jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Otets Sergij

Otets Sergij (originaltittel: Отец Сергий) er en sovjetisk film fra 1978, regissert av Igor Talankin.


== Handling ==
Prins Stepan Kasatsky, en ung offiser, en ivrig og stolt ung mann som er en stor beundrer av kongen. Kasatsky skal snart gifte seg, men får i siste øyeblikk vite av bruden hans tidligere var en elskerinne for keiseren. Prinsen blir deretter dypt skuffet over tilværelsen sin, og avlegger klosterløfter og han forlater hovedstaden. Troen på Gud var ment å redde hans sjel, men lidenskaper og verdslige fristelser forlater aldri Kasatsky.
Sergius (Kasatskys nye navn) lever som en eremitt, i streng ro og orden. Men han bestemmer at dette fremdeles ikke er nok for ham, og ønsker snart å forlate klosteret. Han blir en eneboer, og flytter til en liten hule. Rykter om en tidligere kjekk offiser som har flyttet til en hule, når en gruppe mennesker i nærheten av munkens nye tilholdssted.
En vakker fordervet kvinne forsøker å forføre ham, og Sergius må skjære over hans egen finger for å unngå å gi etter for sjarmen hennes. Det går mer tid, men Sergius klarer fremdeles ikke å unngå synd. Den åndssvake datteren til en lokal kjøpmann, som ble ført til eremitten i håp om bønner og terapi, forfører snart munken. Sergius forlater deretter cellen sin, tar med seg en ryggsekk med alle sine jordlige eiendeler, og begynner å vandre videre for å tigge.


== Skuespillere ==
Sergei Bondarchuk som Stepan Kasatsky / Sergius
Valentina Titova som Maria Korotkova
Vladislav Strzhelchik som Nikolaj I av Russland
Nikolai Gritsenko som General Korotkov, Marias ektemann
Ivan Solovyov som pastor Nicodemus
Lyudmila Maksakova som Daria Makovkina
Georgi Burkov som en lokal kjøpmann.
Olga Anokhina som Maria, datter av en kjøpmann
Alla Demidova som Pashenka
Dima Streltsov som Kadett Stepan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Otets Sergij på Internet Movie Database 
(fr) Otets Sergij på Allociné 
(nl) Otets Sergij på MovieMeter 
(en) Otets Sergij på AllMovie
Pjat vetsjerov

Pjat vetsjerov (originaltittel: Пять вечеров) er en sovjetisk film fra 1978, regissert av Nikita Mikhalkov.


== Handling ==
Tamara bor sammen med sin nevø Slavik, hvis mor døde under andre verdenskrig. Tamara arbeider ved en fabrikk, er medlem av kommunist-partiet, men er ikke gift.
Ilyin forteller at han er ansatt som ingeniør ved et kjemisk anlegg i Podgorsk.


== Skuespillere ==
Stanislav Ljubsjin som Aleksandr.
Ljudmila Gurtsjenko som Tamara.
Igor Nefjodov som Slavik.
Aleksandr Adabashyan som Timofejev
Valentina Telitsjkina som Zoya


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pjat vetsjerov på Internet Movie Database 
(sv) Pjat vetsjerov i Svensk Filmdatabas 
(fr) Pjat vetsjerov på Allociné 
(nl) Pjat vetsjerov på MovieMeter 
(en) Pjat vetsjerov på AllMovie 
(en) Pjat vetsjerov på Turner Classic Movies
Poznavaja belyj svet

Poznavaja belyj svet (originaltittel: Познавая белый свет) er en sovjetisk film fra 1978 regissert av Kira Muratova.


== Skuespillere ==
Nina Ruslanova som Ljuba
Sergej Popov som Mikhail
Aleksej Zjarkov som Nikolaj
Ljudmila Gurtsjenko
Natalja Leble som Galja


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Poznavaja belyj svet på Internet Movie Database 
(nl) Poznavaja belyj svet på MovieMeter 
(en) Poznavaja belyj svet på AllMovie
Moj laskovyj i nezjnyj zver

Moj laskovyj i nezjnyj zver (originaltittel: Мой ласковый и нежный зверь) er en sovjetisk film fra 1978, regissert av Emil Loteanu.


== Handling ==
Historien er lagt til slutten av 1800-tallet, og foregår ved en aristokratisk eiendom i skogene i det sentrale Russland. Datteren til en skogbruker, Olga Skvortsova (spilt av Galina Belyayeva) er en vakker nitten år gammel kvinne. Tre middelaldrende menn som bor på herregården eller i området rundt, forelsker seg i henne: en 50 år gammel dyster enkemann Urbenin. En enda eldre, men ungdommelig og letthjertet, grev Karneev. Samt den staselige og kjekke, førti år gamle forskeren Kamyshev.
Olga, som ønsker å unnslippe fattigdom, velger å gifte seg med den velstående adelsmannen Urbenin -selv om hun egentlig ikke elsker ham. Men i løpet av selve bryllupsdagen flykter hun fra feiringen, og erklærer sin kjærlighet til Kamyshev - selv om hun nekter å reise sin vei sammen med ham. Kamyshev håper i all hemmelighet at han fremdeles kan overtale Olga til å være sammen med ham. Men Olga blir etter hvert elskerinne til den joviale Grev Karneev, samtidig som hennes ektemann Urbenin sakte ruinerer seg selv med alt for mye alkohol og degenererer i byen.
I løpet av en jakt og piknik bryter det løs en intens krangel mellom Olga, og den voldsomt misunnelige Kamyshev. Under noen mystiske omstendigheter blir Olga såret av et skudd. Den unge kvinnen dør noen få dager senere, på grunn av alvorlig blod-tap uten å informere etterforskerne om hvem som egentlig angrep henne. Men ekteannen hennes, Urbenin, blir politiets hovedmistenkt. Han blir snart sendt i eksil til Sibir, hvor han dør cirka fire år senere.


== Skuespillere ==
Galina Belyayeva som Olga.
Oleg Yankovsky som Kamyshev
Kirill Lavrov som Grev Karneyev.
Leonid Markov somUrbenin.
Svetlana Toma som Tina.
Grigore Grigoriu som Polychrony Arkadyevich Kalidis
Vasili Simchich
Olegar Fedoro.
Vadim Vilsky som en doktor.
Anna Petrova.
Vladimir Matveyev.
Valeri Sokoloverov.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Moj laskovyj i nezjnyj zver på Internet Movie Database 
(nl) Moj laskovyj i nezjnyj zver på MovieMeter 
(en) Moj laskovyj i nezjnyj zver på AllMovie 
(en) Moj laskovyj i nezjnyj zver på Rotten Tomatoes
Joseph Blomjous

Joseph Blomjous M.Afr. (født 10. februar 1908 i Oisterwijk i Nederland; død 3. november 1992) var en nederlandsk ordensprest og katolsk biskop av Mwanza i Tanzania.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Joseph Blomjous ble medlem av misjonskongregasjonen De hvite fedre og ble presteviet den 29. juni 1934. 


=== Biskop ===
Den 11. april 1946 utnevnte pave Pius XII ham til titulærbiskop an Bubastis og til apostolisk vikar av Musoma-Maswa. Han ble bispeviet av biskopen av 's-Hertogenbosch, Wilhelmus Pieter Adrian Maria Mutsaerts, den 6. oktober samme år; medkonsekrerende var koadjutorbiskopen av Breda, Jozef Willem Maria Baeten, og den apostoliske vikar av Nederlandsk Guyana-Suriname, Stephanus Jozef Maria Magdalena Kuijpers C.Ss.R. Han var fra 1950 til 1953 dessuten apostolisk administrator av Maswa.
Pius XII utnevnte ham den  24. juni 1950 til første apostoliske vikar av Mwanza. Dat  dette ble elevert til bispedømme 25. mars 1953 ble ham Mwanzas ordinarie biskop. Den 15. oktober 1965 innvilget pave Paul VI hans tidlige avskjedssøknad.
Blomjous deltok på alle fire sesjoner av Andre Vatikankonsil.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Biskop Johannes Wolfgang von Bodman (1651–1691)
Biskop Marquard Rudolf von Rodt (1644–1704) *bispeviet 1690
Biskop Alexander Sigismund von der Pfalz-Neuburg (1663–1737) *1691
Biskop Johann Jakob von Mayer (1677–1749) *1719
Biskop Joseph Ignaz Philipp von Hessen-Darmstadt (1699–1768) *1741
Erkebiskop Klemens Wenzeslaus von Sachsen (1739–1812) *1766
Erkebiskop Max Franz von Havsburg-Lothringen (1756–1801) *1785
Biskop Kaspar Max Droste zu Vischering (1770–1846) *1795
Biskop Cornelius Ludovicus van Wijkerslooth (1786–1851) *1833
Erkebiskop Johannes Zwijsen (1794–1877) *1842
Biskop Franciscus Jacobus van Vree (1807–1861) *1853
Erkebiskop Andreas Ignatius Schaepman (1815–1882) *1860
Erkebiskop Petrus Matthias Snickers (1816–1895) *1877
Biskop Gaspard Josephus Martinus Bottemanne (1823–1903) *1883
Erkebiskop Henricus van de Wetering (1850–1829) *1895
Biskop Pieter Adriaan Willem Hopmans (1865-1951) *1914
Erkebiskop Johannes de Jong (1885-1955 *1935
Biskop Willem Pieter Adriaan Maria Mutsaerts (1889–1964) *1942
Biskop Joseph Blomjous (1908–1992) *1946


== Referanser ==
Rognhaugen naturreservat

Rognhaugen naturreservat er et naturreservat på åsen mellom Romerike og Hadeland, i Hurdal og Gran kommuner.Skogen i området tilhører mellomboreal vegetasjonssone, og domineres av gammel og grov gran. Rundt kollen finnes flatere partier med myr, inkludert store og små skogøyer.
I reservatet finnes de rødlistede artene huldrestry, gulsnyltekjuke, svartsonekjuke og gubbeskjegg.Det er ikke tillatt å endre naturmiljøet. Dyr og planter er vernet, også døde trær og nedfall. Det er likevel tillatt å brenne bål med tørrkvist, innenfor øvrig regelverk. Videre er ordinær jakt tillatt, det samme er sanking av bær og matsopp. Motorisert ferdsel er fobudt, med enkelte unntak angitt i verneforskriften.


== Referanser ==
JærRadioen

JærRadioen er en norsk lokalradiokanal med konsesjon på DAB i Rogaland og FM i kommunene Klepp, Time og Hå. Stasjonen har døgnkontinuerlige sendinger på DAB, og deler frekvens med Jæren Misjonsradio på FM.
JærRadioen er en kommersiell radiostasjon som lever av reklameinntekter, men har også inntekter fra radiobingo.
Kanalen sender lokale nyheter, intervjuer og reportasjer fra dekningsområdet, og spiller hovedsakelig popmusikk.
Flere kjente mediepersonligheter har jobbet for kanalen, blant annet Kristian Valen, Trine Grung og Øyvind Loven.
JærRadioen eies av Jærradiogruppen som er et av landets største lokalradiokonsern.
Kanalen har konsesjon for sendinger på FM til 31.12.2026 og DAB til 31.12.2031.


== Referanser ==
Miamis Grand Prix 2022

Miamis Grand Prix 2022 (offisielt navn: Formula 1 Crypto.com Miami Grand Prix 2022) var et Formel 1-løp som ble arrangert 8. mai 2022 på Miami International Autodrome i Miami Gardens, USA. Det var det femte løpet i Formel 1-sesongen 2022 og første gang Miamis Grand Prix ble arrangert i Formel 1-sammenheng. Løpet ble vunnet av Max Verstappen i Red Bull Racing. Ferrari-førere Charles Leclerc og Carlos Sainz jr. tok andre- og tredjeplassen.


== Dekk ==
Dekkleverandøren Pirelli tok med C2, C3 og C4 dekksammensetningene (angitt som henholdsvis hard, medium og soft) for lagene å bruke.


== Treninger ==


=== Trening 1 ===
Treningen startet kl. 14:30 (UTC-4) fredag 6. mai.


=== Trening 2 ===
Treningen startet kl. 17:30 (UTC-4) fredag 6. mai.


=== Trening 3 ===
Treningen startet kl. 13:00 (UTC-4) lørdag 7. mai.


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===
Noter:

Note 1:  - Esteban Ocon deltok ikke i kvalifiseringen på grunn av en ulykke under den tredje treningsøkten. Han fikk lov til å kjøre etter forvalternes skjønn.


=== Løpet ===
Noter:

Note 2:  - Inkluderer ett poeng for raskeste runde.
Note 3:  – Lance Stroll og Sebastian Vettel kvalifiserte som nummer 10 og 13, men de startet løpet fra pitlane da drivstoffet i bilen deres ble funnet for kaldt. Plassene deres på griden ble stående ledige.
Note 4:  - Fernando Alonso endte på 8. plass, men han fikk to fem sekunders tidsstraffer. Den første for å forårsake en kollisjon med Pierre Gasly og den andre for å forlate banen og oppnå en fordel.
Note 5:  - Daniel Ricciardo endte på 11. plass, men han fikk fem sekunders tidsstraff for å ha forlatt banen og fått en fordel.
Note 6:  - Kevin Magnussen og Sebastian Vettel ble klassifisert ettersom de fullførte mer enn 90 % av løpsdistansen.
Note 7:  - Kevin Magnussen fikk fem sekunders tidsstraff for å ha forårsaket en kollisjon med Lance Stroll. Hans endelige posisjon ble ikke påvirket av straffen.


== Mesterskapsplassering etter løpet ==

 
Note: Bare de fem beste plasseringene er inkludert for begge settene.


== Referanser ==
Aloysius Ferdinandus Zichem

Aloysius Ferdinandus Zichem,  C.Ss.R. (født 28. februar 1933 i Paramaribo i Nederlandsk Guyana, død 13. november 2016 i Paramaribo i Surinam) var en surinamsk katolsk prelat og biskop av Paramaribo.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Aloysius Ferdinandus Zichem sluttet seg til redemptoristordenen og ble ordinert til prest 14. august 1960.


=== Biskop ===
Pave Paul VI utnevnte ham 2. oktober 1969 til hjelpebiskop i Paramaribo og titulærbiskop av Fuerteventura. Biskopen av Paramaribo, Stephanus Joseph Maria Magdalena Kuijpers CSsR, bispeviet ham 8. februar året etter; medkonsekratorer var Patrick Webster OSB, hjelpebiskop ved Saint George's i Grenada, Alfred Aimé Léon Marie CSSp, biskop av Cayenne, kardinal Bernard Jan Alfrink, erkebiskop av Utrecht, Joannes Maria Michael Holterman OP, biskop av Willemstad, Luigi Barbarito, apostolisk nuntius til Haiti, Gordon Anthony Pantin CSSp, erkebiskop av Port of Spain, Richard Lester Guilly SJ, biskop av Georgetown, Samuel Emmanuel Carter SJ, erkebiskop av Kingston i Jamaica, og Arnold Boghaert CSsR, biskop av Roseau.
30. august 1971 ble han utnevnt til biskop av Paramaribo og innsatt i embedet 24. oktober samme år. Den 31. desember 2002 fikk han en hjerneblødning. Etter det kunne han bare i svært begrenset grad fortsette sitt biskooppelige virke. 
Den 9. august 2003 innvilget pave Johannes Paul II hans helsebetingede avskjedssøknad. Hans etterfølger ble nederlandskfødte biskop Wilhelmus de Bekker.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Biskop Johannes Wolfgang von Bodman (1651–1691)
Biskop Marquard Rudolf von Rodt (1644–1704) *bispeviet 1690
Biskop Alexander Sigismund von der Pfalz-Neuburg (1663–1737) *1691
Biskop Johann Jakob von Mayer (1677–1749) *1719
Biskop Joseph Ignaz Philipp von Hessen-Darmstadt (1699–1768) *1741
Erkebiskop Klemens Wenzeslaus von Sachsen (1739–1812) *1766
Erkebiskop Max Franz von Havsburg-Lothringen (1756–1801) *1785
Biskop Kaspar Max Droste zu Vischering (1770–1846) *1795
Biskop Cornelius Ludovicus van Wijkerslooth (1786–1851) *1833
Erkebiskop Johannes Zwijsen (1794–1877) *1842
Biskop Franciscus Jacobus van Vree (1807–1861) *1853
Erkebiskop Andreas Ignatius Schaepman (1815–1882) *1860
Erkebiskop Petrus Matthias Snickers (1816–1895) *1877
Biskop Gaspard Josephus Martinus Bottemanne (1823–1903) *1883
Erkebiskop Henricus van de Wetering (1850–1829) *1895
Biskop Pieter Adriaan Willem Hopmans (1865-1951) *1914
Erkebiskop Johannes de Jong (1885-1955 *1935
Biskop Willem Pieter Adriaan Maria Mutsaerts (1889–1964) *1942
Biskop Stephanus Joseph Maria Magdalena Kuijpers (1899–1986) *1946
Biskop Aloysius Ferdinandus Zichem (1933–2016) *1946


== Referanser ==
Oslo Lacrosse Damer

Oslo Lacrosse Damer ble startet i 2016 og var det første lacrosselaget i Norge som ikke var tilknyttet et universitet eller høyskole. Damelaget kalles Pandas og herrelaget kalles Legends. Oslo Lacrosse spiller i carolina blue og hvite drakter. I 2022 ble laget norgesmestere for andre gang, etter å ha gått ubeseiret gjennom sesongen. Dermed ble de invitert til Ken Galluccio Cup som er det offisielle klubb-EM, som i 2022 blir holdt i Barcelona for første gang. Der endte de på 5.plass. 
Oslo Lacrosse er medlem av Norges Amerikanske Idretters Forbund og European Lacrosse Federation.
Se instagram eller facebook for mer info.


== Sesonger ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oslo Lacrosse Pandas på Facebook 
Oslo Lacrosse Pandas på Instagram
Mikkel Tveiten

Mikkel Tveiten (født 5. september 2002) er en norsk fotballspiller som spiller for Lyn.Tveiten startet å spille fotball for Lyn i 1.klasse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mikkel Tveiten – Transfermarkt 
(no) Mikkel Tveiten – Norges Fotballforbund
Petra Ekfeldt

Petra Maria Birgitta Ekfeldt (født 19. januar 1976 i Sverige) er en svensk-norsk sakprosaforfatter, helsefagarbeider, lærer og skoleleder. 
Ekfeldt er helsefagarbeider med fordypning i psykiatri for hjelpepleiere og omsorgsarbeidere. Hun er utdannet med videregående skole fra Thapperska skolan i Norrköping fra 1992 til 1995. Hun tok faglig fordypning ved Sofienberg tekniske fagskole i 2001-2003 og jobbet samtidig som helsefagarbeider ved akuttpsykiatrisk avdeling ved Oslo universitetssykehus. Hun tok deretter praktisk-pedagogisk utdanning og ble yrkesfaglærer ved Kuben videregående skole fra 2013. Hun har siden tatt norsk med yrkesfaglig profil og innovasjonspedagogikk og læringsledelse fra Oslomet – storbyuniversitetet. Ekfeldt har arbeidet som faglærer og teamkoordinator ved avdeling for helse- og oppvekstfag, før hun i 2019 ble avdelingsleder for den samme avdelingen.
Ekfeldt ble engasjert av Fagbokforlaget for å utvikle nytt læreplanverk for Helse- og oppvekstfag Vg1 i tråd med Kunnskapsløftet 2020..


== Bibliografi ==
2020: Puls Helse - Helse- og oppvekstfag Vg1, Fagbokforlaget, medforfattere: Ragnhild Wie Andersen, Camilla Hasle Myhrvold, Kirsti Molteberg og Turid Falck-Pedersen ISBN 9788211035028
2020: Puls Helse - Helse- og oppvekstfag Vg1, Fagbokforlaget, medforfattere: Ragnhild Wie Andersen, Camilla Hasle Myhrvold, Kirsti Molteberg og Turid Falck-Pedersen ISBN 9788211038883
2020: Puls Kommunikasjon - Helse- og oppvekstfag Vg1, Fagbokforlaget, medforfattere: Ragnhild Wie Andersen og Kirsti Molteberg ISBN 9788211035042
2020: Puls Kommunikasjon, d-bok - Helse- og oppvekstfag Vg1, Fagbokforlaget, medforfattere: Ragnhild Wie Andersen og Kirsti Molteberg ISBN 9788211038890


== Se også ==
Liste over kjente ansatte ved Kuben yrkesarena


== Referanser ==
V zone osobogo vnimanija

V zone osobogo vnimanija (originaltittel: В зоне особого внимания) er en sovjetisk film fra 1978, regissert av Andrej Maljukov.


== Handling ==
I Sovjetunionen er en enorm militær-øvelse under forberedelse, mellom motstandere utpekt som de «nordlige» eller «sørlige» hær-gruppe. Når manøvrene begynner, utpeker sjefen for det "sørlige" luftbårne regimentet tre grupper til rekognosering, som skal slippes langt bak de "nordlige" linjene, for å oppdage og fange den rivaliserende kommando-senteret (HCO) men to av de tre gruppene blir snart tatt til fange av "nordlige" rekognoseringsenheter.
Den tredje gruppen, ledet av Løytnant Tarasov (spilt av Boris Galkin) klarer å unngå alle fellene som fienden har satt opp for dem. I mellomtiden har en gruppe væpnede kriminelle stukket av fra et fengsel i nærheten. Etter å ha drept og skadet noen fra lokalbefolkningen, gjemmer de seg i et samme området som militær-øvelsen finner sted.


== Skuespillere ==
Boris Galkin som løytnant Viktor Pavlovich Tarasov
Mihai Volontir som Alexander Volentir.
Sergey Volkash som menig soldat Alexei Egorov.
Igor Ivanov som sersjant Pugachev, radio-operatør.
Anatoly Kuznetsov som Major Gennady Semyonovich Moroshkin.
Alexander Pyatkov som Kaptein Zuev.
Vladimir Zamansky som en oberst
Oleg Golubitsky som Oleg Borisovich.
Boris Bachurin som løytant Pakhomov
Mikhail Chigaryov som løytnant Kirikov.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) V zone osobogo vnimanija på Internet Movie Database 
(en) V zone osobogo vnimanija på AllMovie
Andrej Maljukov

Andrej Igorevitsj Maljukov (russisk: Андре́й И́горевич Малюко́в; født 1948 i Novosibirsk i Sovjetunionen, død 2021 i Moskva i Russland) var en sovjetisk regissør og manusforfatter.


== Filmografi (utvalg) ==
1978 – V zone osobogo vnimanija (В зоне особого внимания)
1981 – 34-j skoryj (34-й скорый)
1990 – Delaj - raz! (Делай — раз!)
1995 – Ja - russkij soldat (Я — русский солдат)
2008 – My iz budusjtsjego (Мы из бу́дущего)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrej Maljukov på Internet Movie Database 
(en) Andrej Maljukov på AllMovie 
(en) Andrej Maljukov hos The Movie Database
Odinokij golos tsjeloveka

Odinokij golos tsjeloveka (originaltittel: Одинокий голос человека) er en sovjetisk film fra 1978 regissert av Aleksandr Sokurov.


== Skuespillere ==
Andrej Gradov som Nikita
Tatjana Gorjatsjeva som Ljuba
Vladimir Degtjarev
Nikolaj Kotjegarov
Sergej Sjukajlo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Odinokij golos tsjeloveka på Internet Movie Database 
(da) Odinokij golos tsjeloveka i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Odinokij golos tsjeloveka på Allociné 
(nl) Odinokij golos tsjeloveka på MovieMeter 
(en) Odinokij golos tsjeloveka på AllMovie 
(en) Odinokij golos tsjeloveka på Turner Classic Movies
Birjuk

Birjuk (originaltittel: Бирю́к) er en sovjetisk film fra 1978, regissert av Roman Balajan.


== Handling ==
Bonden Thomas blir betrodd å beskytte skogen. Så Thomas må fange livegne som ham selv, som kommer til skogen for å jakte eller hogge ved uten tillatelse fra dem som eier skoge. Ikke overraskende liker ikke landsbyboerne Thomas, og kaller ham «Biryuk» på grunn av hans sinte og usosiale karakter. 
Men i virkeligheten er Thomas en veldig snill og pliktoppfyllende mann, som lever sammen med sin unge datter Ulithi et enkelt liv. Han forsøker så godt han kan å beskytte hele skogen, men en dag blir han ved en feiltakelse drept av en person som hadde kommet til skogen for å skyte fugler og villsvin.


== Skuespillere ==
Mikhail Golubovich som Biryuk.
Oleg Tabakov som Bersenev.
Yelena Khrol som Ulita
Yury Dubrovin.
Alexey Zaytsev.
Irina Borisova.
S. Brzhestovskiy.
Anatoliy Mateshko.
Vladislav Misevich.
Silviya Sergeichikova.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Birjuk på Internet Movie Database 
(sv) Birjuk i Svensk Filmdatabas 
(en) Birjuk på AllMovie 
(en) Birjuk på Turner Classic Movies
Roman Balajan

Roman Balajan (født 1941 i Nizjnij Oratag i Sovjetunionen) er en sovjetisk regissør og manusforfatter.


== Filmografi (utvalg) ==
1978 – Birjuk (Бирю́к)
1983 – Poljoty vo sne i najavu (Полёты во сне и наяву)
1986 – Khrani menja, moj talisman (Храни меня, мой талисман)
1987 – Filjor (Филёр)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roman Balajan på Internet Movie Database 
(sv) Roman Balajan i Svensk Filmdatabas 
(fr) Roman Balajan på Allociné 
(en) Roman Balajan på AllMovie 
(en) Roman Balajan hos The Movie Database
Novyje prikljutsjenija kapitana Vrungelja

Novyje prikljutsjenija kapitana Vrungelja (originaltittel: Новые приключения капитана Врунгеля) er en sovjetisk film fra 1978, regissert av Gennadij Vasiljev.


== Handling ==
I løpet av en engelsk-time på ungdomsskole nr. 12 i Gurzuf gir læreren i oppgave å skrive et essay som skal handle om sommerferien deres. Vasya Lopotukhin åpner skole-boken sin, men tankene hans er langt unna undervisningen.
Som et resultat begynner han snart å dagdrømme om kaptein Wrongel, som skal undersøke mysteriet Bermudatriangelet. Takket være oppfinnsomhet og kløkt klarer Vasya å avdekke intrigene til noen gangstere som opererer i Bermudatriangelet.


== Skuespillere ==
Mikhail Pugovkin som Kaptein Wrongel
Zurab Kapianidze som assistenten til Kaptein Lom
Sergey Martinson som Sir Vant, banditt-leder.
Vladimir Basov som Block Silent
Savely Kramarov som Fierce Harry.
Arkady Markin som Vasya Lopotukhin
Ksenia Turchan som Katya Malakhova
Rudolf Rudin som Seraphim Nazhdak, en reporter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Novyje prikljutsjenija kapitana Vrungelja på Internet Movie Database 
(en) Novyje prikljutsjenija kapitana Vrungelja på AllMovie
Staromodnaja komedija

Staromodnaja komedija (originaltittel: Старомодная комедия) er en sovjetisk film fra 1978 regissert av Era Saveljeva og Tatjana Berezantseva.


== Skuespillere ==
Alisa Freindlich som Lidija Vasiljevna Zjerber
Igor Vladimirov som Rodion Nikolaevitsj Semjonov


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Staromodnaja komedija på Internet Movie Database
Tatjana Berezantseva

Tatjana Borisovna Berezantseva (russisk: Татьяна Борисовна Березанцева; født 17. septemberjul./ 30. september 1912greg. i Moskva i Det russiske keiserdømmet, død 1995) var en sovjetisk regissør og manusforfatter.


== Filmografi (utvalg) ==
1978 – Staromodnaja komedija (Старомодная комедия)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tatjana Berezantseva på Internet Movie Database 
(en) Tatjana Berezantseva hos The Movie Database