jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
The Woman’s Law

The Woman's Law er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Lawrence B. McGill.


== Handling ==
Den tidligere millionæren George Orcutt knivstikker vennen sin, artisten Lucas Emmet, i hjel under en krangel om Emmets kjæreste. Orcutt tilstår deretter hva han gjort, til sin kone Gail. Hun finner en fortumlet mann på en benk i parken som ser ut som ektemannen hennes. Hun forsøker å la ektemannen hennes komme seg unna, for sønnens skyld.
Men den andre mannen, som lider av hukommelsestap, tar ektemannens plass. Bedrageren blir snart erklært som sinnssyk, og sendt til et sanatorium. Etter løslatelsen flytter han inn hos Gail som ektemannen hennes, fremdeles uten å huske noe som helst fra hans tidligere liv. Men problemene deres er fremdeles ikke overstått.


== Skuespillere ==
Florence Reed som Gail Orcutt.
Duncan McRae som George Orcutt / Keith Edgerton.
Anita d'Este Scott som Mrs. Lorme.
Jack Curtis som Vance Orcutt.
Lora Rogers som Vance sin guvernate.
John Webb Dillion som John Kent.
William A. Williams som Frank Fisher.
Philip Hahn som Lucas Emmet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Woman's Law på Internet Movie Database 
(en) The Woman's Law på AllMovie
A Woman’s Way (1916)

A Woman's Way er en amerikansk stumfilm fra 1916 regissert av Barry O'Neil.


== Skuespillere ==
Ethel Clayton som Marion Livingston
Carlyle Blackwell som Howard Stanton
Alec B. Francis som John Stanton
Pierre LeMay som Jack Stanton
Edward Kimball som John Livingston


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Woman's Way på Internet Movie Database
The Wood Nymph

The Wood Nymph er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Paul Powell.


== Handling ==
Historien finner sted i skogene i California. En nymfe har vokst opp under omsorgen til en mor, som har forlatt sivilisasjonen for å bo i et tømmerhus i den tette skogen. De har en trofast tjener, som vokter jenta. Nymfen vet ikke noe om mannssamfunnet. Hun blir bare undervist i de eldgamle historiene om de greske guddommelighetene, og spiller salmer til disse personene på harpen hennes.
Men den rastløse unge kvinnen nøyer seg ikke med å bare holde sege hjemme. Hun løper og danser gjennom skogen, og hodet fylt av alle de fantastiske historiene hun har lest. Men en dag blir hun oppdaget av en jeger, som umiddelbart får hennes interesse.


== Skuespillere ==
Marie Doro som Daphne
Frank Campeau som David Arnold
Wilfred Lucas som Fred Arnold
Charles West som William Jones
Cora Drew som Mrs. Arnold
Fred Graham som Pete
Pearl Elmore som Hippolyta


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Wood Nymph på Internet Movie Database 
(en) The Wood Nymph på AllMovie
The World’s Great Snare

The World's Great Snare er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Joseph Kaufman.


== Skuespillere ==
Pauline Frederick som Myra.
Irving Cummings som Bryan.
Ferdinand Tidmarsh som Huntley.
Frank Evans som Pete.
Riley Hatch som Aimes Rutten.
Bert Starkey som Skein.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The World's Great Snare på Internet Movie Database 
(en) The World's Great Snare på AllMovie
Choerorhinini

Choerorhinini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae). De lever i død ved.


== Utseende ==
Små, smale, sylindriske snutebiller, matt mørkbrunlige på farge. Snuten er bred og noe lengre enn resten av hodet.


== Levevis ==
Billene lever i død ved av ulike treslag. Noen arter kan også forekomme i bygningstømmer, men dette er da infisert av sopp. 


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Frankrike, Italia, Hellas og Tyrkia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien vedsnutebiller, Cossoninae Schönherr, 1825
Stammen Choerorhinini Folwaczny, 1973
Slekten Choerorhinus Fairmaire, 1858
Choerorhinus concaviceps Voss, 1960
Choerorhinus explanatus Konishi, 1960
Choerorhinus gronopiformis Wollaston, 1873
Choerorhinus squalidus Fairmaire, 1858


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Choerorhinus squalidus(en) Choerorhinini hos Fauna Europaea
Onycholipini

Onycholipini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae). De lever i død ved.


== Utseende ==
Små, smale, sylindriske snutebiller, matt mørkbrunlige på farge. Snuten er bred og noe lengre enn resten av hodet.


== Levevis ==
Billene lever i død ved av ulike treslag. Noen arter kan også forekomme i bygningstømmer, men dette er da infisert av sopp. 


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien vedsnutebiller, Cossoninae Schönherr, 1825
Stammen Onycholipini Wollaston, 1873
Slekten Beaveriola Osella, 1986
Slekten Brachytemnus Wollaston, 1873 - 3 arter
Slekten Eurycorynes Wollaston, 1873 - én art
Slekten Eurycorynophorus Voss, 1964 - én art
Slekten Halorhynchus  Wollaston, 1873 - 2 arter
Slekten Hauseriola Osella, 1980 - én art
Slekten Hexarthrum  Wollaston, 1869 - 11 arter
Slekten Hopliturus Marshall, 1956 - 2 arter
Slekten Hyloscyllus Schaufuss, 1898
Slekten Leipommata  Wollaston, 1857 - 2 arter
Slekten Lindbergius Roudier, 1957 - én art
Slekten Miorrhinus Marshall, 1936 - 5 arter
Slekten Onycholips  Wollaston, 1861 - 2 arter
Slekten Pselactus Broun, 1886 - 25 arter
Slekten Pseudopentarthrum  Wollaston, 1873 - 15 arter
Slekten Pseudophloeophagus  Wollaston, 1873 - 2 arter
Slekten Pseudostenoscelis  Wollaston, 1877 - 9 arter
Slekten Stenoscelis  Wollaston, 1861 - 35 arter
Slekten Stenoscelodes Konishi, 1962 - 3 arter
Slekten Stereocorynes  Wollaston, 1873 - 4 arter
Slekten Tarchius Pascoe, 1885 - 4 arter
Slekten Trichacorynus Blatchley, 1916 - én art


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Onycholipini hos Artsdatabanken 
(sv) Onycholipini hos Dyntaxa 
(en) Onycholipini hos Fauna Europaea 
(en) Onycholipini hos Fossilworks 
(en) Kategori:Onycholipini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Onycholipini – detaljert informasjon på Wikispecies
Neumatorini

Neumatorini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae). De lever i død ved.


== Utseende ==
Små, smale, sylindriske snutebiller, rødbrunlige på farge. Snuten er smal og noe lengre enn resten av hodet. Beina er ganske kraftige.


== Levevis ==
Billene lever i død ved av ulike treslag. Noen arter kan også forekomme i bygningstømmer, men dette er da infisert av sopp. 


== Utbredelse ==
Slekten har en begrenset utbredelse rundt midten av Middelhavet og er bare kjent fra Tunisia og Sicilia med omkringliggende øyer.


== Systematisk inndeling ==
Slektens systematiske plassering er noe usikker. Den har også blitt plassert i stammen Torneumatini, underfamilie Cryptorhynchinae.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien vedsnutebiller, Cossoninae Schönherr, 1825
Stammen Neumatorini Folwaczny, 1973
Slekten Neumatora Normand, 1920
Neumatora annamariae Magrini, Abbazzi & Petrioli, 2013- Lampedusa, Sicilia
Neumatora depressa Normand, 1920 - Nord-Afrika og Sicilia
Neumatora scillae Normand, 1920
Neumatora viti Osella, 1977


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Neumatorini hos Fauna Europaea
Kabu

Kabu er et kortspill der spillerne konkurrerer om å ende opp med lavest poengsum etter et forhåndsbestemt antall runder.


== Kortenes verdi ==
Ess: 1
Røde konger: -1
Alle andre bildekort: 10
Tallkort har lik verdi som på kortet


== Kortenes funksjoner ==
Noen kort har spesielle funksjoner.


== Regler ==
Hver spiller deles ut et forhåndsbestemt antall kort i partall. Kortene legges på bordet med baksiden opp, og fordeles med likt antall over to rekker. Normalt deles det ut enten fire eller seks kort.
Når kortene er utdelt får hver spiller se på halvparten av kortene sine, før de legges tilbake med baksiden opp. Spillet er offisielt i gang når spillerne har sett på halvparten av kortene og har erklært seg for klare. Bunken med kort ligger midt på bordet og et kort snus deretter for å «kickstarte» spillet
Den første spilleren starter ved å trekke et kort enten fra kortstokken eller fra bunken ved siden av, der spillets første kort ble lagt. Alle spillere kan velge å enten ta inn kortet fra kortstokken eller bunken ved siden av. Spilleren har så valget om å bytte ut ett av sine kort med det nye kortet, eller legge det med riktig side opp ved siden av kortstokken.
Har man samme kort som snus fra kortstokken eller bunken ved siden av, kan det legges i bunken. Har en annen spiller det samme kortet, men er treigere enn motspilleren på å legge ut, får ikke denne spilleren legge ut sitt kort. Spilleren som var raskest kan derimot ta motstanderens kort og legge dette ut hvis spilleren vet hva motstanderens kort er.
Runden avsluttes når en spiller mener han/hun/hen/det sitter med en følelse av å ha lavest poengsum. Da sier spilleren «Kabu» når det er spillerens tur. Da låses spillerens kort, og motstanderne har ikke mulighet til å bytte eller ta kort fra denne spilleren. De andre spillerne har da en runde på seg til å forbedre egen poengsum før kortene snus og poengsum telles.
Dersom spilleren som sa «Kabu» hadde lavest poengsum får spilleren -15 poeng + summen av kortene spilleren satt igjen med. Har noen andre spillere lik poengsum eller lavere vil spilleren som sa «Kabu» få 15 plusspoeng istedenfor 15 minuspoeng i tillegg til de gjenværende kortenes verdi.


== Straffekort ==
Straffekort tildeles spillere som:

trekker kort fra bunken utenom tur
legger ut/trekker opp feil kort (gjelder både egne og andres)
bruker begge hender til å legge ut kort (dette gjøres med formål om å minske tiden motstander kan kapitulere)
bruker feil funksjon på kort trukket fra bunken


== Referanser ==
Fjellstad gård (Salangen)

Fjellstad gård (Salangen) er et gårdsbruk i Salangen kommune i Sør-Troms, som ble fredet i 2022 som et eksempel på den kvenske minoritetens kulturminner og håndverkstradisjoner.  Gårdsnavnet er skrevet Fjellstad av kartverket, mens Riksantikvaren skriver Fjeldstad i samsvar lokal tradisjon. 


== Historikk ==
Rundt 1835 overtok Nils Hansson Soppero gården. Han var opprinnelig fra Øvre Soppero i Jukkasjarvi i Tornedalen, og kom til Salangen sammen med sine foreldre, sin tante og sine fem søsken. Familien Soppero eier fortsatt gården per 2022. 
Gården hadde det første vanndrevne gårdskraftverket i Troms. Flere av mennene på gården var smeder som jobbet på bergverksbedriften Salangsverket, som var i drift mellom 1907 og 1912. 


== Fredningsvedtaket ==
Fredningsvedtaket ble kunngjort av Riksantikvaren den 25. juni 2022. Bakgrunnen for fredningen er at gården har nasjonal verdi som representant for den kvenske minoritetens kulturminner og håndverkstradisjoner. Bygninger og anlegg har høye verneverdier knyttet til kvensk historie, bygningshistorie og håndverkshistorie, samt tilknytningen til bergverksanlegget Salangsverket, som ble kjøpt av Fjeldstad etter nedleggelsen. 
Fredningen omfatter et våningshus fra tidlig 1800-tall, en smie, ruinen av gårdens kraftstasjon og gårdsanleggets hage.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kulturminnesøk.no
Cryptommatini

Cryptommatini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae). De lever i død ved.


== Utseende ==
Små, sylindriske, matt brunlige snutebiller. Kroppen er gjerne kledt med litt oppstående skjell og virker noe "rufsete".


== Levevis ==
Billene lever i død ved av ulike treslag. Noen arter kan også forekomme i bygningstømmer, men dette er da infisert av sopp. 


== Utbredelse ==
Arten er endemisk fro St. Helena.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien vedsnutebiller, Cossoninae Schönherr, 1825
Stammen Cryptommatini Voss, 1972
Slekten Cryptommata Wollaston, 1877
Cryptommata cucullata Wollaston, 1877


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cryptommatini – detaljert informasjon på Wikispecies
Microxylobiini

Microxylobiini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae). De lever i død ved.


== Utseende ==
Små, sylindriske, matt brunlige snutebiller. Kroppen er gjerne kledt med litt oppstående skjell og virker noe "rufsete".


== Levevis ==
Billene lever i død ved av ulike treslag. Noen arter kan også forekomme i bygningstømmer, men dette er da infisert av sopp. 


== Utbredelse ==
Artene er endemiske for St. Helena.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien vedsnutebiller, Cossoninae Schönherr, 1825
Stammen Microxylobiini Voss, 1972
Slekten Isotornus Wollaston, 1877 - 3 arter
Slekten Microhylonomus Voss, 1972 - 2 arter, ofte plassert i Microxylobius
Slekten Microxylobius Chevrolat, 1836 - 18 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Microxylobiini – detaljert informasjon på Wikispecies
Nesiobiini

Nesiobiini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae). De lever i død ved.


== Utseende ==
Bittesmå til små (0,75-4 millimeter), mer eller mindre pæreformede, mørke snutebiller. 


== Levevis ==
Billene lever i død ved av ulike treslag. Noen arter kan også forekomme i bygningstømmer, men dette er da infisert av sopp. 


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika, dessuten er to av slektene er endemiske for St. Helena.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien vedsnutebiller, Cossoninae Schönherr, 1825
Stammen Nesiobiini Alonso-Zarasaga & Lyal, 1999
Slekten Nesiobius Marshall, 1943 (=Nesiotes Wollaston, 1861, ikke Martens, 1860) - 6 arter, St. Helena
Slekten Nesiotophasis Péringuey, 1908 - 10 arter, sørlige Afrika
Slekten Paracamptopsis Hustache, 1929 - 9 arter, Afrika
Slekten Pseudomesitodes Voss, 1953 - 6 arter
Slekten Tychiorhinus Wollaston, 1877 - 6 arter, St. Helena


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nesiobiini – detaljert informasjon på Wikispecies
Ine Bakken

Ine Bakken (født 28. mai 1996) er en norsk friidrettsutøver som representerer IL Gular.
Hun vant NM-gull på 10 000 meter i 2022. 


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ine Bakken – World Athletics 
(no) Ine Bakken – Norges Friidrettsforbund
Rachel Ombeni

Rachel Ombeni (født 20. juni 2001) er en norsk friidrettsutøver som representerer IL Norna-Salhus.
Hun vant NM-gull i tresteg i 2022. 


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rachel Ombeni – World Athletics 
(no) Rachel Ombeni – Norges Friidrettsforbund
Sarah-Christine Mikkelsen

Sarah-Christine Kouamé Mikkelsen (født 6. februar 2002) er en norsk friidrettsutøver som representerer SK Snøgg.
Hun vant NM-gull i slegge i 2022. 


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sarah-Christine Mikkelsen – World Athletics 
(no) Sarah-Christine Kouamé Mikkelsen – Norges Friidrettsforbund
Kenny Emi Tijani-Ajayi

Kenny Emi Tijani-Ajayi (født 5. mai 2003) er en norsk friidrettsutøver som representerer IK Tjalve.
Han vant NM-gull på 200 meter i 2022. 


== Karriere ==
Han var med på 200 meter under NM i friidrett 2021 der han endte på 4.-plass.
Under NM i friidrett innendørs 2022 vant han bronsemedalje.
Han vant 200 meter under NM i friidrett 2022.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kenny Emi Tijani-Ajayi – World Athletics 
(no) Kenny Emi Tijani-Ajayi – Norges Friidrettsforbund
Andreas Grimerud

Andreas Grimerud (født 11. juli 2003) er en norsk friidrettsutøver som representerer Moelven IL.
Han vant NM-gull på 400 meter under NM i Stjørdal i 2022. Under U20 VM i Cali avanserte Grimerud til semifinalen og ble nr 11 totalt i mesterskapet. Under Junior-NM i Bærum tok Grimerud tre gull på 400m, 200m og 1000m stafett. På stafetten satte Grimerud sammen med Lavrants Kongssund, Sondre Matias Rudi og Håvard Bentdal Ingvaldsen ny U23-rekord. 


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Grimerud – World Athletics 
(no) Andreas Grimerud – Norges Friidrettsforbund
Even Brøndbo Dahl

Even Brøndbo Dahl (født 24. august 1994) er en norsk friidrettsutøver som representerer FIK Orion.
Han vant NM-gull på 1500 meter i 2022. 


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Even Brøndbo Dahl – World Athletics 
(no) Even Brøndbo Dahl – Norges Friidrettsforbund
Allocoryninae

Allocoryninae er en familie av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea).  Artene er knyttet til konglepalmer (Cycadales), der de lever av pollen i hann-kongler.


== Utseende ==
Stort sett små (ofte 3 – 5 mm), avlange, noe flate biller, brune, rødlige eller svarte. Oversiden er snau eller med spredte, fine hår eller skjell, ofte noe glinsende, gjerne kraftig og tett punktert. Hodet er i midten trukket ut til en snute som er lengre enn resten av hodet. Antennene sitter festet ved roten av snuten, rett ved øyets framkant. Antennenes to-tre ytterste ledd danner en løs kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, tilsmalnet framover, med markerte sidekanter. Det er ofte tett og sterkt punktert. Dekkvingene er avlange og parallellsidige. Beina er ganske korte og kraftige, baklårene gjerne sterkt fortykkede. På mellom- og bakbeina har leggene og lårene en rekke av kraftige knøler på oversiden. Framleggene (protibiae) har en kam av børster som brukes til å rense antennene. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite og knapt synlig. Det tredje og ofte også det andre leddet er tolappede. På framføttene er det ytterste leddet lengre enn de fire innerste til sammen.


== Levevis ==
Artene er knyttet til konglepalmer av slekten Zamia, der de spiser pollen i hann-kongler.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Mellom-Amerika og Karibia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (Infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien Oxycorynidae Schönherr, 1840
Underfamilien Allocoryninae Sharp, 1890
Slekten Allocorynus Sharp, 1890  – fem arter
Slekten Dysicorynus O'Brien & Tang, 2015 - gjerne plassert som en underslekt av Parallocorynus
Slekten Eocorynus O'Brien & Tang, 2015 - gjerne plassert som en underslekt av Parallocorynus
Slekten Neocorynus O'Brien & Tang, 2015 - gjerne plassert som en underslekt av Parallocorynus
Slekten Notorhopalotria  O'Brien & Tang, 2015 - 4 arter
Slekten Parallocorynus Voss, 1943 - 10 arter
Slekten †Pleurambus Poinar & Legalov, 2013 - fossil slekt fra dominikansk rav
Slekten Protocorynus O'Brien & Tang, 2015 - én art
Slekten Rhopalotria Chevrolat, 1878  – én art


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen er ikke koblet til Wikidata
Metrioxeninae

Metrioxeninae er en gruppe av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea). 


== Utseende ==
Stort sett små (ofte 3 – 5 mm), avlange, noe flate biller, brune, rødlige eller svarte. Oversiden er snau eller med spredte, fine hår eller skjell, ofte noe glinsende, gjerne kraftig og tett punktert. Hodet er i midten trukket ut til en snute som er lengre enn resten av hodet. Antennene sitter festet ved roten av snuten, rett ved øyets framkant. Antennenes to-tre ytterste ledd danner en løs kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, tilsmalnet framover, med markerte sidekanter. Det er ofte tett og sterkt punktert. Dekkvingene er avlange og parallellsidige. Beina er ganske korte og kraftige, baklårene gjerne sterkt fortykkede. På mellom- og bakbeina har leggene og lårene en rekke av kraftige knøler på oversiden. Framleggene (protibiae) har en kam av børster som brukes til å rense antennene. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite og knapt synlig. Det tredje og ofte også det andre leddet er tolappede. På framføttene er det ytterste leddet lengre enn de fire innerste til sammen.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia. Fossile arter er også kjent fra andre deler av Jorda.


== Systematisk inndeling ==
Noen ganger blir slektene i Afrocoryninae også plassert her.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (Infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien Oxycorynidae Schönherr, 1840
Underfamilien Metrioxeninae Voss, 1953
Slekten Metrioxena Pascoe, 1870  – 14 arter, 12 av dem nålevende
Slekten †Paltorhynchus Scudder, 1893  – tre arter
Slekten †Prometrioxena Voss, 1957 - én art


== Eksterne lenker ==
Artikkelen er ikke koblet til Wikidata
Belinae

Belinae er en artsfattig gruppe av biller som hører til gruppen snutebiller (Curculionoidea) og lever bare på den sørlige halvkulen. De fleste av de kjente artene lever i Australia. Belidene er gjerne ganske store, avlange og slanke snutebiller. De fleste artene er knyttet til bartrær i familiene Podocarpaceae og Phyllocladaceae, men billene kan også finnes på akasier og på ulike slags blomster. Belinae er kjent fra Australia, New Zealand, Argentina, Brasil og Chile.


== Utseende ==
Gjerne middelsstore (ofte 15 – 20 mm), avlange, sylindriske biller. Noen arter etterligner giftige biller i familien rødvinger (Lycidae) og er farget i rødt og svart, ellers er det ofte mørkfargede med mønster dannet av lyse skjell. Hodet er trukket ut til en lang, sylindrisk snute som vanligvis er lengre enn resten av hodet. Antennene er festet omkring midten av snuten, de er 11-leddete, noe tykkere mot spissen, men uten en markert kølle. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, med avrundede sidekanter. Dekkvingene er parallellsidige, ofte trukket ut til en spiss bakerst. Beina er kraftige, frambeina er ofte noe forlenget. Føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite. Det tredje leddet er tolappet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien Belidae Schönherr, 1826
Underfamilien Belinae  Schönherr, 1826 = Belidae i snever forstand. ca. 100 arter i 25 slekter.
Slekten Agathobelus Zimmerman, 1994
Slekten Agnesiotis Pascoe, 1870
Slekten Apagobelus Zimmerman, 1994
Slekten Araiobelus Zimmerman, 1994
Slekten Atractuchus Vanin, 1976
Slekten Arhinobelus Zimmerman, 1994
Slekten Basiliobelus Zimmerman, 1994
Slekten Callirhynchinus Kuschel, 1955
Slekten Cyrotyphus Pascoe, 1870
Slekten Dicordylus Lacordaire, 1863
Slekten Habrobelus Zimmerman, 1994
Slekten Hadrobelus Zimmerman, 1999
Slekten Homalocerus Schönherr, 1839
Slekten Isacantha Hope, 1833
Slekten Isacanthodes Zimmerman, 1994
Slekten Macrobelus Lea, 1909
Slekten Pachybelus Zimmerman, 1994
Slekten Pachyura Hope, 1833
Slekten Pachyurinus Kuschel, 1959
Slekten Rhinotia Kirby, 1819 (= Belus Schönherr, 1823)
Slekten Rhinotoides Zimmerman, 1994
Slekten Sphinctobelus Zimmerman, 1994
Slekten Stenobelus Zimmerman, 1999
Slekten Trichophthalmus Kuschel, 1955


== Eksterne lenker ==
(en) Belinae hos Fossilworks 
(en) Belinae hos ITIS 
(en) Belinae hos NCBI 
(en) Kategori:Belinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Belinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av noen australske arter av Belidae