jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Elmomorphus

Elmomorphus er en slekt av mudderbiller som lever i eller ved vann. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.


== Utseende ==
Små til middelsstore, avlangt-ovale, blanke, mørke mudderbiller. De ligner overflatisk på familien elvebiller (Elmidae), noe navnet spiller på. Antennene er vanligvis kortere enn hodets bredde, og består av 3-13, vanligvis 8-11, ledd. De to innerste leddene er mye lengre enn de andre, og de ytterste leddene synes ofte som et lite vedheng på det store andre leddet. Den 5-6 ytterste leddene danner en avlang kølle, eller de har kamaktige utvekster. Dekkvingene er forholdsvis avlange og smale. Beina er slanke, fotleddene er ofte ganske lange med store klør ytterst. Undersiden hos de artene som lever i vann er kledt med fine, korte, vannavstøtende hår, et såkalt plastron, som holder på et luftlag som er nyttig for billenes gassutveksling. Hunnene har et langt, spisst eggleggingsrør som vanligvis er trukket inn i bakkroppen.


== Levevis ==
Disse billene lever i eller ved vann. Det er bare de voksne individene av noen arter som er rent vannlevende, andre voksne og alle larver finner man gjerne i mudderet i vannkanten. Denne slekten utmerker seg ved at larvene er nokså rent landlevende. De artene som lever i vann kan ikke svømme, men kryper rundt på bunnen, under steiner eller på vannplanter. De trenger ikke komme opp til overflaten for å puste, men gassutvekslingen skjer gjennom plastronet på undersiden. Dette krever oksygenrikt vann og disse artene er derfor vanligvis å finne i kjølig, rennende vann med mye oksygen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien mudderbiller, Dryopidae
Slekten Elmomorphus Sharp, 1888
Elmomorphus brevicornis Sharp, 1888
Elmomorphus bryanti Hinton, 1935
Elmomorphus carinatus Grouvelle, 1896
Elmomorphus castaneus Grouvelle, 1896
Elmomorphus gressitti Satô, 1973
Elmomorphus javanicus Grouvelle, 1896
Elmomorphus montanus Grouvelle, 1913
Elmomorphus naviculus Delève, 1973
Elmomorphus nepalensis Satô, 1981
Elmomorphus posternalis Hinton, 1935
Elmomorphus sarawakensis Chûjô & Satô, 1964
Elmomorphus sericeus Grouvelle, 1896
Elmomorphus striatellus Delève, 1968
Elmomorphus substriatus Hinton, 1935
Elmomorphus truncatus Grouvelle, 1896


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elmomorphus i Encyclopedia of Life 
(en) Elmomorphus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Elmomorphus hos NCBI 
(en) Kategori:Elmomorphus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Elmomorphus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ismail Bellemkhannate

Ismail Bellemkhannate (født 1997) er en norsk karateutøver som representerer Mizuchi Karateklubb.
Han vant fem NM-gull i perioden 2016–2019. Han vant kongepokalen i 2019.Han deltok i EM i karate 2019 der han endte på 7.-plass i +84 kilosklassen.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i karate


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ismail Bellemkhannate – TheSports.org
Martin Heede

Martin Heede (født 1991) er en norsk tidligere karateutøver som representerte Troll Karateklubb i Oslo.
Han vant fire NM-gull i perioden 2007–2011. Han vant kongepokalen i 2010.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i karate


== Referanser ==
Dasho Penjore

Dasho Penjore er bhutansk økonom som siden desember 2015 har vært sentralbanksjef for Bhutans sentralbank (RMA - Royal Monetary Authority of Bhutan).Penjore har en mastergrad i samfunnsøkonomi fra Northeastern University i Boston i USA. Han begynte å jobbe i sentralbanken i 1987, og var fra 2003 til 2006 viseadministrerende direktør. I 2006 ble han sjefskammerherre for kong Jigme Khesar Namgyel Wangchuck, og i 2008 fikk han tittelen Dasho, sammen med den røde kabneyen, for sin tjeneste for landet. 
Da tidligere sentralbanksjef Daw Tenzins femårsperiode utløp i 2005 ble Penjore utnevnt til ny sentralbanksjef. Han gikk da fra stillingen som direktør for Bhutans nasjonale pensjonsfond. I 2020 ble han utnevnt for en ny femårsperiode.


== Utmerkelser ==
2008: Dasho
2017: Druk Thuksey-ordenen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Presentasjon hos sentralbanken
Musikkåret 1712

Musikkåret 1712 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1712.


== Fødsler ==


== Referanser ==
Marcel Roger Buyse

Marcel Roger Buyse O.F.M.Cap. (født 22. august 1892 i Izegem i Belgia, død 29. mai 1974) var en belgisk katolsk misjonær som var biskop av Lahore i Pakistan fra 1947 til 1967. Han døde i 1974.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Marcel Roger Buyse sluttet seg til kapusinerordenen og ble presteviet 29. mai 1917.


=== Biskop ===
Han ble den 12. juni 1947 utnevnt av pave Pius XII til biskop av Lahore i Pakistan; han ble bispeviet den 28. oktober 1947	av erkebiskop Sylvester Patrick Mulligan, O.F.M. Cap. av Delhi and Simla. Medkonsekrerende var biskop Francesco Benedetto Cialeo, O.P. av Multan, og biskop Albert Conrad de Vito, O.F.M. Cap.
Han deltok på tre av sesjonene av Andre Vatikankonsil. 
Han fratrådte den 12. mars 1967, og døde den 29. mai 1974.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Erkebiskop Sylvester Patrick Mulligan, O.F.M. Cap. (1896-1997) *1939<
Biskop Marcel Roger Buyse O.F.M. Cap. (1892-1974) *1947


== Referanser ==
Louien

Live Miranda Solberg (født 1986) med artistnavnet Louien, er en norsk americana/folk/pop-artist, låtskriver og musiker. 
I 2019 ga Louien ut sitt debutalbum None Of My Words på Jansen Records. Hun er også medlem av bandet Silver Lining, som har kontrakt med plateselskapet Die With Your Boots On Records. 


== Diskografi ==
2020: None Of My Words (album), Jansen Records
2021: No Tomorrow (EP), Jansen Records
2022: Figure Me Out (EP), Jansen Records


== Familie ==
Hun er datter av skuespiller Sverre Solberg (1960–2014).


== Referanser ==
Ururalsk

Ururalsk er det rekonstruerte språket som er opphav til alle språkene i den uralske språkfamilie. Språket ble opprinnelig talt i et lite område for omkring 7000–2000 f.Kr., og ekspanderte for å gi plass til differensierte urspråk. Ny forskning har plassert det ururalske hjemland øst for uralfjellene og dypt inn i Sibir.
Musikkåret 1847

Musikkåret 1847 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1847.


== Hendelser ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Concertgebouw

Koninklijk Concertgebouw (Konglige konserthus) er et konserthus i Amsterdam kjent for sin gode akustikk.  Ved 125-års jubileet i 2013 gav dronning Beatrix Concertgebouw status som kongelig (koninklijk). Bygningen ble åpnet i 1888 og var tegnet av Adolf Leonard van Gendt (Dolf van Gent) og inspirert av Neue Gewandhaus i Leipzig. Byggingen begynte i 1883, og 2186 pilarer av tre ble banket ned i bakken som fundament.  Bygningen var ferdig i 1886, men utfordringer med adkomsten gjorde at den offisielle åpningen var 11. april 1888. Husorkesteret, Concertgebouworkest holdt sin første konsert 3. november 1888. 
Grote Zaal ("Store sal") har plass til 1950 personer, og er 27,5 m lang, 27,75 m bred og 18 m høy.  Salens romklang gjør den spesielt god for musikk fra den sene romantiske perioden, men ikke like god for The Who og Pink Floyd som spilte der i 1960-årene. Gustav Mahler, Richard Strauss og Igor Stravinsky har dirigert sine egne verker i dette rommet.
Orgelet ble bygd i 1891 av Michael Maarschalkerweerd fra Utrecht, og er det største av de 127 orglene han bygde. Bak hovedsalen ligger en mindre oval scene, Kleine Zaal ("Lille sal") med 430 plasser. Denne brukes i stor grad til kammermusikk. Bygget har også en speilhall med plass til 350 personer som brukes til mottagelser og konferanser. 


== Referanser ==
Sør Aurdal Energi

Sør Aurdal Energi er et nettselskap som eier og drifter strømnettet i Sør-Aurdal kommune og Liagrenda i Nord-Aurdal. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Oskar Fallenius

Lars Erik Oskar Fallenius (født 1. november 2001 i Nynäshamn) er en svensk fotballspiller som spiller for den danske klubben Brøndby.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oskar Fallenius – Transfermarkt 
(en) Oskar Fallenius – WorldFootball.net 
(en) Oskar Fallenius – Soccerway 
(sv) Oskar Fallenius – Sveriges fotballforbund 
(no) Oskar Fallenius – Norges Fotballforbund 
(en) Oskar Fallenius – FBref
Repvåg kraftlag

Repvåg kraftlag er et nettselskap som eier og drifter strømnettet i Repvåg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Let’s Go Brandon

«Let's Go Brandon» er et politisk slagord og internett-fenomen, brukt som en eufemisme for «Fuck Joe Biden», med henvisning til USAs president Joe Biden.
Slagordet «Fuck Joe Biden» begynte å bli ropt på tribunene under sportsbegivenheter i USA tidlig i september 2021. Under en TV-sending i oktober 2021 ble racerbilfører og løpsvinner Brandon Brown intervjuet foran en fullsatt tribune der «Fuck Jo Biden» ljomet.
Det er uklart om NBC-reporteren Kelli Stavast mistolket ropene eller om hun bare prøvde å pynte på situasjonen da hun under intervjuet hevdet de ropte «Let's Go Brandon». TV-øyeblikket ble imidlertid umiddelbart plukket opp av Biden-motstandere: Klippet gikk viralt, og slagordet «Let's Go Brandon» prydet raskt T-skjorter, jakkemerker, capser og skilt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Let's go, Brandon! – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Filosofiåret 1999

Filosofiåret 1999 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1999.


== Hendelser ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Aerobic

Aerobic er en form for fysisk trening som kombinerer rytmisk aerob trening med tøynings- og styrketreningsrutiner med målet om å forbedre alle elementer i kondisjon (fleksibilitet, muskelstyrke og kardiovaskulær kondisjon).


== Eksterne lenker ==
(en) Aerobics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aerobic exercise – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Yuko Watanabe

Yuko Watanabe (født 1961) er en japansk tidligere skøyteløper.
Hun representerte Japan i et sprint-VM for kvinner i Helsingfors 1983 i Finland, der hun ble nummer 28 av 33 startende løpere.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yuko Watanabe – Speedskatingbase.eu 
(en) Yuko Watanabe – SpeedSkatingNews.info 
(en) Yuko Watanabe – SpeedSkatingStats.com 
(en) Yuko Watanabe – TheSports.org 
(en) Yuko Watanabe på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Yuko Watanabe på www.ISU.html.infostradasports.com
Valdir Benedito

Valdir Benedito (født 25. oktober 1965 i Araraquara i Brasil), er en brasiliansk tidligere fotballspiller som spilte midtbane.
Valdir ble født i byen Araraquara, men vokste opp i en liten landsby med rundt hundre innbyggere som primært levde av produksjon av alkohol og sukker. Foreldrene til moren hans hadde migrert til Brasil fra Italia. Oppveksten hans var trygg og rolig. Fritiden gikk med til å spille fotball på en løkke rett ved familiens hus, og han hjalp også med å spe på foreldrenes inntekter ved å kutte sukkerrør.
Som 16-åring gikk han en periode tolv kilometer for å prøvespille for Ferroviária. Det tok en stund før klubben ble overbevist om å satse på ham. Før de endelig ga ham sjansen var det nære på at Valdir ga opp drømmen om å livnære seg som fotballspiller. Han startet på juniorlaget, og ble senere hentet opp til seniorlaget. Der spilte han ett år som profesjonell, før han forlot delstaten São Paulo til fordel for Platinense i delstaten Paraná.
Gjennombruddet kom med en overgang til toppdivisjonsklubben Atlético Paranaense. Valdir slet lenge med hjemlengsel, men var fast bestemt på å oppnå ambisjonen om å klare seg som profesjonell fotballspiller. Han lå ikke på latsiden. Selv i feriene trente han hardt for å bli bedre, og unngikk inntak av alkohol. Med sin utholdenhet og løpsstyrke passet han godt inn i lagets spillestil. Selv om laget ikke presterte så bra, var Valdir en spiller tilhengerne satte pris på. Valdirs innsats for Atlético Paranaense ble også lagt merke til av landslagstrener Paulo Roberto Falcão. Valdir fikk sjansen i de to siste oppkjøringskampene mot 1991-utgaven av Copa América. Debuten fikk han da han startet vennskapskampen 28. mai 1991 mot Bulgaria. En måned senere startet han en vennskapskamp mot Argentina. Falcão inkluderte ham i troppen til Copa América, hvor han spilte fra start i lagets nest siste kamp mot Colombia og som innbytter i lagets siste kamp i turneringen mot vertslandet Chile. Som følge av at Brasil endte turneringen på andreplass bak Argentina, mistet Falcão jobben. Valdir ble aldri innkalt til landslaget igjen.
I 1992 følte Valdir han trengte et klubbskifte og ba om å forlate Atlético Paranaense. Hans neste klubb ble Atlético Mineiro. 
I desember 1994 signerte Valdir kontrakt med japanske Kashiwa Reysol. Han tilbragte tre sesonger i japansk fotball med klubben, før han vendte hjem til brasiliansk seriefotball igjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(jp) Valdir Benedito – J.League Data 
(en) Valdir Benedito – Transfermarkt 
(en) Valdir Benedito – national-football-teams.com 
(en) Valdir Benedito – WorldFootball.net 
(en) Valdir Benedito – Soccerway 
(en) Valdir Benedito – Sambafoot
Jack A. Alhadeff

Jack Abraham Alhadeff (født 1943) er professor emeritus i biokjemi ved Lehigh University i USA. Alhadeff ledet universitetets forskning innen biokjemi.


== Utdannelse ==
Alhadeff har en doktorgrad (1972) fra University of Oregon Medical School.


== Akademisk karriere ==
Alhadeff kom til Lehigh som professor i biokjemi. Før dette hadde han vært postdoktor og førsteamanuensis i nevrovitenskap ved School of Medicine, University of California San Diego.Kort tid etter ankomsten til Lehigh ble Alhadeff utnevnt til direktør for avdelingen for biokjemisk vitenskap. Alhadeff opprettet et forskningslaboratorium i Mudd-bygningen og forsket om det biokjemiske grunnlaget for menneskelige sykdommer (på proteinnivå) inkludert cystisk fibrose, fukosidose, diabetes og kreft.På Lehigh trente Alhadeff hovedfagsstudenter i laboratoriet sitt og produserte 17 doktorgrader i løpet av hans periode ved universitetet. Forskningsgruppen hans skrev en rekke akademiske artikler, disse ble referert til i biokjemiske og biomedisinske tidsskrifter.Alhadeff avholdt en rekke presentasjoner om forskningen hans på lokale, nasjonale og internasjonale vitenskapelige møter.Han trakk seg fra universitetet i 2010.


== Priser ==
Alhadeff fikk Briody prisen i 1988.


== Referanser ==
Christophe Adimou

Christophe Adimou (født 12. januar 1916 i Cana i Fransk Dahomey i Fransk Vestafrika, død 8. juli 1998 i Cotonou i Benin) var en beninsk katolsk prelat og erkebiskop av Cotonou.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Christophe Adimou ble presteviet den 14. januar 1951. Fra 1958 til 1960 var Christophe Adimou sjefredaktør for den beninske kirkeavis La Croix du Bénin.


=== Biskop i Lokossa ===
Den 11. mars 1968 utnevnte pave Paul VI ham til første biskop av Lokossa. Han ble bispeviet av erkebiskopen av Cotonou, Bernardin Gantin, den 25. juli samme år; medkonsekrerende var biskopen av Abomey, Lucien Monsi-Agboka, og biskopen av Atakpamé, Bernard Oguki-Atakpah.


=== Erkebiskop av Cotonou ===
Den 28. juni 1971 utnevnte Paul VI ham til erkebiskop av Cotonou. Fra 1972 til 1991 var Christophe Adimou også president for Bispekonferansen i Benin. 
Pave Johannes Paul II innvilget ham avskjed i nåde den 27. desember 1990 på grunn av hans høye alder.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1835-1958) *1917
Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937
Kardinal Bernardin Gantin (1922-2008) *1957
Erkebiskop Christophe Adimou (1916-1998) *1968


== Referanser ==
Clifton James

George Clifton James (født 29. mai 1920, død 15. april 2017) var en amerikansk skuespiller kjent for roller som en fengselinnsatt i Cool Hand Luke (1967), sheriff J.W. Pepper sammen med Roger Moore i James Bond-filmene Å leve og la dø (1973) og Mannen med den gyldne pistol (1974), sheriffen i Silver Streak (1976),  The Bad News Bears in Breaking Training (1977), og  Eight Men Out (1988).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Clifton James på Internet Movie Database 
(sv) Clifton James i Svensk Filmdatabas 
(da) Clifton James på Filmdatabasen 
(da) Clifton James på danskefilm.dk 
(da) Clifton James på danskfilmogtv.dk 
(da) Clifton James på Scope 
(fr) Clifton James på Allociné 
(en) Clifton James på AllMovie 
(en) Clifton James hos Turner Classic Movies 
(en) Clifton James hos Rotten Tomatoes
Hans privatsekretær

Hans privatsekretær (original tysk tittel: Die Privatsekretärin) er en tysk filmmusikal og operettefilm fra 1931 regissert av Wilhelm Thiele og med Renate Müller og Hermann Thimig i hovedrollene.


== Handling ==
Wilma Förster søker stilling i Berlin og ved et tilfelle treffer hun direktøren i den bank hun har fått post. Da hun ikke kjenner ham behandler hun ham som en likestillet kollega og av dette kommer en masse forviklinger, fordi direktørem morer sig over situasjonen. Han inviterer henne hjem til seg, gjør henne tilbud som hun rasende avslår og tilslutt må direktøren krype til korset og fri høytidelig til henne.


== Mottakelse ==
Filmen hadde norsk premiere på Eldorado kino den 2. mars 1931.


== Rolleliste ==
Renate Müller: Vilma Förster
Hermann Thimig: Bankdirektor Arvai
Felix Bressart: Bankdiener Hasel
Ludwig Stössel: Personalchef Klapper
Gertrud Wolle: Pensionsinhaberin


== Sanger i filmen ==
«Ich bin ja heut’ so glücklich»
«Ich hab’ ‘ne alte Tante»
«Mein Herz hab’ ich gefragt»
«Von der Arbeit seiner Hände»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans privatsekretær på Internet Movie Database 
(sv) Hans privatsekretær i Svensk Filmdatabas 
(en) Hans privatsekretær på AllMovie
Wilhelm Thiele

Wilhelm Thiele (født Wilhelm Isersohn 10. mai 1890 i Wien i Østerrike-Ungarn, død 7. september 1975 i Woodland Hills i California i USA) var en østerriksk filmregissør og manusforfatter. 
Han begynte sin karriere som skuespiller og debuterte på scenen i 1909. Han var aktiv på ulike teaterscener i Østerrike-Ungarn og Tyskland. Rundt 1920 begynte han å vie seg helt til regi og manusforfatterskap. Under eksistensen av Weimar-republikken frem til 1933, hadde han en vellykket karriere i Tyskland som komedieregissør. Hans mest kjente film er den meget suksessrike musikalkomedien Veien til paradis (1930).
Etter nazistenes maktovertakelse i 1933 forlot Thiele, som var av jødisk avstamning, Tyskland. Han kom til USA gjennom korte opphold i England og Østerrike, hvor han begynte å regissere Hollywood-filmer under navnet William Thiele i 1935. På 1950-tallet regisserte han reklamer og TV-serier. Han kom kort tilbake til Vest-Tyskland i 1959 hvor han regisserte to filmer. I 1974 ble han tildelt den tyske æresprisen for film, «Filmband im Gold», og han døde året etter i USA.


== Filmografi (i utvalg) ==
1928 – Syndens karusell 
1929 – En modells oplevelser
1930 – Drømmenes vals 
1930 – Veien til paradis
1930 – Hans privatsekretær
1931 – Ballet er slutt
1932 – To hjerter og ett slag
1943 – Tarzan i ørkenen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Wilhelm Thiele på Internet Movie Database 
(sv) Wilhelm Thiele i Svensk Filmdatabas 
(da) Wilhelm Thiele på Filmdatabasen 
(da) Wilhelm Thiele på Filmdatabasen 
(fr) Wilhelm Thiele på Allociné 
(en) Wilhelm Thiele på AllMovie 
(en) Wilhelm Thiele hos The Movie Database
Madison Beer

Madison Elle Beer (født 5. mars 1999) er en amerikansk sanger. Hun ble født i New York, og hun begynte å publisere coverlåter på YouTube i tidlig 2012. Beer mottok en betydelig mengde mediedekning da Justin Bieber delte en lenke til en av hennes coverlåter. Hennes debutsingel, «Melodies», ble utgitt i 2013.
Beer utga i 2018 sin debut-EP, As She Pleases. Prosjektet inkluderte også singlene «Dead» og «Home with You», som begge ble sertifisert gull av RIAA. Året etter signerte Beer med Epic Records, og ga senere ut sitt debutstudioalbum, Life Support i 2021. Albumet inkluderte flere singler, inkludert «Selfish», som fikk gjennomslag på mediedelingsappen TikTok, noe som førte til singelens RIAAs gullsertifisering.
For utenom soloarbeidet hennes, har Beer vært stemmeskuespiller til den virtuelle karakteren Evelynn i League of Legends virtuelle band K/DA. Som medlem av gruppen har hun utgitt singlene «Pop/Stars» (2018) og «More» (2020). Hun har også opptrådt på fjernsynsserier som Todrick (2015) og RuPaul’s Drag Race (2020), og i filmen Louder Than Words (2013).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Madison Beer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Madison Beer på Internet Movie Database 
 (en) Madison Beer på Apple Music 
(en) Madison Beer på Discogs 
(en) Madison Beer på MusicBrainz 
(en) Madison Beer på SoundCloud 
(en) Madison Beer på Spotify 
(en) Madison Beer på Last.fm 
(en) Madison Beer på Genius — sangtekster 
(en) Madison Beer på AllMusic 
(en) Madison Beer på Twitter 
(en) Madison Beer på Facebook 
(en) Madison Beer på Instagram 
(en) Madison Beer på YouTube 
(en) Madison Beer på YouTube 
(en) Madison Beer på TikTok 
(en) Madison Beer på Snapchat
Liste over Den mähriske landdagens presidenter

Den mähriske landdagens president (tysk: Präsident der Mährischen Landtags, tsjekkisk: Předseda Moravského zemského sněmu) var leder for markgrevskapets parlament. I 1848–1849 hadde man egne presidenter, men 1861–1918 var det guvernøren (Landeshauptmann, Moravský zemský hejtman) som også bekledte dette embetet. De tyske variantene av navnene er benyttet.


== Kilder ==
Constantin von Wurzbach: «Salm-Reifferscheid, Hugo Karl Eduard Altgraf.» I Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. 28. Del. Kaiserlich-königliche Hof- und Staatsdruckerei, Wien 1874, s. 133 f. (Innscanning).
J. Mentschl: «Salm-Reifferscheidt, Hugo Karl Eduard Fürst (1803–1888), Industrieller und Politiker». I Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Bind 9, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1988, ISBN 3-7001-1483-4, s. 391 f. (Direkte lenker: s. 391, s. 392)
«Moravia». World Statesmen.org. Besøkt 16. juni 2022.