jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Obock

Obock (også transkribert Obok eller Ubuk, أوبوك = Awbūk /Aubūk) er en liten havneby ytterst i Tadjourabukten nord i Djibouti og administrasjonssete for regionen og distriktet av samme havn. Byen har om lag 7600 innbyggere. Den ligger ved Indiahavet (Adenbukta), ikke langt sør for Bab el-Mandeb ved innløpet til Rødehavet.


== Navn ==
Småbyens opprinnelige navn lyder på afar Ḥáyyu eller Ḥayyú («mett»); tidligere var det mangrover her og i tørketider sikret dette at kamelene fikk nok næring til å overleve, bli mette. Franskmennene overtok det som arabiske sjøfolk sa: Oboḫ, avledet av ‘As Ōbóki, som betegnet midtre avsnitt av oued Dár'i.


== Historie ==
I oldtiden var Obock en av de bystater som inngikk i et lukrativt handelsnettverk som sammenknyttet Fønikia, Det ptolemeiske Egypt, Hellas, Partia, Saba, Nabataea og Romerriket.
I middelalderen var Obock (Hayyú) under suktanatat Ifat og aultanatet Adal. Det osmanske rike hadde kontrollen over området fra 1500-tallet til 1800-tallet.
I 1862 ervervet Frankrike Obock fra afarenes sultan, for å kunne etablere en kullstasjon der som skulle betjene deres dampskip. Med dette begynte koloniseringen av det som skulle bli Djibouti. Franskmennene sikret seg dermed en egen kullstasjon i påvente av åpningen av Suezkanalen (1869) som skulle endre seilingsmønstrene dramatisk. I området var alternativet for franskmennene å kjøpe kull i den britiske havnebyen Aden, men i tilfelle krig og kriser var dette et skjørt arrangement.
Stedet ble til å begynne med ikke gjenstand for noen okkupasjon; den ble bare anløpt av de franske flåteenheter som var assignert til Indiahavet. Men i 1881 ankom handelsmannen Pierre Arnoux og etablerte seg der, og han ble fulgt av Paul Soleillet. Obock ble en ekte koloni i august 1884 med Léonce Lagardes ankomst. Han etablerte en administrasjon og utvidet det franske området rundt Tadjouraviken. Obock var dermed hovedsete for det franske Territoire d'Obock. I 1885 hadde Obock 800 innbyggere og en skole. Det ble utgitt frimerker fra Territoire d'Obock.  Men ettersom ankringsforholdene ikke var helt gode og dessuten ferskvanntilførselen til dette sted var vanskelig, flyttet de i 1894 kolonialforvaltningen til byen Djibouti, på sørsiden av bukten. Folketallet i Obock gitt sa tilbake.

Småbyen har flyplass,  og har ferjeforbindelse til hovedstaden Djibouti.


== Kineserne ==
Obock var antas å bli stedet for den kinesiske flåtebase i Djibouti, men havnet på sørsiden av Tadjourabukten.


== Litteratur ==
Daoud Aboubaker Alwan, Yohanis Mibrathu: Obock, i: Historical Dictionary of Djibouti, Scarecrow Press 2000, ISBN 978-0810838734
Didier Morin: Ḥáyyu, i: Dictionnaire historique afar (1288-1982), Karthala Editions 2004, ISBN 9782845864924 (s. 191f.)


== Referanser ==
Reverse transcription polymerase chain reaction

RT-PCR eller Reverse transcription polymerase chain reaction (eller Reverse transcriptase PCR (mulig norsk form: PCR med omvendt transkripsjon) er en teknikk innen molekylærbiologien. RT sikter til enzymet omvendt transkriptase, som kan bygge DNA ut ifra en forbilde laget av RNA. Først syntetiserer man cDNA ved hjelp av dette enzymet, så bruker man dette som utgangsmateriale for en vanlig PCR. Teknikken er vanlig for å undersøke genuttrykk på RNA-nivå.
Med visse modifiseringer kan teknikken brukes til å måte mengder av mRNA tilsvarende et spesielt gen. En slik metode er kvantitativ direktanalysert PCR (på engelsk quantitative real-time PCR). Iblant benyttes forkortelsen RT-PCR for real-time PCR (qPCR), noe som imidlertid anses som feilaktig.
RT-PCR sikter til Reverse Transkriptase-PCR, og ikke Realtids-PCR, idet det sistnevnte er en kvantitativ analyse for å undersøke hvor meget av den aktuelle DNA-sekvensen som prøven opprinnelig inneholdt.


== Koronavirus og RT-PCR-testing ==
I forbindelse med koronaviruspandemien i 2020 er RT-PCR-testing blitt en vanlig metode for å undersøke om en person er smittet av viruset som kan føre til covid-19. Testen er sensitiv, men bør betraktes som et øyeblikksbilde som bare fanger opp virusnivået da prøven ble samlet. Resulatet av en negativ PCR-test er derfor tvetydlig siden det kan bety at man er frisk, eller at testen ble tatt etter smitte, men før man utviklet et utslagsgivende virusnivå. RT-PCR er (per august 2020) den mest pålitelige diagnostiske test som benyttes for 2019-koronaviruset. Den er gjennomgående av høy sensitivitet og spesifisitet i laboratoriesituasjon. Skjønt i én studie falt sensitiviteten til 66-88 % klinisk.I én studie var sensitiviteten høyest ved uke én (100 %), fulgt av 89,3 %, 66,1 %, 32,1 %, 5,4 % og null frem til uke seks. En nederlandsk CDC-ledet laboratoreundersøkelse sammenlignet 7 kommersielle PCR-testesett. Testesett fra BGI Group, R-Biopharm AG, KH Medical og Seegene oppviste høy sensitivitet. Høysensitivs testesett anbefales for å vurdere personer som er uten symptomer, mens tester av lavere sensitivitet er adekvate ved diognostosering av  symptomatiske pasienter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Cornel Mülhardt: Der Experimentator: Molekularbiologie/Genomics. Sechste Auflage. Spektrum Akademischer Verlag, Heidelberg 2008, ISBN 3-8274-2036-9.
J. Sambrook, T. Maniatis, D. W. Russel: Molecular cloning: a laboratory manual. 3rd edition (2001), Cold Spring Harbor Laboratory Press. ISBN 0-87969-577-3
Revers transkriptase

Omvendt transkriptase eller revers transkriptase (engelsk: reverse transcriptase) er et enzym som transformerer RNA til DNA. Lenge trodde man innen molekylærbiologien at det ikke var mulig å frembringe DNA fra en RNA-mal, men via arbeidet utført av en rekke forskere, blant dem Nobelpristakeren Howard M. Temin, vet man at blant annet retrovirus benytter seg av omvendt transkriptase. Et velkjent retrovirus er HIV.


== Se også ==
RT-PCR
Kanonprisen 2010

Kanonprisen 2010 var den syvende utdelingen av Kanonprisen og ble delt ut under filmfestivalen Kosmorama 4. april 2011. Prisen gjelder alle norske filmer med ordinær kinodistribusjon som hadde premiere i 2010.
Det ble delt ut tretten priser i tolv prisklasser, samme antall klasser som året før, men med to vinnere i klassen beste foto. Vinnerne i elleve av klassene ble kåret av medlemmene i fagforbundene tilknyttet filmbransjen, mens vinneren av klassen beste nyskaper ble kåret av en egen jury bestående av Espen Klouman Høiner, Øyvor Dalan Vik og Jon Raundalen. Filmene En ganske snill mann, Trolljegeren, Limbo og Nokas fikk alle to priser hver, det samme gjorde regissør og manusforfatter Maria Sødahl for Limbo. Kongen av Bastøy fikk flest nominasjoner med seks, mens Limbo og En ganske snill mann fikk fem hver. Utdelingen ble holdt i et festivaltelt på Torvet i Trondheim og ble ledet av Mikal Olsen Lerøen.


== Vinnere og nominerte ==
Vinnere står først i listen og er merket med fet skrift.

Beste kvinnelige hovedrolleJorunn Kjellsby for En ganske snill mann
Agnes Kittelsen for Sykt lykkelig
Line Verndal for LimboBeste mannlige hovedrolleStellan Skarsgård for En ganske snill mann
Jan Gunnar Røise for En helt vanlig dag på jobben
Trond Fausa Aurvåg for Hjem til julBeste birolleIngar Helge Gimle for En helt vanlig dag på jobben
Lena Endre for Limbo
Gard Eidsvold for En ganske snill mann
Tone Mostraum for Knerten gifter segBeste regiMaria Sødahl for Limbo
Erik Skjoldbjærg for Nokas
Hans Petter Moland for En ganske snill mann
Marius Holst for Kongen av BastøyBeste manusMaria Sødahl for Limbo
Christopher Grøndahl for Nokas
Ragnhild Tronvoll for Sykt lykkeligBeste produsentJohn M. Jacobsen og Sveinung Golimo for Trolljegeren
Karin Julsrud for Kongen av BastøyBeste fotoAnna Myking for Sykt lykkelig
John Andreas Andersen for Kongen av Bastøy
Jakob Ihre for Nokas(to vinnere)

Beste klippFrida Eggum Michaelsen for Nokas
Jens Christian Fodstad for En ganske snill mann
Michal Leszczylowski for Kongen av BastøyBeste lyddesignBaard Haugan Ingebretsen for Trolljegeren
Tormod Ringnes for Kongen av Bastøy
Hugo Ekornes for LimboBeste filmmusikkGaute Storaas for Elias og jakten på havets gull
John Erik Kaada for Hjem til jul
Ragnar Bjerkreim for Yohan – BarnevandrerBeste produksjonsdesignAre Sjaastad for Kommandør Treholt & Ninjatroppen
Janusz Sosnowski for Kongen av Bastøy
Martin Gant for TrolljegerenBeste nyskaperRegissør Erik Skjoldbjærg for Nokas
Regissør og manusforfatter André Øvredal for Trolljegeren
Regissør og manusforfatter Thomas Cappelen Malling for Kommandør Treholt & Ninjatroppen


== Referanser ==


== Kilder ==
«Her er årets Kanonpris-nominasjoner». filmweb.no. 17. mars 2011. Besøkt 24. juli 2020. 
«Årets Kanonpris-vinnere er kåret». motages.no. 5. april 2011. Besøkt 24. juli 2020. 
«Svenske stjerner til Kosmorama». adressa.no. 29. mars 2011. Besøkt 7. mars 2021. 
«Kanon for Limbo». p3.no. 11. april 2011. Besøkt 7. mars 2021.
Bleiker

Bleiker er en sveitsisk produsent av sylinderlås-rifler markedsført utelukkende for skyteøvelsene i ISSF. I motsetning til større konkurrenter som Anschütz eller Feinwerkbau har Bleiker bare noen få modeller, men alle er laget med sikte på å være konkurransedyktige på VM- og OL-nivå.
Lokalene til Bleiker ligger i Bütschwil i Sveits hvor de produserer våpnene sine, inkludert glidekasser og skjefter. De selger riflene sine enten komplett eller uten skjefte for oppbygging hos børsemaker. Bleiker bruker løp fra det amerikanske merket Lilja, og ble i april 2014 europeisk distributør for Lilja.


== Modeller ==


=== Salongrifler ===
Bleiker Challenger er mye brukt som .22 LR-rifler på toppnivå innen ISSF-skyting. Noen varianter av Bleiker Challenger er Sport, Worldcup, Metallic og LADY.
I tillegg til rykte for høy byggekvalitet har Bleiker Challenger en spesiell konstruksjon som gir ekstremt kort sluttstykkegange. Det korte sluttstykket gjør særlig lading av våpenet enklere for korte skyttere. Med korrekt oppsett blir det dermed mulig å lade uten å løfte albuen fra bakken, hvilket gir en konkurransefordel på liggende ISSF-skyting.


=== Grovrifler ===
Bleiker sine grovrifler er tilgjengelig i et utvalg kamringer i 6 og 7 mm, og er kjent for å være mye brukt på høyt nivå innen ISSF 300 m liggende- og matchskyting.


== Se også ==
Grünig + Elmiger AG
Keppeler
Tanner Sportwaffen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Dunøysundet

Dunøysundet er en bukt i den norske skjærgården Svalbard. Det ligger i nærheten av mange andre bukter som Nottinghambukta og ligger relativt nær Longyearbyen. De fleste øyene vest for den ligger i Dunøyane fuglereservat.
Dunøysundet har et tundraklima, med temperaturer som sjelden overstiger 45 Fahrenheit. Den ligger godt over polarsirkelen, selv om den blir varmet av havstrømmer.


== Referanser ==
Nødmynt

Nødmynt eller nødpenger  er penger laget for å bøte på mangel på betalingsmiddel. For mynter gjaldt dette tradisjonelt der den nominelle verdien var større enn metallverdien (også kalte skillemynt eller kredittmynt, dette er i dag det vanlige).
Nødmynt var benyttede i Sverige for å hjelpe statsfinansene når utgiftene var store som under Karl XII. Det var tenkt at når de statlige finansene til slutt tillot det, kunne nødmyntene løses inn mot en «god mynt» (verdimynt). Nødmynt var dermed en slags metallisk statsobligasjon, som senere skulle innløses. Med avviklinga av gullmyntfoten og sølvinnholdet i mynt på 1900-tallet har koblingen til metallverdien av mynter opphørt, og de fleste mynter av høyere valør kan sies å være nødmynt eller mynttegn, selv om begrepet ikke lenger blir brukt.


== Kilder ==
Nødpenger i Store norske leksikon
«Nödmynt». Kungliga Myntkabinettet. 
Nödmynt i Nordisk familjebok (2. utgaves supplement, 1925)
«Krigsekonomi och nödmynten». Stormaktstiden.com. Arkivert fra originalen 28 november 2003.
Elfenbenskystens visepresident

Republikken Elfenbenskystens visepresident (fransk: Vice président de la République de Côte d'Ivoire ) er det nest høyeste politiske embetet i landet etter presidenten. Det ble første gang innstiftet gjennom en endring av 1960-forfatningen i oktober 1980, men ble avskaffet i 1985. Embetet ble innstiftet på nytt etter at den nye forfatningen trådte i kraft den 8. november 2016.


== Valg og betingelser ==
Republikkens visepresident ble opprinnelig – sammen med presidenten – valgt for fem år gjennom direkte universell stemmerett. Han/hun kunne bli gjenvalgt kun én gang.Ifølge en revisjon av forfatningen av 2016, som ble kunngjort av Ouattara før presidentvalget i 2020, blir visepresidenten utnevnt av presidenten med Parlamentets samtykke. Det består av de to kamrene: Nasjonalforsamlingen og Senatet.
Kandidaten til embetet som president må ifølge artikkel 55 i forfatningen være i besittelse av sine sivile og politiske rettigheter. Vedkommende må være minst 35 år og utelukkende være av ivoriansk nasjonalitet. Moren eller faren må være av ivoriansk opprinnelse. Det fremgår av artikkel 78 i forfatningen av 2016 at de samme vilkårene gjelder for kandidaten til visepresidentembetet.


== Funksjoner ==
Visepresidenten handler etter fullmakt fra republikkens president.Visepresidenten erstatter republikkens president når sistnevnte befinner seg i utlandet. I slike tilfeller kan republikkens president utstede et dekret som gir visepresidenten fullmakt til 
å lede Ministerrådet (regjeringen); dekretet skal i så fall spesifikt angi hvor langt denne fullmakten strekker seg.Dersom republikkens president dør, fratrer eller blir helt ute av stand til å skjøtte presidentembetet, tar visepresidenten over som republikkens president. Han/hun kan imidlertid ikke utføre slike oppgaver som er beskrevet i forfatningens artikler 70, 75 § 1 og 177. Den nye presidenten har imidlertid ikke adgang til å utnevne en ny visepresident for den gjenværende del av presidentperioden; dette følger av artikkel 180 annet ledd i forfatningen av 2016.
Dersom republikkens visepresident dør, fratrer eller er blir helt ute av stand til å skjøtte embetet som visepresident, utnevner republikkens president en ny visepresident etter at Det konstitusjonelle råd (Conseil constitutionnel) har stadfestet at den nye kandidaten oppfyller vilkårene for å bli visepresident.Dersom republikkens visepresident dør, fratrer eller blir helt ute av stand til å skjøtte embetet etter å ha tatt over som president, trer statsministeren ifølge artikkel 180 tredje ledd i forfatningen av 2016 inn som president for det gjenværende av presidentperioden.


== Liste ==
      Parti démocratique de Côte d'Ivoire-Rassemblement démocratique africain (PDCI-RDA)      Uavhengig


== Referanser ==
Tysk juniormesterskap i friidrett 2019

Tysk juniormesterskap i friidrett 2019 (U20 og U18) ble arrangert fra 26. til 28. juli 2019 på Donaustadion i Ulm.


== Resultater U20 ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Resultater U18 ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Kilder ==
Resultater
Kanonprisen 2009

Kanonprisen 2009 var den sjette utdelingen av Kanonprisen og ble delt ut under filmfestivalen Kosmorama 15. mars 2010. Prisen gjaldt alle norske filmer med ordinær kinodistribusjon som hadde premiere i 2009.
Det ble delt ut priser i totalt tolv prisklasser, en mer enn året før med klassen beste produksjonsdesign som ny klasse av året. Vinnerne i elleve av klassene ble kåret av medlemmene i fagforbundene tilknyttet filmbransjen, mens vinneren av klassen beste nyskaper ble kåret av en egen jury bestående av Espen Klouman Høiner, Vigdis Lian og Jon Raundalen. Filmen Upperdog vant flest priser med fire, blant dem to til Sara Johnsen for regi og manus, mens Nord vant tre priser. De to filmene var også de to med flest nominasjoner med henholdsvis åtte og seks. Utdelingen fant sted i flaskelageret ved E.C. Dahls bryggeri i Trondheim.


== Vinnere og nominerte ==
Vinnere står først i listen og er merket med fet skrift.

Beste kvinnelige hovedrolleMaria Bonnevie for Engelen
Agnieszka Grochowska for Upperdog
Cecilie Mosli for ORPS – The MovieBeste mannlige hovedrolleAnders Baasmo Christiansen for Nord
Hermann Sabado for Upperdog
Bjørn Sundquist for JernangerBeste birollePål Sverre Valheim Hagen for Jernanger
Helge Jordal for Vegas
Ågot Sendstad for YatzyBeste regiSara Johnsen for Upperdog
Rune Denstad Langlo for Nord
Margreth Olin for EngelenBeste manusSara Johnsen for Upperdog
Gunnar Vikene og Torun Lian for Vegas
Erlend Loe for NordBeste produsentBrede Hovland og Sigve Endresen for Nord
Terje Strømstad og Tomas Evjen for Død snø
Christian Fredrik Martin og Asle Vatn for UpperdogBeste fotoJohn Andreas Andersen for Upperdog
Trond Tønder for Rottenetter
Philip Øgaard for NordBeste klippŽaklina Stojcevska for Upperdog
Martin Stoltz for Død snø
Jon Endre Mørk for VegasBeste lyddesignBent Holm for Nord
Tormod Ringnes for Vegas
Carl Svensson for YatzyBeste filmmusikkJan Bang, Arve Henriksen og Erik Honoré for Jakten på hukommelsen
Marcus Paus for Upperdog
Karsten Fundal for JernangerBeste produksjonsdesignKarl Júlíusson for Julenatt i Blåfjell
Trygve Hov for Jernanger
Guri Giæver for SkjultBeste nyskaperEngelen - Margreth Olin
Død snø
Håkon Bleken, maler


== Referanser ==


== Kilder ==
«Maria kan vinne Kanonprisen». dagbladet.no. 17. februar 2010. Besøkt 24. juli 2020. 
«Her er Kosmoramas prisvinnere». nrk.no. 15. mars 2010. Besøkt 24. juli 2020. 
«Storeslem for Upperdog». aftenbladet.no. 15. mars 2010. Besøkt 7. mars 2021.
Grünig + Elmiger AG

Grünig + Elmiger AG (G&E) er en sveitsisk våpenprodusent som produserer sylinderlås-rifler med hovedfokus på CISM- og ISSF-skyting, og er laget med sikte på å være konkurransedyktige på VM- og OL-nivå. Våpnene kan leveres med eller uten skjefte.
Selskapet Grünig + Elmiger AG ble grunnlagt i 1962 av Kurt Grünig og Heinz Elmiger da de overtok driften av våpenfabrikken til Kurt Grünig sin onkel, Walther Lienhard, som hadde blitt grunnlagt 1922. I 1968 flyttet selskapet til Malters. Selskapet drives i dag av Kurt Grünig sine sønner, Daniel og Rolf Grünig.G&E har et testsenter i Malters som ble åpnet i 2007, og en butikk hvor de også selger våpen og utstyr fra andre produsenter.


== Se også ==
Anschütz
Walther
Bleiker
Keppeler
Tanner Sportwaffen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Tanner Sportwaffen

Tanner Sportwaffen AG er en sveitsisk våpenprodusent som holder til i Fulenbach, Sveits. Selskapet ble grunnlagt i 1955 av André Tanner, og er kjent for å ha produsert sylinderlås-rifler for toppnivået innen CISM- og ISSF-skyting i en årrekke. Den 12. september 2019 overtok den suksessfulle treneren Rolf Denzler selskapet fra den forrige eieren Hildegard Tanner.


== Modeller ==
I 2019 lanserte Tanner PHÖNIX-modellen, som enten kan fås i konfigurert for 300 m standardgevær eller 300 m frigevær.


== Se også ==
Bleiker
Grünig + Elmiger AG
Keppeler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted Arkivert 21. februar 2020 hos Wayback Machine.
Kristin Jobraaten

Kristin Jobraaten (født i 1971) er en norsk forlegger, redaktør, markedsfører og leder. Hun er født og oppvokst i Elverum. Forlagslivet startet i 1995 i  Damm, og fortsatte videre i Cappelen og Cappelen Damm. I 2014 etablerte hun barnebokforlaget Ena forlag, som i 2017 ble kjøpt opp av Vigmostad & Bjørke. Ena forlag ble drevet videre som et imprint under Kristin Jobraatens ledelse frem til våren 2022.  Hun forlot da bokbransjen og gikk til jobben som seksjonsleder for besøkssentrene ved Anno Norsk skogmuseum og Anno Glomdalsmuseet i Elverum.


== Referanser ==
Ena forlag

Ena forlag utga primært illustrert barne- og ungdomslitteratur.
Ena forlag ble etablert i august 2014 av Kristin Jobraaten. Forlagets første utgivelse var Jenta i veikanten, skrevet av Jon Ewo og illustrert av Jens Kristensen. Den 1. april 2017 ble Ena forlag kjøpt opp av Vigmostad & Bjørke, og dervet videre som et imprint frem til våren 2022, av Ellen Seip, Nicolai Houm, Fredrik Di Fiore og Kristin Jobraaten. Forlagtes bestselgende serie var Mysteriene i Kråkeslottet barnehage av Lars Mæhle og Odd Henning Skyllingstad. Utgivelsene inngår nå i Vigmostad & Bjørkes portefølje. 


== Forfattere og illustratører ==
Forlaget utga bøker skrevet og illustrert av en rekke forfattere og illustratører. Listen er ordnet alfabetisk etter fornavn.

Akin Duzakin
Anders N. Kvammen
Anna Fiske
Anne Sverdrup-Thygeson
Axel Hellstenius
Bjørn Arild Ersland
Bjørn F. Rørvik
Bjørn Ousland
Bjørn Rune Lie
Bård Slettvold Thorkildsen
Camilla Kuhn
Camilla Otterlei
Carina Westberg
Constance Ørbeck-Nilssen
Dag Frognes
Edgar Burås
Egil Nyhus
Eivind Vetlesen
Eldrid Johansen
Eli Hovdenak
Ella K. Okstad
Esther van Hulsen
Fam Ekman
Fredrik Di Fiore
Hans Jørgen Sandnes
Henrik Hovland
Holger Fangel
Inga Sætre
Inger og Lasse Sandberg
Jan-Kåre Øien
Jenny Jordahl
Jens Arne Larsen Aas
Jens Ivar Kristensen
Jill Moursund
Jon Ewo
Joachim Berg
Jørn H. Hurum
Karen Aarre
Kitty Crowther
Kristine Kujath Thorp
Lars Mæhle
Lars Rudebjer
Leah Henriksen
Levi Henriksen
Line Halsnes
Luis Antonio Guaragna
Mahmona Khan
Marianne Gretteberg Engedal
Marit Nicolaysen
Marius Renberg
Max Estes
Michael Stilson
Morten Solheim
Nicolai Houm
Odd Henning Skyllingstad
Ole Mathismoen
Olve Askim
Per Dybvig
Qvisten Animation
Ragnar Aalbu
Rebecca Wexelsen
Rune Johan Andersson
Rune Markhus
Sandra Steffensen
Sigbjørn Lilleeng
Sigmund Løvåsen
Simon Dahle Nyhus
Stein Erik Lunde
Terje Falk Formoe
Thomas Framnes
Thore Hansen
Tonke Dragt
Tor Fretheim
Tor Åge Bringsværd
Tore Aurstad
Torill Kove
Torkil Torsvik
Torstein Helleve
Tove Jansson
Vesla Vetlesen
Øyvind Torseter
Åse Ombustvedt
Åshild Irgens
med flere


== Utmerkelser ==
I løpet av drøyt syv år utga forlaget en rekke prisbelønte bøker, blant dem «Årets beste bildebok» to ganger, og tre  nominerte til Nordisk råds litteraturpris. 

Hakk o ve av Ragnar Aalbu fra 2018 mottok bildebokprisen, en av Kulturdepartementets priser for barne- og ungdomslitteratur.
Når er jeg gammel nok til å skyte faren min? vant Gull i kategori skjønnlitteratur, Årets vakreste bøker.
Ulf er uvel av Rebecca Wexelsen og Camilla Kuhn vant Kulturdepartementets bildebokpris 2021.
Så mørkt det ble av Constance Ørbeck-Nilssen og Øyvind Torseter vant sølv i Årets vakreste bøker, kategori bildebok.
Boken Elastico – Når du må tape alt for å vinne av Michael Stilson og Luis Antonio Guaragna vant i 2021 prisen Ordknappen, som deles ut av Leser søker bok.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Keppeler

Keppeler – Technische Entwicklungen GmbH er en tysk våpenprodusent som produserer rifler til 300 m frigevær, jaktmatch og bullpup skarpskytterrifler.


== Historie ==
Verktøymakeren Dieter Keppeler begynte å jobbe som våpendesigner på Carl Walther-fabrikken in Ulm in 1958. Her var han blant annet delaktig i utviklingen av skarpskytterriflen Walther WA 2000. I 1982 opprettet Dieter Keppeler sitt første selvstendige selskap «Dieter Keppeler – Waffentechnische Werkstatt» i Langenau for å produsere 300 m konkurransevåpen. Allerede i 1985 hadde det tyske landslaget tatt i bruk rifler produsert av Keppeler i det europeiske mesterskapet. I 1987 forlot Keppeler Carl Walther for godt.Bernhard Fritz var en kjent produsent av eksklusive jaktvåpen utdannet ved Ferlach i Østerrike som har det eneste tekniske universitet for børsemakere i Vest-Europa. Fritz hadde også børsemakerutannelse fra Freudenstadt, og vant mens han var elev det nasjonale tyske mesterskapet i børsemakeri. Etter å ha blitt sertifisert håndverker i Ulm i 1979 slo han seg ned i Fichtenberg i Swabian i 1980 hvor han jobbet som selvstendig børsemaker og produserte eksklusive håndladge jaktrifler. I 1991 døde Bernhard Fritz i en ulykke.I januar 1992 kjøpte Dieter Keppeler opp selskapet til Bernhard Fritz og flyttet sitt eget selskap til Fichtenberg hvor han produserte jakt-, konkurranse- og skarpskytterrifler under navnet Keppeler & Firtz GmbH. I 1999 endret firmaet navn til Keppeler Technische Entwicklungen GmbH. I 2004 pensjonerte Dieter Keppeler seg, og firmaet drives i dag av Gert Peter som har jobbet i firmaet siden 1985.


== Modeller ==
Keppeler Freigewehre
Matchriflene til Keppeler er bygget for 300 m frigevær, fås med 65 cm matchløp som standard og er oppgitt til å ha kort slagtid. De er tilgjengelige i patroner som .223 Rem, 6 mm PPC, 6 mm BR, 6 mm XC, 6.5×47mm Lapua, 7mm-08 og .308 Win.Keppeler Hunting Match
Fås i en rekke kamringer fra .17 Rem til .300 Win Mag.Keppeler KS V Bullpup
Tilgjengelig i .308 Win, .300 Win Mag og .338 LM.


== Se også ==
Bleiker
Grünig + Elmiger AG
Tanner Sportwaffen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted