jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Faronus

Faronus er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller.


== Utseende ==


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Europa.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Faronitae - bare én undergruppe:
Gruppen Faronini Raffray, 1890
Slekten Faronus Aubé, 1844 . ca. 40 arter, Middelhavsområdet
Faronus albimontium Brachat, 2019 
Faronus andalusiacus Besuchet, 1969
Faronus aubei P.H.Lucas, 1854
Faronus besucheti Castellini, 1990
Faronus brucki Saulcy, 1874
Faronus depressus Besuchet, 1960
Faronus distinctus Besuchet, 1999 
Faronus espagnoli Normand, 1945
Faronus espanoli Normand, 1936
Faronus festivus Besuchet, 1960
Faronus gracilis Besuchet, 1969
Faronus gravidus Reitter, 1885
Faronus guimjuani Dodero, 1918
Faronus hispanus Saulcy, 1870
Faronus icariensis Brachat, 2017 
Faronus insignis Besuchet, 1958
Faronus insularis Sainte-Claire Deville, 1908
Faronus lafertei Aubé, 1844
Faronus lefkamontium Brachat, 2019
Faronus lusitanicus Besuchet, 1969
Faronus magicus Poggi, Fancello & Leo, 2020
Faronus meybohmi Brachat, 2019
Faronus nicaeensis Saulcy, 1874
Faronus parallelus Besuchet, 1958
Faronus parnassius Besuchet, 1969
Faronus planipennis J.Sahlberg, 1908
Faronus porrectus L.W.Schaufuss, 1890
Faronus pyrenaeus Saulcy, 1867
Faronus raffrayi Lokay, 1910
Faronus rica Kurbatov, Mifsud & Sabella, 2019
Faronus rifensis Besuchet, 1963
Faronus siculus Fiori, 1913
Faronus simpliciceps Reitter, 1893
Faronus simpliciphallus Poggi, Fancello & Leo, 2020
Faronus spartanus Reitter, 1884
Faronus stolzi W.Blattný & C.Blattný, 1914
Faronus testaceus Besuchet, 1962
Faronus tingitanus Besuchet, 1962
Faronus tritomicrus L.W.Schaufuss, 1890
Faronus variabilis Besuchet, 1969
Faronus venustus Besuchet, 1958
Faronus vitalei Raffray, 1913


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Faronus i Encyclopedia of Life 
(en) Faronus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Faronus hos Fauna Europaea 
(en) Faronus hos Fossilworks 
(en) Faronus hos NCBI 
(en) Kategori:Faronus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Faronus – detaljert informasjon på Wikispecies
Fumio Kishida

Fumio Kishida (岸田 文雄, Kishida Fumio; født 29. juli 1957) er en japansk politiker (LDP) som siden 4. oktober 2021 er landets statsminister, etter at han vant sitt partis ledervalg med 60,2 % av stemmene. Han har tidligere vært landets utenriksminister (2012–2017) og fungerende forsvarsminister (2017).


== Referanser ==
Geithusveien

Må ikke forveksles med Geithusvegen i BergenGeithusveien (1-133B, 2-142) er en vei i Vikersund og Geithus i Modum kommune. 
Geithusveien starter fra Stalsbergveien ved nedlagte Drammenselvens Papirfabrikker, og starter som Geithus bru. Den går nordover gjennom Geithus, på østsiden av Riksvei 350, forbi blant annet Nedmarken industriområde. Den ender opp i Vikersund, der den går over i Øvregata og Vikersundgata.Veien ligger cirka 68 meter over havet i sørenden.


== Bildegalleri ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Geithusveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Horgenveien

Horgenveien eller Horgenvegen kan vise til følgende veier eller gater i Norge:

Horgenveien (Frogn)
Horgenvegen (Nes kommune)
Horgenveien (Nordre Follo)
Horgenveien (Øvre Eiker)
Return to Sleepaway Camp

Return to Sleepaway Camp er en amerikansk skrekkfilm fra 2008. Det er den andre oppfølgeren til filmen fra 1983 Sleepaway Camp. Robert Hiltzik som regisserte den første delen av serien vender tilbake som regiregissør. I Fel vender Rose tilbake til rollen som Angela Baker, og andre fra originalfilmen vender også tilbake til filmen. Isaac Hayes vises også i filmen. Opprinnelig skulle filmen komme ut i 2003.


== Handling ==
I 2003 er Alan en umoden tenåring med sosiale problemer. Han forsøker å opptre tøft mot små barn som Pee-Pee, men gjør som regel dette i irritasjon fordi han blir mobbet av de andre ungdommene. Alan blir ofte plagd av sin stefar Michael, og reiser på sommerleir ved Camp Manabe sammen med blant andre vennene Vinny og T.C. Men Alan havner snart i konfrontasjon med en leir-rådgiver, Randy, etter at Alan klager på maten de får servert. Ronnie, en annen rådgiver lar Alan få noe annet å spise. Men Alan får også problemer med kokken Mickey, som angriper Alan fordi han forsynte seg med en iskrem fra en fryser.
Alan kaster deretter en veldig stor kniv mot Mickey, og leir-eier Frank (spilt av Vincent Pastore) begynner også å krangle med Alan. Alan løper sin vei, med stefaren Michael jager etter ham. Kort tid senere blir Mickey drept på kjøkkenet, etter å ha blitt dumpet i en frityr-gryte. Flere andre ungdommer ved sommerleiren blir også drept på forskjellige måter, og de andre gjenlevende deltakerne ved sommerleiren tror først at det er Alan som er seriemorderen.


== Skuespillere ==
Michael Gibney - Alan
Isaac Hayes - Charlie
Paul DeAngelo - Ronnie
Felissa Rose - Angela Baker / Sheriff Jerry.


== Eksterne lenker ==
(en) Return to Sleepaway Camp på Internet Movie Database 
(sv) Return to Sleepaway Camp i Svensk Filmdatabas 
(fr) Return to Sleepaway Camp på Allociné 
(nl) Return to Sleepaway Camp på MovieMeter 
(en) Return to Sleepaway Camp på AllMovie 
(en) Return to Sleepaway Camp på Rotten Tomatoes
Horgenveien (Øvre Eiker)

Horgenveien (15-237, 8-242) er en vei ved Hokksund i Øvre Eiker kommune. Den er en del av Fylkesvei 283.
Horgenveien starter ved Lerberg behandlingssenter, som en forlengelse av Ringeriksveien (Riksvei 350). Den går videre sørøstover, på nordsiden av Drammenselva, og navnet Horgenveien opphører der Fylkesvei 283 går over kommunegrensen til Drammen kommune. 
Veien ligger cirka 27 meter over havet i vestenden.


== Bildegalleri ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Eirik Kjønø

Eirik Kjønø (født 1991) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han har tidligere vært hovedtrener i Grorud og Stabæk. 
Som spiller spilte han for Falkirk FC, Vindbjart og Grorud.


== Spillerkarriere ==
Som 16-åring ble Kjønø signert av den skotske toppklubben Falkirk FC, men etter to år reiste han tilbake til Norge. 
Han spilte for Vindbjart og senere Grorud, før han ble trener.


== Trenerkarriere ==
Kjønø ble trener for Grorud IL i 2018, og tok laget til opprykket til OBOS-Ligaen i 2019. Som 30-åring ble Kjønø ansatt som hovedtrener i Stabæk Fotball, 9. juli 2021, etter at Jan Jönsson mistet jobben. Den 16. august 2022 bekreftet Stabæk at han var ferdig i klubben.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil på NFFs nettsider
Øverbyveien

Øverbyveien eller Øverbyvegen kan vise til følgende veier eller gater i Norge:

Øverbyveien (Aurskog-Høland)
Øverbyvegen (Gjøvik)
Øverbyvegen (Grue)
Øverbyvegen (Hurdal)
Øverbyvegen (Kongsvinger)
Øverbyveien (Modum)
Øverbyveien (Sigdal)
Øverbyvegen (Vestre Toten)
Øverbyvegen (Våler)
Øverbyveien (Åmot)
Bacaniomorphus

Bacaniomorphus er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
Bittesmå (mindre enn 1 millimeter), noe avlange stumpbiller. Oversiden er svært fint punktert.


== Levevis ==
Disse billene kan finnes mellom løvstrø.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Malaysia i vest til Fiji og Tonga i øst og Queensland i sørøst.


== Systematisk inndeling/norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien trestumpbiller, Dendrophilinae Reitter, 1909
Slekten Bacaniomorphus Mazur, 1989
Bacaniomorphus sculptinotus Mazur, 1989
Bacaniomorphus semiellipticus (Thérond, 1965)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bacaniomorphus i Encyclopedia of Life 
(en) Bacaniomorphus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bacaniomorphus hos ITIS 
(en) Bacaniomorphus hos NCBI
Øverbyveien (Modum)

Øverbyveien (5, 9, 14, 20) er en vei ved Vikersund i Modum kommune. 
Øverbyveien er en sidevei til Ringeriksveien (Riksvei 350), på østsiden av denne, et par kilometer nord for Vikersund. Den har innkjøring fra Ringeriksveien både i nordenden og sørenden.Veien ligger cirka 133 meter over havet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Øverbyveien, Modum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Murexus

Murexus er en slekt av stumpbiller. 


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Fransk Guyana.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien maurstumpbiller, Haeteriinae Marseul, 1857 – ikke i Norge, bør trolig regnes til storstumpbillene. 111 alekter.
Slekten Murexus Lewis, 1907
Murexus muricatus (Lewis, 1900)


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Murexus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Murexus hos ITIS
Jacques Errera

Jacques Errera (født den 25. september 1896 i Brussel i Belgia, død den 30. mars 1977) var en belgisk fysikalsk kjemiker.
Errera var spesialisert innen materiens molekylære sammensetning. Han virket ved Université Libre de Bruxelles (ULB). I 1938 ble han belønnet med Francquiprisen i eksakte vitenskaper.


== Verker (utvalg) ==
Polarisation diélectrique. Blanchard, Paris 1928.
Le moment électrique en chimie et en physique. Hermann, Paris 1935.
Chimie physique nucléaire appliquée. Masson, Paris 1955.
Phénomènes nucléaires et productivité. In Revue de l'Institut de Sociologie. Brussel 1955, ISSN 0770-1055, s. 205–221.
Euratom: Analyse et commentaires du traité. Editions de la Libr. Encyclopédique, Brussel 1958.


== Referanser ==
Campylorhabdus

Campylorhabdus er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
Middelsstore, brede og kraftige, blanke, oftest svarte stumpbiller. Fra slekten Hister skiller den seg hovedsakelig ved karakterer ved kjønnsorganene.


== Levevis ==
Stumpbillene kan finnes i mange ulike habitater, men de fleste er på en eller annen måte knyttet til råtnende dyre- eller plantemateriale. De er rovdyr som lever av andre insekter, for eksempel fluelarver eller billelarver. Mange arter finnes på møkk eller åtsel. Noen arter, som gjerne er flate på form, lever under barken på døde trær. En del arter har spesialisert seg på barkbiller. Disse er tynne og sylindriske slik at de kan komme til i barkbillenes ganger. Noen arter er knyttet til reir av gnagere eller fugler.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i Afrika (Tanzania, Malawi, Den demokratiske republikken Kongo, Angola).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae
Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
Stammen Histerini Gyllenhal, 1808
Slekten Campylorhabdus Schmidt, 1889
Campylorhabdus poggei (Harold, 1878)


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Campylorhabdus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Campylorhabdus hos ITIS
Nannolepidius

Nannolepidius er en slekt av biller som tilhører familien stumpbiller (Histeridae). 


== Utbredelse ==
Arten er endemisk for Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien speilstumpbiller, Saprininae Banchard, 1845) – 600 arter i 54 slekter, mange knyttet til sanddyner
Slekten Nannolepidius Reichardt, 1932
Nannolepidius braunsi (Bickhardt, 1921)


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Nannolepidius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nannolepidius hos ITIS
Pierre Nolf

Pierre Nolf (født 26. juli 1873 i Ypres i Belgia, død 14. september 1953 i Brussel) var en belgisk vitenskapsmann og politiker.
Han tilhørte Liberale Partij og var minister for kunst og vitenskap i regjeringen Theunis I fra 8. november 1922 til 5. april 1925. I 1940 ble han nominert til Nobelprisen i fysiologi eller medisin, men prisen ble ikke utdelt det året. I 1940 mottok han Francquiprisen for biologiske og medisinske vitenskaper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Short biography of Pierre Nolf Arkivert 28. september 2007 hos Wayback Machine. (redcross.int)
Nominasjoin til Nobelprisen (nobelprize.org)
Dybasina

Dybasina er en slekt av bittesmå biller som hører til familien fjærvinger (Ptiliidae). 


== Levevis ==
Fjærvinger finnes ofte i tilknytning til ulike slags råtnende materiale, som løvstrø, kompost og møkk. Andre arter lever knyttet til spesielle sopp-arter. Trolig spiser de fleste artene sopp eller soppsporer. Fjærvingebillene er ofte svært tallrike i løvstrø, men fordi de er så små kreves det spesielle innsamlingsmetoder for å få tak i dem. Denne arten er knyttet til termitter, og lever trolig av sopp i tuene deres.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien fjærvinger, Ptiliidae Heer, 1843
Underfamilien fjærvinger, Ptiliinae
Stammen Ptinellini
Slekten Dybasina Lundgren, 1983Dybasina productus (Dybas, 1955)


== Referanser ==


== Kilder ==
Hall, W.E. 1995. Ptiliidae, Featherwing beetles i Tree of life. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Dybasina i Global Biodiversity Information Facility 
Dybasina – detaljert informasjon på Wikispecies
Léon Rosenfeld

Léon Rosenfeld (født 14. august 1904 i Charleroi i Belgia, død 23. mars 1974 i København i Danmark) var en belgisk fysiker, også kjent som marxist. 


== Biografi ==
Rosenfeld kom fra en jødisk ikke-religiøs familie. Faren var ingeniør. 
Han var professor i teoretisk fysikk i Liège i fra 1930 til 1941. Han var hyppig i København hos Niels Bohr. I 1940 ble han etterfølger etter George Uhlenbeck i Utrecht, men kunne ikke tiltre professoratet på grunn av den tyske okkupasjon og den antisemittiske politikk dette innebar.
Hab var professor ved universitetet i Manchester i 1947 og fra 1958 professor ved Nordisk institut for teoretisk atomfysik (NORDITA) i København. Rosenfeld skrev en rekke avhandlinger om teoretisk atomfysikk og kjernefysikk, om kvanteelektrodynamikk, om tolkingen av kvantefysikken og om vitenskapshistorie. Det var han som utmyntet fagbegrepet lepton.Han ble tildelt Francquiprisen i 1949.


== Verker i utvalg ==
Nuclear Forces, Interscience 1948
med Niels Bohr: Zur Frage der Messbarkeit der Elektromagnetischen Feldgrössen, Kgl. Danske Videnskab. Selskab Mat.-Fys. Medd. Bd. 12, 1933, 8 (PDF)
med Niels Bohr: Field and Charge Measurements in Quantum Electrodynamics, Physical Review, Bd. 78, 1950, s. 794
Nuclear reminiscences, i F.Reines (utg.) Cosmology, Fusion and other Matters 1972 (George Gamow Volume)


== Referanser ==
Protobracharthron

Protobracharthron er slekt av mycelbiller som lever i huler.


== Utseende ==
Små (4-5 millimeter), blanke, brunrøde, noe maurlignende mycelbiller. De har et utseende typisk for insekter som lever i huler, med lange og tynne antenner og bein, reduserte eller helt manglende øyne.
Antennene er lange og tynne, lengre enn kroppen. Hodet er rundet, omtrent så langt som bredt, pronotum er ganske smalt, avrundet trapesformet, dekkvingene betydelig bredere enn forkroppen, litt pæreformede, beina lange og tynne.


== Levevis ==
Artene lever i huler.


== Utbredelse ==
Artene er bare kjent fra hulesystemer i Bosnia-Hercegovina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae
Stammen Leptodirini Lacordaire, 1854- ca. 185 slekter, maurlignende
Understammen Leptodirina
Slekten Protobracharthron Reitter, 1889
Protobracharthron dusinae S.Ćurčić, T.Rađa & Mulaomerović, 2014
Protobracharthron reitteri Apfelbeck, 1889


== Referanser ==


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Protobracharthron i Global Biodiversity Information Facility
Orthidus

Orthidus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
En ganbske stor, avlang, halvblankt svart kortvinge. Arten ligner mye på mange arter i slekten Quedius.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Nord-Afrika og fra Vest-Europa nord til Storbritannia, most øst til Kroatia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
Stammen Staphylinini Latreille, 1802
Gruppen Philonthina Kirby, 1837
Slekten Orthidus Mulsant & Rey, 1876
Orthidus cribratus (Erichson, 1840)
Orthidus cribratus atlanticus Coiffait, 1956
Orthidus cribratus cribratus (Erichson, 1840)


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Nettside om arten, med bilder
(en) Orthidus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Orthidus i Encyclopedia of Life 
(en) Orthidus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Orthidus hos Fauna Europaea 
Orthidus – detaljert informasjon på Wikispecies
David Julius

David Jay Julius (født 1955 i Brighton Beach i Brooklyn i New York) en amerikansk professor ved University of California, San Francisco. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin for 2021 sammen med Ardem Patapoutian for å ha oppdaget reseptorer for temperatur og berøring.De to  fikk Kavliprisen i nevrovitenskap i 2020. Julius tok grunneksamen i 1977 ved Massachusetts Institute of Technology. I 1984 fikk han doktorgrad ved University of California, Berkeley, under de to doktorveilederne Jeremy Thorner og Randy Schekman.I 2010 vant han Shawprisen for sitt arbeid med å identifisere ionkanaler som er involvert i forskjellige aspekter av nocicepsjon (smerte). I 2014 ble han hedret av Johnson & Johnson med Dr. Paul Janssen Award for Biomedical Research for oppdagelsen av den molekylære bakgrunnen til smerte og thermocepsjon (varmefornemmelse).


== Priser og utmerkelser ==
2010 - Shawprisen
2014 - Dr. Paul Janssen Award for Biomedical Research
2020 - Kavliprisen i nevrovitenskap 
2021 - Nobelprisen i medisin


== Referanser ==
Ardem Patapoutian

Ardem Patapoutian (armensk: Արտեմ Փաթափութեան; født 2. oktober 1967 i Beirut i Libanon) er en armensk libanesisk-amerikansk molekylærbiolog ved Scripps Research i La Jolla i California. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin for 2021 sammen med David Julius.


== Biografi ==
Ardem Patapoutian 
Patapoutian kom fra en armensk familie i Beirut i Libanon, og opplevde Libanon-krigen i 1982. Han studerte i ett år ved American University of Beirut før han emigrerte til USA i 1986. Han avla i 1990 eksamen i biologi på University of California, Los Angeles og disputerte i biologi på California Institute of Technology i 1996. Han ble i 2000 assisterende ved Scripps Research Institute.
Ardem Patapoutian utforske sensorikkens signaltransduksjon. Han er kjent for sitt arbeide med karakteriseringen av PIEZO1, PIEZO2 og TRPM8-reseptorene som oppfatter trykk, mentol og temperatur. 
Han fikk Kavliprisen i nevrovitenskap i 2020, samt – sammen med David Julius – Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 2021 for sine oppdagelser om temperatur og berøring.


== Priser og utmerkelser ==
2020 - Kavliprisen
2021 - Nobelprisen i medisin


== Referanser ==


== Kilder ==
Biografi på www.kavliprize.org
Harmophorus

Harmophorus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Utseende ==
Små, brunlige køllebiller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. Hodet er omtrent så langt som bredt. Fasettøynene er små og ikke utstående. Antennene er ganske lange okraftige, det tre ytterste leddene er bredere, ganske korte og noe sprikende (kan minne litt om viften ytterst på antennene hos Scarabaeoidea). Palpene (munnfølerne) er nokså små. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, rundet, ytterkanten noe tannet. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Arnylliini Jeannel, 1952
Slekten Harmophorus Motschulsky, 1851 - 12 arter
Harmophorus barbieri (Jeannel, 1952)
Harmophorus ciliatus (Raffray, 1894)
Harmophorus cilipes (Raffray, 1897)
Harmophorus cultratum (Raffray, 1894)
Harmophorus decipiens (Raffray, 1918)
Harmophorus ensipes (Reitter, 1884)
Harmophorus forcipifer (Raffray, 1897)
Harmophorus gibbioides Motschulsky, 1851
Harmophorus parviceps (Reitter, 1884)
Harmophorus pectinatus (Reitter, 1884)
Harmophorus scopula (Raffray, 1914)
Harmophorus stevensi (Jeannel, 1960)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harmophorus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Harmophorus hos NCBI 
Harmophorus – detaljert informasjon på Wikispecies