovas kvinnelandslag i volleyball


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Profil hos FIVB.org
Moldovas kvinnelandslag i volleyball

Moldovas kvinnelandslag i volleyball er det moldovske landslaget i volleyball for kvinner som konkurrerer for Moldova under Sommer-OL, Volleyball-VM og Volleyball-EM. Landslaget er rangert som nummer 119 på FIVBs verdensranking.


== Se også ==
Moldovas herrelandslag i volleyball


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Profil hos FIVB.org
Benjamin Olsen Schei

Benjamin Olsen Schei (født 6. oktober 1858 i Stadsbygd, død 25. januar 1940 samme sted) var en norsk gårdbruker, bankmann, lensmann og politiker for Venstre.Schei arbeidde på farsgården Skei og overtok den i 1882. På 1890-tallet var han også en av to overformyndere i Stadsbygd kommune. Fra 1892 var han dessuten kasserer i den nyoppretta Stadsbygdens Sparebank. Fra 1913 til 1929 var han lensmann i Stadsbygd.
Han var medlem av herredsstyret fra 1888 til 1934, og hertil Stadsbygds ordfører fra 1892 til 1913. I jubileumsskriftet som blei utgitt da Stadsbygd handelssamlag feira 75-årsjubileum i 1973, står det om ordførervalget:«I 1892 fekk bygda ein ung, radikal ordførar i Benjamin Schei, seinare lensmann og stortingsmann. Han – saman med andre gode menn – lyt ha mykje av æra for den økonomiske, sosiale og kulturelle framvoksteren i bygda kring århundreskiftet».I tillegg hadde Schei tallrike andre kommunale og fylkeskommunale verv. Han var også styremedlem i Uttrøndelags Dampskibsselskab og Fosens Aktie-Damskibsselskap. Han var medlem av flere departementsoppnevnte utvalg, blant annet om boligbank, om arbeidsformidling, om bygdemøller og om jordkonsesjon. Han var varamann til Statsrevisjonen fra 1922 til 1928.Schei var valgmann ved stortingsvalga i 1894, 1897 og 1900. Han var innvalgt på Stortinget fra enmannskretsen Indre Fosen i Søndre Trondhjems amt i tre valgperioder (1913–1921) og videre to perioder (1922–1927) fra Sør-Trøndelag fylke. Før dette var han vararepresentant i to perioder (1906–1912). Han satt dels i gasje- og pensjonskomiteen, dels i vegkomiteen og dels i protokollkomiteen.Han var tildelt Medaljen for borgerdåd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Benjamin Olsen Schei hos Norsk senter for forskningsdata
Curia Hostilia

Curia Hostilia i nærheten av Comitium på Forum Romanum var i republikkens tid det foretrukne samlingssted for det romerske senat. Ifølge overleveringen ble det bygget av Tullus Hostilius, den tredje romerske konge, og fikk derved sitt navn.
Bygningen bestod av et større indre rom hvor senatet møttes, av secretarium senatus, en møtesal spesielt for senatorer, dessuten chalcidicum, søylehallen foran forsamlingsrommet. Sulla utvidet det som diktator i 80 f.Kr. Sannsynligvis lå bygningen nord for Comitium.
Curia Hostilia var stedet for den lovstridige henrettelse av demagogen Lucius Appulejus Saturninus og hans tilhengere. Den brant ned i 52 f.Kr. da en opprørsk gruppe besatte bygningen og gjennomførte en likbrenning der av agitatoren Publius Clodius Pulcher. En gjenoppførelse ble iverksatt av Julius Caesar under hans diktatur og blew deretter kalt Curia Julia.


== Eksterne lenker ==
Comitium, "The ancient political centre of Rome", dansk hjemmeside (men på engelsk), Seindal.dk, med mange fotos
Curia Arkivert 30. juni 2007 hos Wayback Machine., senatsbygningen, fra AarhusKat-Gym.dk
Monte Mario

Monte Mario er med sine 139 meter den høyeste høyde i Roma. Høyden ligger på den nordvestlige side av byen. Navnet kommer fra Mario Mellini, en kardinal som på midten av 1700-tallet eide en villa der.
Den østlige del av høyden er et naturreservat, mens det på den vestlige side nå ligger et eksklusivt kvarter. På toppen av høyden ligger kirken og klostret for Santa Maria Rosario. På toppen ligger også Museo Astronomico Copernicano og Romas astronomiske observatorium. Tidligere lå Villa Pigneto bygget av Pietro da Cortona på høydens side, men ruinene av den ble fjernet på 1800-tallet.
En avdeling av Loyola University Chicago ligger på høyden på Via Massimi.
Selv om høyden er den høyeste i det moderne Roma, er Monte Mario ikke en av de velkjente syv høyder i Roma, ettersom den ligger godt utenfor Romas grenser i oldtiden.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Pallottino, Luigi (1991). Monte Mario tra cronaca e storia. Roma. 


== Eksterne lenker ==
Informasjon om Monte Mario Arkivert 8. juni 2007 hos Wayback Machine.
Folkeskriftselskabet

Folkeskriftselskabet eller Selskabet for Folkeskrifters Udbredelse var et forlag som utga politiske småskrifter til støtte for Venstre fra 1879 til 1884.


== Historie ==
Forlaget ble opprettet av Verdens Gangs redaktør Ola Thommessen høsten 1879. Det hadde til å begynne med navnet «Selskabet til Udbredelse af Folkeskrifter», men endret senere navn til «Folkeskriftselskabet». Forlaget ble våren 1881 overtatt av Margrethe Vullum, som var født i Danmark og gift med Erik Vullum. Hun holdt det gående på egen bekostning til 1884.
Helge Lervik kaller forlaget en «propagandasentral for Venstre», og mener det må ha hatt en viss suksess, siden Høyre forsøkte å opprette et mottiltak i 1883.Forlagets mest kjente utgivelse var Ernst Sars' «Historisk Indledning til Grundloven», som utkom i mars 1882, og som ga støtet til en debatt blant norske historikere om de historiske forutsetningene for Grunnloven i 1814. Den konservative historikeren Ludvig Daae skrev et motskrift («Om J. E. Sars’s Skrift «Historisk Indledning til Grundloven»»), hvor han beskylder Folkeskriftselskabet for å «indhylle sig i et næsten ligesaa mystisk Slør som Frimurernes» og kaller det et «Opviglerkompani» som utgir «agitatoriske Indlæg i den radikale Politiks Tjeneste».


== Utgivelser ==
Bjørnstjerne Bjørnson: «Af mine Foredrag om Republiken» (1880)
Ole Ring: «Imødegaaelse af Vetobetænkningen» (1881)
Bjørnstjerne Bjørnson: «Den norske Forfatningskamp» (1881)
Bjørnstjerne Bjørnson: «Vort Forhold til Sverige» (1881)
Arne Garborg: «Vor nasjonale Skam» (1881)
Glør Thorvald Mejdell: «Grundlovens § 112 om Forandringer i Konstitutionen» (1881)
Erik Vullum: «Kristian Magnus Falsen, Grundlovens Fader» (1881)
«Norges Grundlov med Tillæg og senere Ændringer samt Bestemmelser om Valgforsamlingerne og om Rigsretten» (1882)
«Trontalen og Sverdrups Tale i Lillestrømmen den 4de Juli» (1882)
Bjørnstjerne Bjørnson: «Om Folkesuveræniteten eller det norske Folks Husbondsret» (1882)
Martin Luther: «Om den verdslige Øvrighed» (oversatt av Søren Jaabæk, 1882)
Ernst Sars: «Historisk Indledning til Grundloven» (1882)
Johannes Steen: «Rektor Steens Foredrag paa Nærstrand» (1882)
Erik Vullum: «Byernes Politik» (1882)
Erik Vullum: «Gambetta og den franske Republik» (1882)
Peter Andreas Conradi: «Christendom og Politik» (1883)
Ernst Sars: «Vort Embedsparti. En Tidsbetragtning» (1883)
Erik Vullum: «Følgerne af 9de Juni» (1883)
Henrik Wergeland: «Et lidet Udvalg af Henrik Wergelands Skrifter» (1884)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sørensen, Øystein (1984). 1880-årene. Universitetsforlaget. ISBN 8200069664. 
Bonafede, Cecilie Wiborg (1961). Den norske politiske brosjyrelitteraturen 1880-1890. Samlaget.
Andreas O. Eidsvaag

Edvart Andreas Olsen Eidsvaag (ofte omtalt som A.O. Eidsvaag) (1875–1962) var en norsk kjøpmann, poståpner og politiker (Venstre) fra Frøya i Trøndelag.Eidsvaag var kjøpmann på Nord-Frøya fra 1898 til 1922 og poståpner og dampskipsekspeditør fra 1904. Fra 1928 var han oppsynsbetjent ved skreifisket.Da Frøya i 1906 blei delt i to herreder, blei han innvalgt i Nord-Frøya herredsstyre og var medlem der til etter andre verdenskrig. Han var ordfører i Nord-Frøya i fire omganger: 1917–1922, 1926–1928, 1938–1940 og fra freden i mai 1945. 
Han hadde også ei rekke andre kommunale og fylkeskommunale verv. Han var med i styre og representantskap for Fosens Aktie-Dampskibsselskap.Eidsvaag var vararepresentant til Stortinget for Ytre Fosen krets i Søndre Trondhjems amt fra 1916 til 1918 og for Sør-Trøndelag fylke fra 1922 til 1924. Han møtte en måneds tid sommeren 1917.I 1944 blei Eidsvaag arrestert av Gestapo og satt på Titran festning og i Trondheim kretsfengsel noen måneder.Han blei i 1954 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Edvart Andreas Olsen Eidsvaag hos Norsk senter for forskningsdata
Sporveien i Roma

Romas sporveinett (italiensk: Rete tranviaria di Roma) består av seks linjer i de sentrale deler av den italienske hovedstaden Roma. Det har sporvidde 1445 mm.
Dens første linje ble åpnet i 1877 og trafikkerte fra Piazzale Flaminio til Piazza Mancini. 
Dagens sporveisnett er bare rester av et betydelig større sporveisnett som når det var som størst (1929) bestod av 59 linjer med sammenlagt 140 banekilometer. Banenettet som etter slutten av andre verdenskrig har vært understilt Agenzia per i Trasporti Autoferrotranviari del Comune di Roma (ATAC) er ganske fragmentert og har dermed tapt sin rolle som ryggrad i Romas kommunikasjonsnett.


== Linjer ==
Linjenettet består siden linje 8 ble åpnet i 1998 av seks linjer:

2: Piazzale Flaminio - Piazza Mancini
3: Piazza Thorvaldsen - Stazione Trastevere
5: Stazione Termini - Piazza dei Gerani
8: Piazza Venezia - Via del Casaletto
14: Stazione Termini - Viale Palmiro Togliatti
19: Piazza Risorgimento - Piazza dei Gerani
Lotte Lie

Lotte Lie (født 6. september 1995 i Levanger) er en belgisk-norsk skiskytter som representerer Skatval Skilag nasjonalt og Belgia internasjonalt.Hun tok NM-bronse i stafett under Norgesmesterskapet i skiskyting 2015, sammen med Ane Skrove Nossum og Tonje Marie Skjelstadås. Hun deltok for Norge under EM i skiskyting 2018, men fikk kun sjansen på normaldistanse der hun endte på en 52.-plass. Under Norgesmesterskapet i skiskyting 2018, tok hun NM-gull på stafett sammen med Marit Ishol Skogan og Tonje Marie Skjelstadås. Hun tok sin første individuelle NM-medalje under Norgesmesterskapet i skiskyting 2019, der hun tok bronse på fellesstart bak Eline Grue og Ingrid Landmark Tandrevold.
Lie representerte Belgia under VM i skiskyting 2020, og startet mesterskapet med 25.-plass på miksstafetten og 60.-plass på sprinten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lotte Lie – Olympedia 
(en) Lotte Lie – FIS (langrenn) 
(en) Lotte Lie – IBU 
(en) Lotte Lie – biathlon.com.ua 
(en) Lotte Lie – TheSports.org 
Lotte Lie på Facebook 
Lotte Lie på Instagram
Linda Mæhlum Robøle

Linda Mæhlum Robøle (født 1980) er en norsk lokalpolitiker for Senterpartiet. Robøle ble valgt til ordfører i Etnedal kommune den 10. oktober 2019.


== Referanser ==
Anne Marie Komissar

Anne Marie Komissar (født 13. desember 1937, Trondheim) er en norsk tekstilkunstner og grafiker. 
Komissar er utdannet ved Statens Kunstakademi (1987 – 1989), Statens Kvinnelige Industriskole (1959 – 1963) og Statens Håndverks-og kunstindustriskole (1958 – 1959). Hun har hatt en rekke utstillinger i både Norge og utlandet, og har levert bestillingsverk til blant annet Nasjonalmuseet.I Komissars tekstilverk har hun særlig benyttet seg av teknikkene dobbeltvev og billedvev. Hun er også medlem av Norske grafikere, og som grafiker benytter hun seg av blant annet silketrykk, digitaltrykk og litografi. 


== Utvalgte verk ==


=== Tekstil ===
Ballet Africain (1967)
Balada (1972)
Måneskinnsnatt (1974)
Tideverv (1976)
Ringvirkninger (1975)
Rødt landskap (1980)
Havblått (1980)
I Måneskinn (1980)
Røde seil (1984), med Sidsel Bergløff


=== Grafiske verk ===
Lotus
Spor
Kaskade
Tegn i tiden
The Nord Land


== Utvalgte utstillinger ==


=== Separatutstillinger ===
Trondhjems Kunstforening, 2008Porsgrunn kunstforening (s.m. S.Bergløff),  2000USF-Bergen kulturhus      (s.m. S.Bergløff), 1999Galleri Tyr / AskerOslo Kunstforening 1991Stavanger kunstforening 1985, (s.m. S.Bergløff)Kunstnernes Hus 1983, (s.m. S.Bergløff)Oslo Kunstforening 1975Galleri 27, 1968


=== Gruppeutstillinger ===
Art Museum of Xian Academy of Fine Arts Xian China 2011Bærum kunstforening, / 6 grafikere , 2007”Karpit” internasjonal tekstilutstilling, Budapest 2001”Nordisk Akvarell”, Amos Anderson Museum, Helsingfors 2001Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum, 1993, Tekstilgruppen KvadratNordenfjeldske Kunstindustrimuseum, ”Norsk Billedvev”, 1992Hå Gamle Prestegard, 1992, Tekstilgruppen KvadratChristianssands kunstforening 1991,  Tekstilgruppen KvadratNorsk Tekstil, Maihaugen, 1988Tekstil-prosjekter, Galleri Wang 1987”Norge -87” Gøteborg, 1987”Norsk Bild”, Helsingfors 198110-års-jubileum Høvikodden, 1978Nordisk Textiltriennale 1976 og 19794 Tekstilkunstnere i Galleri F-15, Stavanger Kunstforening og Vestlandske Kunstindustrimuseum, 19713. Internationale Biennale de Tapisserie, Lausanne 1967


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Skrumleknuten

Skrumleknuten er et fjell helt nordøst i Sandnes kommune i Rogaland, på grensa mot Bykle kommune i Agder. Toppen er det nest høyeste punkt i Sandnes, og danner grensepunkt mellom kommunene Bykle i Agder og Hjelmeland og Sandnes i Rogaland. 


== Referanser ==
Karolin Horchler

Karolin Horchler (født 9. mai 1989 i Arolsen) er en tysk skiskytter.
Horchler ble tatt ut på det tyske landslaget til EM i skiskyting 2013 i Bansko der hun tok gull i stafett, på lag med Nicole Wötzel, Vanessa Hinz og Franziska Preuß.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karolin Horchler – IBU 
(en) Karolin Horchler – biathlon.com.ua
Nadine Horchler

Nadine Horchler (født 21. juni 1986 i Arolsen) er en tysk skiskytter.
Horchler ble tatt ut på det tyske landslaget til EM i skiskyting 2011 i Ridnaun der hun tok bronsemedalje både på jaktstart og med stafettlaget bestående av Franziska Hildebrand, Susann König og Juliane Döll.Under EM i skiskyting 2016 i Tjumen ble Horchler europamester på sprinten, foran lillesøster Karolin Horchler og landskvinnen Annika Knoll.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nadine Horchler – IBU 
(en) Nadine Horchler – biathlon.com.ua
Janina Hettich-Walz

Janina Hettich-Walz (født 16. juni 1996) er en tysk skiskytter.
Hettich-Walz ble tatt ut på det tyske landslaget til EM i skiskyting 2019 i Minsk der hun tok sølvmedalje i miksstafett, på lag med Nadine Horchler, Lucas Fratzscher og Philipp Horn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Janina Hettich – IBU 
(en) Janina Hettich – biathlon.com.ua
Lars Johnsen Moe

Lars Johnsen Moe (født 7. september 1873 i Hemne, død 30. april 1956) var en norsk gårdbruker og politiker for Venstre.Moe overtok slektsgården Mo i 1902. Han hadde da utdanning fra amtsskolen i tillegg til privatundervisning. Han var medlem av Hemne herredsstyre i 30 år, ordfører fra 1908 til 1922. Han hadde tallrike andre verv i kommunen og fylket, samt i bygdas sparebank og i Fosens Aktie-Dampskipsselskap.Han var vararepresentant til Stortinget for Indre Fosen krets i Søndre Trondhjems amt i tre valgperioder (1913–1921) og for Sør-Trøndelag fylke fra 1928 til 1930. Han møtte noen kortere perioder i 1918 og 1920.Moe var søskenbarn av stortingsrepresentant Anders Todal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Lars Johnsen Moe hos Norsk senter for forskningsdata
Peter Olsen Bolstad

Peter Olsen Bolstad (født 31. oktober 1872 i Hattfjelldal, død 26. februar 1924 samme sted) var en norsk lærer, gårdbruker og politiker for Det norske Arbeiderparti.Bolstad tok eksamen ved Tromsø seminar i 1895 og var siden lærer i heimbygda Hattfjelldal til han døde. Fra 1903 dreiv han også gården Svensklid.Han var viseordfører i herredet fra 1910 til 1913 og ordfører fra da til 1916. Han hadde også noen andre kommunale verv. Han var formann i Susendalen jordbrukslag og i det lokale arbeiderpartilaget.Bolstad blei innvalgt på Stortinget fra Nordre Helgeland krets i Nordlands amt for perioden 1916–1918. Han blei igjen innvalgt for perioden 1922–1924, da fra Nordland fylke. Han døde vinteren 1924 og blei da erstatta av vararepresentanten Haakon Ramberg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Peter Olsen Bolstad hos Norsk senter for forskningsdata
Regina Oja

Regina Oja (født 31. januar 1996 i Tallinn) er en estisk skiskytter, som representerte Estland under VM i skiskyting 2019 i Östersund og VM i skiskyting 2020 i Antholz.
25. januar 2020 tok Oja sin første pallplass i verdenscupen under den single miksstafetten i Pokljuka, på lag med Rene Zahkna.Hun er datter til skiskytteren Kristjan Oja som deltok under Vinter-OL 1992.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Regina Oja – Olympedia 
(en) Regina Oja – IBU 
(en) Regina Oja – biathlon.com.ua 
(en) Regina Oja – TheSports.org
Samskip

Samskip er et internasjonalt transportkonsern som ble stiftet i 1990 på Island. Selskapet har siden 2007 vært et nederlandsk konsern med hovedkontor i Rotterdam. Den norske avdelingen har hovedkontor på Lysaker. Samskip tilbyr multimodal transport - det vil si at ulike transportmetoder brukes for å frakte godset til mottaker. Selskapet eier skip, lastebiltilhengere, tog, godskonteinere og - siden 2013 - en egen jernbaneterminal på 140 000 kvadratmeter i Duisburg, Tyskland. I mai 2021 lanserte Samskip flyfrakt-tjenesten Samskip Air med base på Schiphol lufthavn i Amsterdam.Samskip har vokst mye siden oppstarten, ofte ved oppkjøp av andre transportselskaper. I 2017 kjøpte Samskip opp det norske rederiet Nor Lines - som tidligere var en del av DSD-konsernet . Pr. 2022 er Samskip blant Europas største transportselskap med tilstedeværelse i 35 land.


== Historie ==
Samskip har sitt utspring i Samband Line - et rederi stiftet i 1943 av Sambandið (Samband íslenskra samvinnufélaga) - en sammenslutningen av fiskerkooperativer på Island. Rederiets formål var da å sørge for å frakte fisk til markedene i Europa.


=== Tidslinje ===
1943: - Rederiet Samband Line stiftet
1991: - Samband Line omdannet til aksjeselskap og omdøpt Samskip Hf
1993: - Stor reorganisering der ulønnsomme deler av rederiet ble solgt
2003: - Samskip kjøpte 80% av aksjene i det nederlandske logistikkselskapet Van Dieren Maritime
2004: - Kjølekonteinerselskapet Coolboxx inngikk samarbeidsavtale med Samskip
2005: - Det nederlandske rederiet Geest North Sea Line ble kjøpt opp, noe som doblet bruttoomsetningen i Samskip
2005: - Samskip kjøpte 30% av aksjene i det nederlandske selskapet Kloosterboer
2005: - Det britiske rederiet Seawheel ble kjøpt opp
2006: - Samskip selger sin aksjepost på 50% i det britiske selskapet Teco Lines
2007: - Den skotske speditøren Saltire Integrated Shipping blir kjøpt opp
2007: - Samskip blir et nederlandsk konsern
2012: - Coolboxx oppkjøpt og omdøpt Samskip Coolboxx
2013: - Samskips multimodale jernbaneterminal i Duisburg, Tyskland ble åpnet
2014: - Samskip og det tyrkiske lastebilselskapet Intercombi innleder samarbeid om det nye konseptet GreenBridge
2016: - Det norske selskapet Euro Container Line (eid av Wilson) ble kjøpt opp av Samskip 
2016: - Det tyske logistikkselskapet Züst & Bachmeier ble kjøpt opp
2017: - Det norske rederiet Nor Lines ble kjøpt opp 
2021: - Flyfrakt-tjenesten Samskip Air ble lansert.


== Referanser ==


== Kilder ==
Fish Farmer: Fish carrier buys Scots shipping line (publisert 5. februar 2007) Besøkt 15. februar 2020
Viðskiptaráð Íslands (Islands handelstandsforening): Iceland's advance - Foreign investments 2001 - 2006 (side 73) Besøkt 15. februar 2020
Samskip: Our history Besøkt 15. februar 2020


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted, globalt Besøkt 25. mai 2022
Offisielt nettsted 
(en) Samskip – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hartvig Johnsen

John Hartvig Johnsen (født 9. juni 1867 på Marienlyst ved Kragerø, død 12. november 1952 i Kragerø) var en norsk overrettssakfører, politiker og aktivist innen avholdsbevegelsen. Han var ordfører i Kragerø i flere perioder og stortingsmann for Kragerø 1916–1918, valgt for Avholdspartiet.Han ble født på Marienlyst i daværende Sannidal herred som sønn av Alf Johnsen fra Søndeled og Elise Jakobsdatter fra Stråholmen. Han hadde en eldre søster og flere yngre søsken. Familien flyttet etter hvert inn til Kragerø. Faren var gårdbruker på Marienlyst, skipsbyggmester og senere besiktelsesmann i Det Norske Veritas.Hartvig Johnsen tok artium ved Otto Anderssens skole i Kristiania i 1886, arbeidet i tre år som fullmektig ved Bamble sorenskriverembede i Kragerø, og tok juridisk embedseksamen i 1893. Han fikk bevilling som underettssakfører i 1893 og som overrettssakfører i 1894, og åpnet straks sin egen sakfører- og inkassoforretning i Kragerø. I 1899 ble han fast beskikket som offentlig forsvarer ved Kragerø forhørsrett og meddomsrett (byrett og herredsrett). Han var i mange år kommunens sakfører, og ble flere ganger konstituert som politimester.Han var medlem av Kragerø bystyre fra 1903 til 1921 og byens ordfører i 1911, 1912, 1913 og 1920, valgt for Avholdspartiet. Han sørget for tomteløsningen for Kragerø sykehus på Marienlyst, og ble formann i sykehusstyret, og engasjerte seg mye i byens forskjønnelse og regulering. Han var også medlem av direksjonen og ordfører i forstanderskapet i Kragerø sparebank. Ved stortingsvalget i 1915 ble han valgt til stortingsmann for Kragerø som Avholdspartiets kandidat. Det året ble 62 totalavholdsmenn og enda flere sympatisører valgt inn på Stortinget, men Hartvig Johnsen var den eneste som ble valgt uten å samarbeide med et annet parti. I motsetning til mange andre organiserte avholdsfolk hadde Hartvig Johnsen høyresympatier. Han satt på Stortinget som uavhengig representant. Han satt i Stortingets næringskomité, og det var mye hans fortjeneste at Stortinget vedtok å bygge Kragerøbanen som et sidespor til Sørlandsbanen.Han giftet seg i 1891 med Louise Charlotte Jahnsen fra Kragerø. De fikk tre barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Hartvig Johnsen hos Norsk senter for forskningsdata
Stazione Termini

Stazione Termini er hovedbanegården i Roma. Navnet er fra latinsk thermae som brukes om de gamle romerbad, på grunn av Diokletians termer som den første stasjonen ble bygd tett inntil. 
Jernbanestasjonen har regelmessige togforbindelser til alle større italienske byer samt daglige internasjonale avganger til München i Tyskland og Wien i Østerrike. Med 33 perronger og over 150 millioner passasjerer hvert år er Roma Termini den nest største banegård i Europa, etter Gare du Nord i Paris.
Den eldste Stazione Termini nær Diokletians termer ble bygd i 1862 og ble revet på 1930-tallet for å gi rom for en vidstrakt åpen plass, som av det fascistiske styre var ment å bli paradeplass. Den har i stedet blitt et sentrum for byens busstrafikk. En ny stasjonsbygning ble påbegynt litt sønnenfor  Piazzale dei Cinquecento i 1938 etter Angiolo Mazzonis tegninger, men arbeidet ble avbrutt under andre verdenskrig og den store jernbanehallen ble fullført først i 1950.
Mens arkader av travertin utmerker de eldre sidepartiene, dominerer glassfasader innggngshallen. Takets kurve tar opp formen på den rest av den republikanske bysmuren, Serviusmuren, som gjenstår ved den ene kortsiden.
Siden 23. desember 2006 er den dedisert til pave Johannes Paul II.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rome Termini Station på italiarail.com