jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
RøverRadion

RøverRadion er et radioprogram fra Foreningen Røverhuset. Dette er fengselsradio som lages av og for innsatte i norske fengsler. RøverRadion kringkastes inne i fengslene, men som eneste i verden så kringkastes programmet også på utsiden av fengselsmurene via NRK P2. RøverRadion kommer også ut på podcast en gang i uka. Enten via iTunes, android podcast-apper, eller Spotify. Foreningen ble opprettet i 2013 av Mina Hadjian som er ansvarlig redaktør. RøverRadion er et ytringsfrihetsprosjekt og jobber for å gi innsatte en stemme i samfunnet. Foreningen er en veldedig, non-profit organisasjon som blir finansiert av forskjellige offentlige og private tilskuddsordninger.  
Bakgrunnen for RøverRadion var pilotprosjektet Radio Inside i Halden Fengsel. Den ble fra 2011 drevet av Mina Hadjian og stiftet på initiativ fra fengselsdirektør Are Høidal og tidligere innsatt Trond Henriksen. Programmet ble laget av de innsatte og kringkastet utenfor murene på Radio Prime i hele Østfold. I 2013 reiste Hadjian til Oslo og stiftet Røverhuset. I juni 2014 startet prosjektet RøverRadion, med en redaksjon i Oslo Fengsel. I 2015 utvidet RøverRadion med redaksjoner i Bredtveit kvinnefengsel og Sarpsborg fengsel. I 2018 kom ytterligere en utvidelse til Eidsberg fengsel, et fengsel som er rettet mot de yngste straffedømte i Norge. Samtidig med utvidelsen mot Eidsberg, inngikk RøverRadion et samarbeid med Studentradioen i Bergen for å produsere radio på innsiden av Bergen fengsel. I 2019 ble Halden det sjette fengselet med RøverRadioredaksjon. I dag har RøverRadion redaksjoner i Oslo, Bergen, Eidsberg, Halden, Sarpsborg og Bredtveit.
RøverRadion er del av og med-oppretter i et større internasjonalt fengselsradiosamarbeid kalt Prison Radio International, der andre medlemsland inkluderer blant annet Storbritannia, Sverige, Israel, Ungarn, Trinidad og Tobago, Spania og Australia. RøverRadion er et prisvinnende radioprogram som har vunnet priser under Prix Radio i 2015 (årets lokale sendeflate), 2017 (årets spesialprogram) og 2019 (årets lokale sendeflate). I tillegg har RøverRadion mottatt internasjonale priser under konferansen Inside Prison Radio i 2015, 2016 og 2018. Ansvarlig redaktør Mina Hadjian ble også tildelt prisen for "årets nyskaper" fra Oslo redaktørforening i 2019. 
RøverRadion følger norsk presses etiske regelverk gjennom Redaktørplakaten og Vær Varsom-plakaten.


== Kilder ==
https://www.vartoslo.no/roverradion-er-verdens-eneste-fengselsradio-med-sendinger-tilgjengelige-utenfor-murene/
https://www.abcnyheter.no/nyheter/kultur/2019/03/05/195558658/redaktorpriser-til-aftenposten-vg-og-roverradion
https://www.smaalenene.no/lokale-nyheter/indre-ostfold-fengsel/eidsberg/na-skal-de-innsatte-fortelle-om-livet-bak-murene-pa-riksdekkende-radio/s/5-38-549708
https://www.smaalenene.no/nyheter/eidsberg-fengsel/mysen/innsatte-i-eidsberg-fengsel-skal-lage-roverradio/s/5-38-524070


== Eksterne lenker ==
https://roverhuset.no/ Arkivert 7. oktober 2019 hos Wayback Machine.
Hemirrhaphes

Hemirrhaphes er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Små (gjerne 3 millimeter), avlange, halvblankt brunrøde smellere. Antennene er trådformede og ikke svært lange. Pronotum er omtrent så langt som bredt, hvelvet med rundede sider og en markert midtfure, tett punktert. Dekkvingene har kraftige punktrader.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, og enkelte kan være brysomme skadedyr, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia. I tillegg blir én art fra Madagaskar ofte plassert her, men det er usikkert om den hører hjemme i denne slekten.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Småsmellere, Negastriinae Nakane, 1953
Slekten Hemirrhaphes Candéze, 1878
Hemirrhaphes apicalis Schwarz, 1900 - Sumatra
Hemirrhaphes bivittatus Fleutiaux, 1905 - India
Hemirrhaphes brevis Candèze
Hemirrhaphes candezei Fleutiaux, 1916
Hemirrhaphes cruciatus Fleutiaux, 1916
Hemirrhaphes ferrugineus Candéze, 1896 - Java
Hemirrhaphes johorensis Schimmel & Tarnawski, 2011  - Malaysia
Hemirrhaphes laoticus Schimmel & Tarnawski, 2011 - Laos
Hemirrhaphes madagascariensis (Fleutiaux) - Madagaskar
Hemirrhaphes notabilis Candèze, 1878 - Myanmar


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Hemirrhaphes i Encyclopedia of Life 
(en) Hemirrhaphes i Global Biodiversity Information Facility
Milja kraftverk

Milja kraftverk er et vannkraftverk ved Skånevik i Etne kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 57 meter i Miljaelv.
Installert effekt er 120 kW fra to peltonturbiner. Årsproduksjon er 0,6 GWh.
Kraftverket eies av lokal grunneier.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Søråni kraftverk

Søråni kraftverk er et vannkraftverk på Jordalsbø i Bygland kommune i Agder.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 235 meter i Søråni.
Installert effekt er 7,7 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 19,9 GWh.
Eierselskap er Søråni Kraft AS, som eies av Clemens Kraft (95%) og grunneiere.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase


== Eksterne lenker ==
Setesdalswiki om Søråni kraftverk
Clemens Kraft
Thomas Pègues

Thomas Pègues (født 2. august 1866 i Marcillac-Vallon i departementet Aveyron i Frankrike, død 28. april  1936 i Dax i Landes) var en fransk katolsk prest og essayist som var medlem av dominikanerordenen.


== Biografi ==
Han het opprinnelig Auguste Henri Pègues, og var sønn av Jean Louis Pègues og Julie Durand. Senere tok han navnet Thomas.
Han stod bak et oppslagsverk for Summa teologica, hovedverket til Thomas Aquinas, og var professor i teologi ved  det pavelige universitet Angelicum i Roma fra 1909 til 1921. Han var en av de fremste skikkelser i den anti-modernistiske bevegelse i sin samtid, som blant annet uttrykkes ved hans artikkel i Revue Thomiste i 1907 ved navn «L'hérésie du renouvellement»: Puisque c'est en se separant de la scolastique et de saint Thomas que la pensée moderne s'est perdue, notre unique devoir et notre seul moyen de la sauver est de lui rendre, si elle le veut, cette meme doctrine.


== Verker ==
Commentaire français littéral de la « Somme théologique » de Saint Thomas d'Aquin : les passions et les habitus, Éditeur E. Privat, 1926
Aperçus de philosophie thomiste et de propédeutique : précédés d'une lettre de Monseigneur Rivière, Archevêque d'Aix, Éditeur A. Blot, 1927
Initiation thomiste, E. Privat, 1925
Dictionnaire de la Somme théologique de Saint Thomas d’Aquin et commentaire français littéral, O.P, Tequi, 1935
Saint Thomas d'Aquin et la guerre, Éditions Pierre Téqui, 1916
Jésus-Christ dans l'évangile, Volume 1, Éditeur Lethielleux, 1899en anglaisCatechism of the Summa Theologica of Saint Thomas Aquinas: For the Use of the Faithful, trad. Ælred Whitacre, Londres : Burns, Oates and Washbourne, 1922.


== Referanser ==
Édouard Dhorme

Édouard Paul Dhorme (født 15. januar 1881 i Armentières (Nord-Pas-de-Calais) i Frankrike; død 19. januar 1966 i Roquebrune-Cap-Martin) var en fransk katolsk prest tilhørende dominikanerordenen, assyriolog og bibeloversetter. 
Han trådte som ung mann inn i dominikanerordenen (og fikk ordensnavnet Paul) og fikk utdannelse ved École biblique i Jerusalem, der han fra 1904 underviste som professor og fra 1927 var direktør for. Fra 1932 underviste han ved École pratique des hautes études, fra 1945 var han professor i assyriologi ved Collège de France. I 1951 gikk han av som pensjonist.
Ett av hans hovedvirkeområder gjaldt utforskningen av Babylons og Assyrias religioner. Den franske oversettelse av Det gamle testamente ble til under hans ledelse i den prestisjefulle bokserie Bibliothèque de la Pléiade hos Gallimard.
Fra 1948 var han ordinært medlem av Académie des Inscriptions et Belles-Lettres. 


== Verker i utvalg ==
Choix de textes religieux Assyro-Babyloniens (= Études bibliques). Lecoffre, Paris 1907.
La religion Assyro-babylonienne. Conférences. 2. opplag. Lecoffre, Paris 1910.
Les livres de Samuel (= Études bibliques). Lecoffre, Paris 1910.
Le livre de Job (= Études bibliques). Lecoffre, Paris 1926 (A Commentary on the Book of Job. Oversatt av Harold Knight. Forord av Francis I. Andersen. Thomas Nelson Publishers, Nashville TN u. a. 1984, ISBN 0-8407-5421-3).
La Poésie biblique. Introduction à la poésie biblique et 30 chants de circonstance (= Collection de la „Vie chrétienne“. Band 6. Grasset, Paris 1931.
Les Religions de Babylonie et d'Assyrie (= Mana. Avdeling: Les Anciennes religions orientalis. Bind 2). Presses Universitaires de France, Paris 1945 (2. utg., 1949), (begge ganger sammen med: René Dussaud: Les religions des Hittites et des Hourrites des Phéniciens et des Syriens.).
Recueil Edouard Dhorme. Études bibliques et orientales. Imprimerie Nationale, Paris 1951.
La Bible. Gallimard, Paris 1956 (Dhorme tok del i oversettelsesarbeidet).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Antoine Guillaumont: Édouard Dhorme. I: Revue de l'histoire des religions 169, 1966, ISSN 0035-1423, S. 123–132 Volltext.
Agnès Spycket: Les archives d'Edouard Dhorme (1881–1966) à la bibliothèque du Saulchoir à Paris. I: Revue Biblique 104, 1997, S. 5–39.


== Eksterne lenker ==
La Bible traduite en français contemporain : forme, signification et sens.
Aplotarsus

Aplotarsus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, brunlige smellere. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne, hos noen arter er disse rundet utstående. Brystskjoldet (pronotum) er mer eller mindre firkantet sett ovenfra, gjerne omtrent så langt som bredt. Sidekantene er tydelig markerte, og bakhjørnene er mer eller mindre tilbaketrukket. Dekkvingene er langsmale, omtrent så brede som brystskjoldet, med tydelige lengdestriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, og enkelte kan være brysomme skadedyr, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen.


== Utbredelse ==
Slekten har en den palearktiske sone utbredelse.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere (Dendrometrinae) Gistel, 1856
Stammen Prosternini Gistel, 1856 - noe ganger regnet som en egen underfamilie, Prosterninae
Slekten Aplotarsus Stephens, 1830
Aplotarsus angustulus (Kiesenwetter, 1858)
Aplotarsus imperceptus Gurjeva, 1987
Oresmeller, Aplotarsus incanus (Gyllenhal, 1827)
Aplotarsus quercus (Gyllenall, 1808)
Aplotarsus sachalinensis (Dolin & Katjucha, 1987)
Aplotarsus semipalatinus (Jakobson, 1913)
Aplotarsus sladkovi (Dolin & Katjucha, 1987)
Aplotarsus subdepressus (Denisova, 1948)
Aplotarsus tibialis (Schwarz, 1900)
Aplotarsus tibiellus (Chevrolat, 1865)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om smellere, side 282-287.


== Eksterne lenker ==
Victor Hanssen (1966). Biller 23. Smældere og pragtbiller (dansk). 74 (1 utg.). København: G. E. C. Gads forlag.  [Bestemmelsesnøkler til danske arter]
(en) Aplotarsus i Encyclopedia of Life 
(en) Aplotarsus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Aplotarsus hos Artsdatabanken 
(sv) Aplotarsus hos Dyntaxa 
(en) Aplotarsus hos Fauna Europaea 
(en) Aplotarsus hos NCBI 
(en) Kategori:Aplotarsus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aplotarsus – detaljert informasjon på Wikispecies
Fylkesvei 1486

Fylkesvei 1486 går mellom Ihle bru i Ullensaker og Lindeberg (Sørum) i Lillestrøm kommune.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av de tidligere fylkesvei 451 og fylkesvei 255.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Ullensaker
IsingrudLindebergvegen 

 Lillestrøm

Lindebergvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1486
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Høgendeskirke

Høgendeskirke var norsk middelalder en privat kirke som en bonde fikk reist på egen gård. Av gammelnorsk hǿgendiskirkja i betydningen makelighet eller bekvemmelighet. Bekvemmeligheten kom av at man slapp lang kirkevei eller slapp å stå tidlig opp søndag. «Høgende» eller «høgendi» («høginde», «høgjende» eller «høiende» hos Ivar Aasen) betyr sovepute, pute, lang benkepute, fordelaktig eller bekvemmelighet. Ordet er relatert til oldnorsk høgr i betydningen «bekvem». Høgendeskirkene var ikke knyttet til inndeling i sogn. På Island var de fleste kirkene høgendeskirker.Boten for for eksempel slagsmål i kirken var dobbelt så stor i fylkeskirker som i høgendeskirker. Dette fremgår blant annet av Frostatingslova, kristendomsbolken, avsnittet om «kyrkjegrid». Vassås kirke i Vestfold og Stein kirke på Ringerike var trolig opprinnelig høgendeskirker. Giske kirke var trolig en privat kirke for Giskeætten. Tømmerkapellet på Bjølstad i Heidal var trolig en høgendeskirke. Aristokratene på Austrått reiste en slik privatkirke i middelalderen.Middelaldersk lov i Norge fastslo at høgendeskirker måtte holdes ved like ellers ville kongen kunne overta kirken og gjøre den offentlig. Loven anga frister for å reparere kirker som sto til nedfalls med tilhørende bøter og sitter bonden over den lengste fristen kunne kongen overta både kirken og tomten. Dersom kirken sto til nedfalls etter at kongen tok over kunne bonden eller arvingene tilby seg å sette kirken i stand og overta tomten («atterløysingsjord»).


== Referanser ==
Fylkesvei 1488

Fylkesvei 1488 går mellom Skibakk i Ullensaker, og Knatten i Lillestrøm.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av den tidligere fylkesvei 256, og en delstrekning av den tidligere fylkesvei 452.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Ullensaker

 Lillestrøm

Asakvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv1488
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
96. etterretningsbrigade

96. etterretningsbrigade (russisk: 96-я отдельная разведывательная бригада), FPN 52634, ble etablert 26. desember 2015, og underlagt 1. stridsvognarmé,Vestre militærdistrikt, og forlagt til Sormovo, Nizjnij Novgorod oblast.
Brigaden har stridserfaring fra kampene i Syria, blant annet fra slaget om Palmyra i 2016.


== Referanser ==
Pascal Tayot

Pascal Tayot (født 15. mars 1965) er en fransk judoka.
Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han tok sølv i mellomvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pascal Tayot – Olympedia 
(en) Pascal Tayot – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Pascal Tayot – JudoInside
Hirotaka Okada

Hirotaka Okada (født 22. februar 1967) er en japansk judoka.
Han representerte Japan under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han tok bronse i mellomvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hirotaka Okada – Olympedia 
(en) Hirotaka Okada – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hirotaka Okada – JudoInside
Axel Lobenstein

Axel Lobenstein (født 19. mai 1965) er en tysk judoka.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 5 i mellomvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Axel Lobenstein – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Axel Lobenstein – Olympedia 
(en) Axel Lobenstein – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Axel Lobenstein – JudoInside
Daniel Kistler

Daniel Kistler (født 17. juni 1962) er en sveitsisk judoka.
Han representerte Sveits under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 7 i mellomvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Kistler – Olympedia 
(en) Daniel Kistler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Yang Jong-ok

Yang Jong-ok (født 9. mars 1964) er en sørkoreansk judoka.
Han representerte Sør-Korea under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 7 i mellomvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yang Jong-ok – Olympedia 
(en) Yang Jong-ok – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Ben Spijkers

Ben Spijkers (født 10. mars 1961) er en nederlandsk judoka.
Han representerte Nederland under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 9 i mellomvekt.Han tok bronse under Sommer-OL 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ben Spijkers – Olympedia 
(en) Ben Spijkers – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ben Spijkers – JudoInside
Nikola Filipov

Nikola Filipov (født 13. juli 1965) er en bulgarsk judoka.
Han representerte Bulgaria under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 9 i mellomvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikola Filipov – Olympedia 
(en) Nikola Filipov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nikola Filipov – JudoInside
Andrés Franco

Andrés Franco (født 10. november 1966) er en cubansk judoka.
Han representerte Cuba under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 9 i mellomvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrés Franco – Olympedia 
(en) Andrés Franco – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andrés Franco – JudoInside
Cardiotarsus

Cardiotarsus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Cardiophorinae er stort sett nokså små og brede smellere. Pronotum er hvelvet, ofte livlig farget i gult eller rødt. Dekkvingene har også ofte fargetegninger. Et særtrekk er at scutellum er hjerteformet.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i Australia og det sørlige Afrika inkludert Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien hjertesmellere, Cardiophorinae Candéze, 1860
Slekten Cardiotarsus Eschscholtz, 1836
Cardiotarsus acuminatus (Guerin, 1847)
Cardiotarsus alluaudi Fleutiaux, 1933
Cardiotarsus amoenus Fleutiaux, 1932
Cardiotarsus apicalis Schwarz
Cardiotarsus babai Kishii, 1994
Cardiotarsus birmanicus Fleutiaux, 1942
Cardiotarsus brunneicollis (Erichson, 1840)
Cardiotarsus capensis Lacordaire, 1857
Cardiotarsus ciliatus Candèze, 1865
Cardiotarsus coomani Fleutiaux, 1931
Cardiotarsus cribricollis Fleutiaux, 1931
Cardiotarsus crocipes Candèze, 1868
Cardiotarsus dimidiatipennis Fleutiaux, 1931
Cardiotarsus dorsalis Erichson, 1840
Cardiotarsus fallaciosus (Candèze, 1897)
Cardiotarsus fulvipes Fleutiaux, 1918
Cardiotarsus gardineri Fleutiaux, 1922
Cardiotarsus grandis Fleutiaux, 1940
Cardiotarsus grisescens Fairmaire, 1871
Cardiotarsus hayeki Leseigneur, 1958
Cardiotarsus housaianus Kishii, 1994
Cardiotarsus humeralis Miwa, 1930
Cardiotarsus jeanvoinei Fleutiaux, 1940
Cardiotarsus levigatus Fleutiaux, 1931
Cardiotarsus longicornis Fleutiaux, 1931
Cardiotarsus longipennis Schwarz, 1902
Cardiotarsus luridipes Fairmaire
Cardiotarsus madagascariensis Fleutiaux, 1933
Cardiotarsus malaisei Fleutiaux, 1942
Cardiotarsus mjobergi Carter, 1939
Cardiotarsus nitidissimus Schwarz
Cardiotarsus novus Fleutiaux, 1933
Cardiotarsus ornatipennis Fleutiaux, 1947
Cardiotarsus pallidipes Miwa, 1930
Cardiotarsus perroti Fleutiaux, 1940
Cardiotarsus philautus Candèze, 1860
Cardiotarsus picticollis Candèze, 1897
Cardiotarsus plebejus Candeze
Cardiotarsus punctatus Candèze, 1889
Cardiotarsus rarus Miwa, 1927
Cardiotarsus rotundicollis Fleutiaux, 1931
Cardiotarsus silaceus (Boheman, 1851)
Cardiotarsus sinensis Candèze, 1860
Cardiotarsus sjostedti Schwarz
Cardiotarsus taiwanus Kishii, 1994
Cardiotarsus tonkinensis Fleutiaux, 1931
Cardiotarsus vitellinus (Klug, 1833)
Cardiotarsus vittatus Fleutiaux, 1931
Cardiotarsus vulneratus Candèze, 1860
Cardiotarsus yagii Kishii, 1992
Cardiotarsus yamazakii Ôhira, 1968


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Cardiotarsus
(en) Cardiotarsus i Encyclopedia of Life 
(en) Cardiotarsus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cardiotarsus hos NCBI 
Cardiotarsus – detaljert informasjon på Wikispecies
Pyrapractus

Pyrapractus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (15 - 20 millimeter), slanke, rødbrunlige til mørkbrune smellere. Hannene har kamformede antenner. Pronotum har spisst, skrått uttrukne bakhjørner.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar og Mauritius.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Aplastinae Stibick, 1979
Stammen Aplastini Stibick, 1979
Slekten Pyrapractus Fairmaire, 1884
Pyrapractus argentatus Candeze
Pyrapractus cariei Fleutiaux, 1920 - Mauritius
Pyrapractus fairmairei Fleutiaux, 1929
Pyrapractus sycophanta Fairmaire, 1885


== Eksterne lenker ==
[irtualcollections.naturalsciences.be/virtual-collections/entomology/coleoptera/elateridae/tetralobinae/copy_of_pyrapractus-sycophanta-fairmaire-1885/pyrapractus-sycophanta-m-t-l.jpg/view Bilde av Pyrapractus sycophanta]
(en) Pyrapractus i Encyclopedia of Life 
(en) Pyrapractus i Global Biodiversity Information Facility
Scaptolenus

Scaptolenus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore  (ca. 20 millimeter), bredt ovale, blanke, rødbrunlige smellere med lange, trådformede antenner som består av 11 eller 12 ledd. Disse artene har forholdsvis tynt hudpanser (kutikula) og er myke til biller å være. Fasettøynene er store og utstående. Undersiden og pronotum er tett kledt med lange, lyse hår. Det er nokså stor forskjell mellom kjønnene, hunnene er større og bredere enn hannene med kortere antenner. Pronotum er klokkeformet med spisst uttrukne bakhjørner. Beina har korte lår og legger, men lange, tynne føtter (tarsi).


== Levevis ==
Larvene lever i jorda og eter på røtter. Hannene flyr gjerne om natten og kommer til lys, hunnene er ikke flygedyktige og kryper rundt på bakken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord- og Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Cebrioninae Latreille, 1802 – ikke i Norge
Stammen Cebrionini
Slekten Scaptolenus LeConte, 1853
Scaptolenus californicus Chevrolat, 1874
Scaptolenus estriatus LeConte, 1875
Scaptolenus femoralis LeConte, 1853 — Mexico, Guatemala, Costa Rica, Panama
Scaptolenus gehini Chevrolat, 1874
Scaptolenus lecontei Chevrolat, 1874
Scaptolenus nigriceps Champion, 1896 — Costa Rica
Scaptolenus ocreatus Horn, 1881
Scaptolenus rubriventris Chevrolat, 1874 — Costa Rica, Panama


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Scaptolenus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Scaptolenus hos NCBI 
(en) Kategori:Scaptolenus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
bugguide.net - Bildegalleri over nordamerikanske arter (Scaptolenus spp.)