jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Niels Iversen Bredal

Niels Iversen Bredal  (1772–1831) var en dansk-norsk maler, tegner og raderer. 
Han var sønn av kjøpmann og tobakksfabrikant i Bergen Iver Bredal (d. 1783) og Anna Rennord (d. 1776). Han kom til København hvor han ble malermestersvenn og i 1800 utførte sitt mesterstykke, et ornament, som ble godkjent av Det Kongelige Danske Kunstakademi. I 1824 utstilte han et portrett på Charlottenborg Forårsudstilling. Han har muligvis også arbeidet som portrettmaler i Bergen og Christiania. Ved sin død etterlot han seg en større kunstsamling


== Familie ==
Bredal ble gift første gang i 1796 med Marie Frederikke Christiansdatter (d. 1797), annen gang i 1798 med Charlotte Augusta Grehn (1838). I sitt siste ekteskap ble han far til kommponisten Iver Frederik Bredal (1800–64) og bestefar til arkitektur- og landskapsmaler Niels Anders Bredal (1841–1888).


== Referanser ==
Oarotrechus

Oarotrechus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
En liten (ca. 2,5 millimeter), avlang, lsy brunlig løpebille. Hodet er avrundet firkantet med forholdsvis kraftige kjever og små, flate fasettøyne. Kjevene er korte og kraftige, antennene litt over halve kroppslengden. Pronotum er hjerteformet, litt bredere enn langt. Dekkvingene er ovale med litt uregelmessige punktstriper og flere kraftige børstepunkter.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra New Zealand (Sørøya).


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Aepyna Fowler, 1887
Slekten Oarotrechus Townsend, 2010
Oarotrechus gracilentus Townsend, 2010


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilder av typeeksemplar
(en) Oarotrechus i Encyclopedia of Life 
(en) Oarotrechus i Global Biodiversity Information Facility 
Oarotrechus – detaljert informasjon på Wikispecies
Waiputrechus

Waiputrechus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Levevis ==
Det eneste kjente eksemplaret ble funnet i en hule.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra New Zealand. Den er bare kjent fra typeeksemplaret, som ble funnet i 1999.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Aepyna Fowler, 1887
Slekten Waiputrechus Townsend, 2010Waiputrechus cavernicola Townsend, 2010


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Waiputrechus i Encyclopedia of Life 
(en) Waiputrechus i Global Biodiversity Information Facility 
Waiputrechus – detaljert informasjon på Wikispecies
Acheroniotes

Acheroniotes  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små (ca. 3 millimeter), spinkle, blankt lysbrunlige løpebiller med lange antenner, men uten øyne. Pronotum er rundet med avsatt siderand, lengre enn bredt, dekkvingene bredt ovale uten lengdestriper. Beina er lange og tynne.


== Levevis ==
Artene lever i huler.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Montenegro og Bosnia-Hercegovina.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Acheroniotes Lohaj & Lakota, 2010 Acheroniotes golovracinensis Lohaj & Mlejnek, 2012
Acheroniotes mlejneki Lohaj & Lakota, 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Acheroniotes i Global Biodiversity Information Facility 
Acheroniotes – detaljert informasjon på Wikispecies
Troels Smith

Troels Smith (1672–1730) var en dansk-norsk generalfiskal.
Han ble født i Bragernæs som sønn av assessor i den norske overhofret, kommercekommissarius Laurits Lauritsen Smith (d. 1686) og hans første hustru, Anne Mortensdatter Sand (d. 1677). Etter at moren døde ble han sendt til laitnskolen i Aalborg hvorfra han dimmiterte i 1688. Heretter studerte han jus i København, og i 1697 i Oxford. I 1702 fikk han bestalling som prokurator ved Højesteret samt ved alle over- og underretter i Danmark og Norge. I 1716 ble han utnevnt til kanselliråd og generalfiskal og i 1729 til justisråd.Smith døde i København i juni 1730, men rakk å oppleve at datteren Anna Dorothea (1713–1777) giftet seg med senere justisråd og adelsmann, Bredo von Munthe af Morgenstierne. Smiths enke, Ellen Kaasbøll, døde i 1748 på Bækkeskov hos datteren og svigersønnen.


== Referanser ==
Nemam Ghafouri

Nemam Ghafouri (kurdisk: نەمام غەفووری; født i desember 1968 i Irak, død 1. april 2021 i Stockholm) var en irakiskfødt svensk kurdisk lege.
Hun er kjent for å  ha behandlet jasidiske ofre for ISILs overgrep.Ghafouri døde av covid-19 i Stockholm den 1. april 2021.


== Referanser ==
Jalzicaphaenops

Jalzicaphaenops  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små (ca. 4 millimeter), spinkle, brune løpebiller med lange antenner, men uten øyne. Hodet er nokså langt og smalt. Pronotum er rundet med avsatt siderand, lengre enn bredt, dekkvingene bredt ovale uten lengdestriper. Beina er lange og tynne.


== Levevis ==
Arten er beskrevet fra en ganske liten hule, 67 meter lang og 25 meter dyp, med bittesmå bekker i bunnen. Det kjente utbredelsesområdet blir dermed svært lite.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Kroatia (nær Rakovica).


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Jalzicaphaenops Lohaj & Lakota, 2010 Jalzicaphaenops poljaki Lohaj & Lakota, 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jalzicaphaenops i Global Biodiversity Information Facility 
Jalzicaphaenops – detaljert informasjon på Wikispecies
Dracotrechus

Dracotrechus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små (3-4 millimeter), nokså brede og rundede, blanke, brunrøde, blinde løpebiller. Artene mangler fasettøyne. Kroppen har noen lange, utstående børster som tjener som sanseorganer. Hodet er forholdsvis bredt firkantet, pronotum hjerteformet, dekkvingene ovale med fine punktstriper.


== Levevis ==
Artene lever i huler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Japan (Honshû).


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Dracotrechus Uéno, 2010 Dracotrechus fontanus Uéno, 2010
Dracotrechus meridianus Uéno, 2011Dracotrechus meridianus meridianus Uéno, 2011
Dracotrechus meridianus thermarum Uéno, 2011


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dracotrechus i Global Biodiversity Information Facility 
Dracotrechus – detaljert informasjon på Wikispecies
Kathiri

Kathiri, også Kathiri-staten Sayun, var en stat i innlandet i Hadramawt sør på Den arabiske halvøy, i det som i 1967 ble Sør-Jemen og deretter en del av det forente Jemen. Hovedstaden i sultanatet var byen Sayun.


== Historie ==
Statens territorium omfattet deler av innlandet i Hadramawt, fra Wadi Hadramawt og nordover mot ørkenen Rub al Khali.Området var befolket av kathiri-stammen, med qu'aiti-stammen som dannet sultanatet Qu'aiti som de fremste rivalene. Kathiris området strakte seg til kysten om omfattet byene Mukalla og Shihr. Striden med qu'aitiene om kontroll over kystbyene fortsatte fra slutten av 1800-tallet og utover begynnelsen av 1900-tallet. 
Ved en traktat fra 1918 ble grensene trukket slik at kathiriene tapte tilgangen til kystområdet ut mot Arabiahavet. Samtidig aksepterte Kathiri britenes mellomkomst i framtidige konflikter.Det ble drevet landbruk, husdyrhold og håndverksproduksjon.Britene regnet Kathiri til Øst-Aden-protektoratet, en underdel av Aden-protektoratet. På 1950-tallet fikk britene i stand Føderasjonen av sørarabiske emirater blant protektoratene i området. Den ble i 1962 ble omdannet til Den sørarabiske føderasjon. De fire statene som ikke sluttet seg til Den sørarabiske føderasjon, sultanatene Kathiri, Øvre Yafa, Shihr og Mukalla og Qishn og Sokotra, ble fra januar 1963 samlet i Sør-Arabia-protektoratet.Styrker fra National Liberation Front tok først kontroll over Kathiri tidlig i oktober 1967. Kathiri ble deretter en del av det selvstendige Sør-Jemen, som i 1990 gikk sammen med Nord-Jemen til Jemen.

		


== Referanser ==
Gjæringskasse

En gjæringskasse, også kalt gjærkasse eller gjærekasse, er en innretning brukt i trearbeid for å styre en håndsag til presise kutt, ofte gjæringskapp med 45 graders vinkel. Tradisjonelt har gjæringskasser vært enkle konstruksjoner i tre. En gjærekasse tar som regel form som en enkel U-formet lang kassett der det er spor for en vanlig håndsag som gir vinkelrett flate på emnet som trykkes mot to av flatene i gjærekassen og sages med en bakksag. Det er også spalter for sagen som gir 45 grader vinkel i begge retninger mens det andre planet skjæres i 90 grader.


== Sammenlignet med kapp- og gjærsag ==
Det finnes også andre verktøy for å gjæringskutt, og gjærkasser har i stor grad blitt erstattet av gjærsager, og i de senere årene av den mer allsidige kapp- og gjærsagen. Til tross for at gjæringskasser er mer tidkrevende å bruke en de forannevnte maskinsagene, så har gjæringskasser likevel enkelte fordeler som at de er tryggere, mer stillegående, billigere og tar mindre lagringsplass enn maskindrevne sager.


== Se også ==
Kappsag
Kapp- og gjærsag


== Referanser ==
Mahra-sultanatet

Mahra, Mahra-sultanatet eller Mahra-sultanatet Qishn og Sokotra var en stat sør på Den arabiske halvøy og på Sokotraøyene, i det som i 1967 ble til Sør-Jemen og deretter det forente Jemen. Formelt var Qishn på fastlandet hovedstad, men de siste sultanene fortrakk å bo i Tamrida (nå kalt Hadibu) på øya Sokotra. På fastlandet grenset Mahra-sultanatet til Oman i øst og til Quaiti-sultanatet og Kathiri-sultanatet i vest.


== Historie ==
Området på fastlandet var befolket av mahraer, med mahri som språk.
Sultanatet oppsto på 1500-tallet. Britene anmodet sultanen om å få bruke Sokotra som kullstasjon og i 1834 ble den inngått en avtale om dette. Sultanen nektet imidlertid å selge øya og Aden overtok rollen som kullstasjon.
I 1876 ble det inngått en ny avtale, denne gangen forpliktet sultanen seg til å ikke avstå, selge eller leie ut Sokotra til annen makt enn Storbritannia. Sultanen ble betalt en engangssum på 3000 daler og britene forpliktet seg til en årlig sum på 360 daler i bidrag. I 1880 ble en protektoratavtale inngått for Sokotra med tilhørende besittelser og i 1888 ble en inngått med sultanen på vegne av mahiri-stammen for Qishn og tilhørende områder.  Britene økte da sitt årlige bidrag til sultanen med 120 daler.
Etter inngåelsen av avtalene om protektorert status bodde sultanen fast på Sokotra. Tidligere var sultanen representert på øya av en av sine slektninger. Forholdet ble nå omvendt og sultanens skifte av residenssted medførte et endring der fastlandsdelen av sultanatet ble mer eller mindre neglisjert. Britene blandet seg lite inn i sultanatets indre anliggender. Sultanatet var ikke omfattet av opplegget med politiske rådgivere som fungerte andre steder. Først etter at et oljeselskap viste interesse for å lete etter olje, undertegnet Storbritannia i 1954 en avtale om politisk rådgivning med sultanatet. Avtalen ble aldri satt ut i livet og sultanen nektet å utstede lisens for oljeleting.
Sultanen hadde rett til en salutt på ni skudd. Saluttrettigheten ble gjort permanent i 1902.Britene regnet Qishn og Sokotra til Øst-Aden-protektoratet, en underdel av Aden-protektoratet. På 1950-tallet fikk britene i stand Føderasjonen av sørarabiske emirater blant protektoratene i området. Den ble i 1962 ble omdannet til Den sørarabiske føderasjon. De fire statene som ikke sluttet seg til Den sørarabiske føderasjon, sultanatene Øvre Yafa, Kathiri, Shihr og Mukalla samt Qishn og Sokotra, ble fra januar 1963 samlet i Sør-Arabia-protektoratet.Sultanatet ble avskaffet i 1967 da britene trakk seg ut av kolonien Aden og Sør-Arabia-protektoratet, som Mahra-sultanatet de siste årene hørte inn under. Styrker fra National Liberation Front tok først kontroll over fastlandsterritoriet i oktober 1967, for så å ta kontroll over Sokotra 30. november 1967.


== Referanser ==
Bakksag

En bakksag, noen ganger kalt ryggsag etter direkte oversettelse fra engelsk backsaw, er en type håndsag som har en avstivende kappe på toppen av sagbladet for å hindre dette fra å bøye seg mens man sager. Arbeid med en bakksag krever en tynt og stivt blad, som er to umiddelbart uforenlige krav, og den avstivende kappen hjelper med dette. Kappen gjør bakksagen bedre egnet til presise, rette kutt, men begrenser hvor dypt man kan sage.
Bakksagen brukes normalt til gjæringskutt ved hjelp av en gjæringskasse, samt til annet presist trearbeid som å lage svalehalsskjøter eller tappsammenføyninger. Bakksager har ofte noe finere tenner enn andre typiske håndsager, eksempelvis kappsagen (snekkersag).


== Typer ==
Det finnes flere typer bakksager, blant annet:

Svalehalesag, liten bakksag brukt til å lage svalehaleskjøter
Dōzuki, japansk type bakksag


== Referanser ==
Kettlotrechus

Kettlotrechus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små (3-4 millimeter), avlange, blankt brunlige løpebiller med ganske små fasettøyne. Hodet er avlangt, de små fasettøynene sitter nær forkanten. Antennene er tynne og nesten så lange som kroppen. Pronotum er hjerteformet, med markerte bakhjørner, men fin midtfure. Dekkvingene er ovale uten punktrader, men hver dekkvinge med noen grove børstepunkter.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra New Zealand.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Kettlotrechus Townsend, 2010 Kettlotrechus edridgeae Townsend, 2010
Kettlotrechus marchanti Townsend, 2010
Kettlotrechus millari Townsend, 2010
Kettlotrechus orpheus (Britton, 1962)
Kettlotrechus pluto (Britton, 1964)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettside om slekten
(en) Kettlotrechus i Global Biodiversity Information Facility 
Kettlotrechus – detaljert informasjon på Wikispecies
Hans Christophersen Hiort

Hans Christophersen Hiort (– 1692) var en dansk-norsk godseier som lot bygge Stend hovedgård.
Hiorts kontakter ved hoffet hjalp ham godt på vei med karrieren. I en periode var han bosatt i Vordingborg, senere i København. I 1661 ble han utnevnt til stiftsskriver over Sjællands stift, i 1669 til generaltollforvalter over det nordenfjeldske Norge, og overgikk til landkommisær da overtollinspektørembedet ble avskaffet i 1680. I 1690 avanserte han til justisråd. Samme år fikk han skjøte på Stend, og mottok kongelig konfirmasjon herpå to år senere, samtidig med at han ble tatt opp i adelsstanden.I 1687 fikk han kongelig konfirmasjon på kjøpet av en begravelse til seg og familien i Mariakirken i Bergen.Hiort var gift to ganger; først med Abel Cathrine Sahn og til sist med Anna Maria Heidemann. Da han døde i 1692, overtok enken Stend og de andre gårdene. Hun solgte dem videre igjen i 1696.


== Referanser ==
Yanzaphaenops

Yanzaphaenops  er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små (3-4 millimeter), nokså brede, blinde, rødbrune løpebiller. De mangler fasettøyne. Antennene er nesten så lange som kroppen. Kroppen har spredte, lange børster. Pronotum er forholdsvis smalt, avrundet trapesformet med en børste i hvert hjørne. Dekkvingene er ovale, mye bredere enn pronotum. Beina er forholdsvis lange.


== Levevis ==
Artene finnes mest i kalksteinshuler og gruveganger, men det er også noen arter som lever nede i jorda.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Hubei, Kina.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. Arten ble først beskrevet i slekten Boreaphaenops.

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Yanzaphaenops Uéno, 2010 Yanzaphaenops hirundinis (Uéno, 2005)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yanzaphaenops i Global Biodiversity Information Facility 
Yanzaphaenops – detaljert informasjon på Wikispecies
Domingos Mãhörõ

Domingos Mãhörõ (født i 1960 i delstaten Mato Grosso Brasil, død 6. juli 2020 i Cuiabá i Mato Grosso) var en høvding (cacique) av xavante-indianerne i deres hjemland Sangradouro i området General Carneiro, 449 km fra Cuiaba.
Han var leder for et indiansk statsanerkjent kooperativ og en aktiv leder for de innfødte folkegruppers interesser og rettigheter; han var koordinator av innfødtes helse og leder for innfødtekooperativet (Cooperativa Indígena).Mãhörõ ble ett av ofrene for covid-19 i Brasil. Han ble bragt fra Mato Grossos indre for behandling i Cuiabá, og døde der, 60 år gammel. Hans covid-19-diagnose ble bekreftet den 25. juni 2020 og ble da innlagt på en privat helseenhet i byen Primavera do Leste. Da situasjonen forverret seg ble han bragt til intensivbehandling ved Hospital Estadual Santa Casa i Cuiabá.


== Referanser ==
Ichnusodytes

Ichnusodytes er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Små, avlange, blinde, gulbrune løpebiller. De mangler fasettøyne, hodet er rektangulært bak, med en trapesformet panne. Pronotumm er ovalt med markerte kanter, det er en markert "stilk" mellom pronotum og dekkvingene, som er litt rundede med et par tagger på sidene nær roten. Beina er korte og ganske kraftige.


== Levevis ==
Artene lever på bakken og graver, jorda bør være fuktig.


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Sardinia.


== Systematisk inndeling ==
Arten ble først plassert i slekten Typhloreicheia.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Graveløpere, Scaritinae Bonelli, 1810
Stammen Clivinini Rafinesque, 1815
Understammen Reicheina Jeannel, 1957
Slekten Ichnusodytes Magrini, Fancello & Onnis, 2019Ichnusodytes nivis (Magrini & Onnis, 2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Ivair Nogueira do Pinho

Ivair Nogueiro do Pinho (født 6. november 1951 i Betim i delstaten Minas Gerais i Brasil, død 31. mars 2021 i Belo Horizonte) var en brasiliansk politiker og sivilingeniør og forretningsmann.
Han var først viseborgermester av Betim fra 1989 til 1990, og ble da borgermester, og innehadde vervet fra 1991 til 1992. Han ble så innvalgt i Den lovgivende forsamling i Minas Gerais, der han virket fra 1995 til 2011, med et avbrudd fra 1. januar 1999 til 30. mars 2000 da han var statssekretær for sport i Itamar Francos regjering.
Ivair Nogueiro do Pinho døde av covid-19 i Belo Horizonte den 31. mars 2021 i en alder av 69 år.


== Referanser ==
Acanthoferonia

Acanthoferonia er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
En ganske stor, nokså smal, blankt svart løpebille. Hodet er stort og bredt med middelsstore fasettøyne og skarpe, sigdformede kjever som er nesten like lange som resten av hodet. Antennene er omtrent så lange som hode + pronotum. Pronotum er rundet med avlange groper på hver side ved roten. Dekkvingene er jevnbrede med dype punktstriper.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er kjent i noen ganske få eksemplarer fra Australia (South Australia).


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Notonomus.

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Pterostichinae Bonelli, 1810
slekten Acanthoferonia Moore, 1965
Acanthoferonia ferox Moore, 1965


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Acanthoferonia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Acanthoferonia hos NCBI 
Acanthoferonia – detaljert informasjon på Wikispecies
Woodridge

Woodridge kan være:


== Byer i USA ==
Woodridge (Illinois)
Woodridge (New York)
Woodridge (Nord-Dakota)
Woodridge (Washington)
Oswego

Oswego kan være:


== Byer i USA ==
Oswego (Illinois)
Oswego (Indiana)
Oswego (Kansas)
Oswego (Montana)
Oswego (New York)
Oswego (Nord-Carolina)
Oswego (Sør-Carolina)
Oswego (Tennessee)
Oswego Beach (New York)
Oswego Bitter (New York)
Oswego Center (New York)
Burbank (andre betydninger)

Burbank kan være:


== Byer i USA ==
Burbank - California
Burbank (Minnesota)
Burbank (Illinois)
Burbank (Missouri)
Burbank (Ohio)
Burbank (Oklahoma)
Burbank (Sør-Dakota)
Burbank (Utah)
Burbank (Washington)
Lansing (andre betydninger)

Lansing kan være:


== Byer i USA ==
Lansing, hovedstad Michigan
Lansing (Arkansas)
Lansing (Florida)
Lansing (Illinois)
Lansing (Iowa)
Lansing (Kansas)
Lansing (Minnesota)
Lansing (New York)
Lansing (Nord-Carolina)
Lansing (Ohio)
Lansing (Vest-Virginia)
Oak Forest

Oak Forest kan være:


== Byer i USA ==
Oak Forest (Arkansas)
Oak Forest (Illinois)
Oak Forest (Indiana)
Oak Forest (Kentucky)
Oak Forest (Louisiana)
Oak Forest (Maryland)
Oak Forest (Nord-Carolina)
Oak Forest (Pennsylvania)
Oak Forest (Texas)
Oak Forest (Virginia)
Alton

Alton kan være:


== Byer i USA ==
Alton (Alabama), i Jefferson County
Alton (Arkansas), i Hempstead County
Alton (Florida), i Lafayette County
Alton (Georgia), i Tattnall County
Alton (Idaho), i Bear Lake County
Alton (Illinois), i Madison County
Alton (Indiana), i Crawford County
Alton (Iowa), i Sioux County
Alton (California), i Humboldt County
Alton (Kansas), i Osborne County
Alton (Kentucky), i Anderson County
Alton (Louisiana), i St. Tammany Parish
Alton (Maine), i Penobscot County
Alton (Delta County, Michigan)
Alton (Kent County, Michigan)
Alton (Missouri), i Oregon County
Alton (New Hampshire), i Belknap County
Alton (New York), i Wayne County
Alton (Nord-Carolina), i Union County
Alton (Nord-Dakota), i Traill County
Alton (Ohio), i Franklin County
Alton (Rhode Island), i Washington County
Alton (Texas), i Hidalgo County
Alton (Utah), i Kane County
Alton (Virginia), i Halifax County
Alton (Vest-Virginia), i Upshur County
Alton Bay, i Belknap County, New Hampshire
Alton Homes, i Harford County, Maryland
Alton Park, i Hamilton County, Tennessee
Alton Station, i Anderson County, Kentucky