Josef Vrana

Josef Vrana (født 17. oktober 1905 i Stříbrnice i Mähren i den tsjekkiske delen av Østerrike-Ungarn, død 30. november 1987 i Olomouc) var administrator av det tsjekkoslovakiske erkebispedømmet Olomouc, såvel som titulærbiskop av Octabia.Han regnes som en kontroversiell skikkelse på grunn av sin betydelige imøtekommenhet overfor den kommunistiske regjering og sitt medlemskap i og senere åpne støtte til den kommunistiskkontrollerte presteforeningen «Pacem in terris» (Sdružení katolických duchovních Pacem in terris). Den katolske dissidenten Václav Benda kalte Vrana en kollaboratør med regimet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Josef Vrana studerte ved det erkebiskoppelige gymnas i Kroměříž, hvorfra han ble uteksaminert i 1924, og deretter ved Det teologiske fakultet i Olomouc. 


=== Prest ===
Han ble ordinert til prest i 1928 og ble deretter prefekt og i 1935 professor ved sitt tidligere gymnas, der han arbeidet til den ble nedlagt av kommunistene i 1950. Han underviste i geografi og kroppsøving.
Etter 1950 arbeidet han suksessivt i kirkelig administrasjon i Rostín ved Zlín (den gang Gottwaldov), Velehrad (1954–1959) og Uherské Brod (1959–1963). Deretter kom han til Olomouc, hvor han ble kannik og vikar for domkapitlet. Denne forfremmelsen, oppnådd hovedsakelig på grunn av press fra kommunistiske myndigheter, var wn følge  hans fleksibilitet og vilje til å tilpasse seg kravene til Statens kontor for kirkesaker. Fra 1964 samarbeidet han med statssikkerhetstjenesten som agent.


=== Titulærbiskop, apostolisk administrator av erkebispedømmet Olomouc ===
Etter at den internerte erkebiskopen av Olomouc, Josef Karel Matocha, døde i 1961, nektet de tsjekkoslovakiske myndigheter å akseptere den nye bispekandidat (František Vaňák) som Den hellige stol hadde designert. Til slutt ble Vrana, som var medlem av det tsjekkoslovakiske kommunistiske parti, utnevnt til apostolisk administrator den 19. februar 1973. 
Vranas stilling ble kontroversielt diskutert. For å forhindre at kontroversen ble verre og fikk ytterligere konsekvenser, bestemte Vatikanet seg for å gi etter, og aksepterte at han var administrator, og utnevnte ham samtidig til titulærbiskop av Octabia. Kirken hadde likevel ikke tillit til ham, og unnlot å omtale ham som «biskop av Olomouc», noe myndighetene hadde krevet. Han ble bispeviet den 24. mars 1973 år av erkebiskop Agostino Casaroli; medkonsekrannter var biskopene František Tomášek og Štěpán Trochta, S.D.B. 
Han var medlem av bispekonferansen, og der var Vrana forventet å drive gjennom statens krav og forventninger. Han var også forventet å utføre sine biskoppelige embedsplikter. Verken hans kolleger i bispeembedet, eller de troende som så på ham som en forræder, stolte på ham. Den samme staten som hadde fått ham på plass og som hedret ham med en utmerkelse, stolte heller ikke helt på ham: for eksempel ble hans kontor og hans telefon avlyttet.
Ved hans død i 1987 var han en av bare tre statsanerkjente biskoper i Tsjekkoslovakia. De to gjenværende var ved svak helse, og bispedømmer i landet som ikke hadde noen biskop, steg ved Vranas død til elleve.Vrana ble gravlagt i Fürstenbergkapelle i Sankt Venceslas-katedralen i Olomouc, der ham har en egen epitaf.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1835-1958) *1917
Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937
Pave Paul VI (1897-1978) *1954
Kardinal Agostino Casaroli (1914-1998) *1967
Biskop Josef Vrana (1905-1987) *1973


== Litteratur ==
ZBRANEK, Tomáš Benedikt. Životní příběh kontroverzního biskupa. Historický obzor, 2008, 19 (1/2), s. 32-34. ISSN 1210-6097.
ZBRANEK, Tomáš Benedikt. Před dvaceti lety zemřel kontroverzní biskup Josef Vrana. In: Střední Morava. Roč. 13, č. 25 (2007), Olomouc, s. 125–129.


== Referanser ==