jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Norbert Brunner

Norbert Brunner (født 21. juni 1942 i Naters i Valais i Sveits) er en sveitsisk katolsk prlat og biskop emeritus av Sitten. Fra 2010 til 2013 var han president for den sveitsiske bispekonferanse.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Norbert Brunner studerte filosofi ved bispedømmet Sittens (Sions) presteseminar i Givisiez og teologi ved Universitetet i Innsbruck. 


=== Prest ===
Den 6. juli 1968 ble han presteviet. Deretter studerte han moralteologi og kanonisk rett ved Universitetet i Fribourg. I 1970 ble han lærer og prefekt ved Maria Hilf internatskole i Schwyz. I 1972 flyttet han til bispedømmet Sion og fra 1972 til 1987 var han kansler og notar samt rektor for Vår Frue-katedralen i Sion. Etter å vært bispedømmeøkonom fra 1988 til 1991, ble Norbert Brunner utnevnt til generalvikar for biskopen av Sitten.


=== Biskop ===
Den 1. april 1995 utnevnte pave Johannes Paul II ham til biskop av Sion. Hans forgjenger kardinal Henri Schwery bispeviet ham den 9. juni 1995. Medkonsekratorer var erkebiskop Peter Zurbriggen, apostolisk nuntius til Mosambik, og biskop Henri Salina C.R.A., abbed av Saint-Maurice. Norbert Brunner var medlem av presidiet for den sveitsiske biskopskonferanse (SBK) fra 1998. I 2010 ble han valgt til president for den sveitsiske bispekonferanse; I 2013 etterfulgte St. Gallen-biskop Markus Büchel ham.Den 5. juni 2013 kunngjorde Brunner sin avgang som biskop. Pave Frans «betraktet med sympati» og tok skritt for å finne en etterfølger. Brunner forble i vervet til hans etterfølger tiltrådte. Den 8. juli 2014 aksepterte pave Frans hans avskjed og utnevnte Jean-Marie Lovey C.R.B. som sin etterfølger. Han ble innsatt i embetet 28. september 2014.Etter sin utnevnelse til biskop uttalte Brunner at han anså avskaffelse av sølibatet og bruken av viri probati som mulig «av teologiske grunner og kirkens forfatning«». I forkant av Gay Pride 2001 i Sion forklarte han så at «under dekke av en legitim bekymring med berettigede argumenter» ble det spilt et «diabolsk spill» her, og denne uttalelsen utløste et uventet ekko i media.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori  (1532-1602)
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611)
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622)
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632)
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642)
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679)
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698)
Pave Benedikt XIII (1649-1730)
Pave Benedikt XIV (1675-1758)
Pave Klemens XIII (1693-1769)
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793)
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802)
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830)
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841)
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876)
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915)
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918)
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960)
Erkebiskop Filippo Bernardini (1884-1954)
Biskop François-Nestor Adam, C.R.B. (1903-1990)
Kardinal Henri Schwery (1932-2021) *1927
Biskop Norbert Brunner (1942-) *1995


== Referanser ==
Stuorát Duolbajávri

Stuorát Duolbajávri (nordsamisk) er en innsjø i Utsjok kommune i Finland. Den ligger 23 kilometer sørøst for tettstedet Utsjok, og har utløp mot vest til Duolbajohka, ei sideelv til Vetsijoki i Tanavassdraget.


== Referanser ==
Ingrid Rubio

Ingrid Rubio (født 2. august 1975) er en spansk skuespiller.Hun spilte en av hovedrollene i den norske spillefilmen En dag til i solen fra 1998 regissert av Bent Hamer. For rollen ble hun nominert til Amandaprisen 1998 i klassen beste kvinnelige skuespiller.


== Filmografi ==


=== Filmer ===
1996: Más allá del jardín
1996: Más que amor, frenesí
1996: Taxi
1997: En brazos de la mujer madura
1998: El faro
1998: En dag til i solen
1999: Un banco en el parque
1999: Extraños
2000: El viaje de Arián
2000: Sé quién eres
2000: La otra cara de la luna
2000: Viaje de ida y vuelta
2001: Visionarios
2002: El alquimista impaciente
2002: La playa de los galgos
2002: Todas las azafatas van al cielo
2002: La soledad era esto
2003: Madre Teresa
2003: Noviembre
2003: Haz conmigo lo que quieras
2005: Hermanas
2006: Trastorno
2006: Salvador (Puig Antich)
2006: Tirante el Blanco
2008: La vida en rojo
2008: Road Spain
2009: Los minutos del silencio
2009: 7 pasos y medio
2010: Que se mueran los feos
2012: Los días no vividos
2013: La estrella
2014: Ciudad Delirio


=== TV-serier ===
1995: Secrets de família (123 episoder)
2009-2011: Infidels (42 episoder)
2014: El corazón del océano (6 episoder)
2015: Cites (2 episoder)
2015: Velvet (4 episoder)
2016: Bajo sospecha (4 episoder)
2017: Pulsaciones (10 epiosder)
2017: Si fueras tú (4 epiosder)
2019-2021: El pueblo (22 episoder)
2019-2021: Hache (11 episoder)
2021: La Caza: Tramunana (8 episoder)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Íngrid Rubio på Internet Movie Database 
(sv) Íngrid Rubio i Svensk Filmdatabas 
(fr) Íngrid Rubio på Allociné 
(en) Íngrid Rubio på AllMovie 
(en) Íngrid Rubio hos The Movie Database
Vaterlandsveita

Vaterlandsveita er en 103 meter lang veit i Midtbyen i Trondheim som strekker seg sørover fra Olav Tryggvasons gate, gjennom Thomas Angells gate før den gjør en 90 grader sving vestover frem til Jomfrugata. Veita er delvis brosteinsbelagt og asfaltert. Den består i hovedsak av bakgårder til bygårder og eneboliger på begge sider av veita med en blanding av tregårder og murgårder.


== Historie ==
Det eldste veiteløpet av Vaterlandsveita er fra middelalderen og gikk i retning nord-sør hvor den fungerte som en forbindelse mellom Nedre allmenning og Øvre allmenning. Denne traséen gikk i kanten av byens indre løkker og sumpområdet nord for den nåværende Stiftsgårdsparken. Veita fikk sitt navn etter sumpområdet Vaterland som lå i dette området. Arealet ble drenert utover 1600-tallet og deretter benyttet til åker og eng, blant annet til dyrking av korn, før den ble utstikket til eiendommer etter bybrannen i 1681.Den øst-vestlige traseéen til Vaterlandsveita er en rest etter et gammelt veiteløp som gikk sør for sumpområdet og som ble en del av dagens Dronningens gate vestover. Den øst-vestlige delen av Vaterlandsveita gikk opprinnelig fra Nordre gate og frem Jomfrugata. Den østligste delen av veita mot Nordre gate gikk under navnet Stamgårdsveita og denne forsvant etter riving av Møllergården i 1954 og den påfølgende byggingen av Gjensidigegården i Nordre gate 12.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 608. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Christiansen, Per (2004). I Veita. Trondheim: Tapir Akademiske Forlag. s. 201. ISBN 82-519-1966-5. 
Paasche, Erling (1983). Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim, Trondheim kommune.
Støren, Wilhelm K. (1983). Sted og navn i Trondheim. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 350. ISBN 82-7028-471-8.
Muttjønn naturreservat

Muttjønn naturreservat dekker et område fra Ramsås i sør og rundt Øvre og Nedre Muttjønn samt Stulsdalen, sørøst for Follsjå i Notodden kommune.Skogen i området er gammel, og verneverdiene er særlig knyttet til gammel brannpåvirket lavlandsfuruskog, med et mangfold av arter.Det har i gammel tid vært skogsdrift i området. Fløting foregikk i vårflommen på Lona som løper ut fra Muttjønna. Det var reguleringsdammer i både Øvre og Nedre Muttjønn.Det er ikke tillatt å endre naturmiljøet. Dyr og planter er vernet, men forskriften gir en del unntak. Blant annet er det tillatt å sanke matsopp og bær, og dessuten "forsiktig rydding av småbusker" i forbindelse med storviltjakt. Bålbrenning er tillatt i samsvar med øvrig lovverk.


== Referanser ==
Vaterland (Trondheim)

Vaterland (fra lavtysk eller nederlandsk, Waterland) var et myr- og sumpområde i Midtbyen i Trondheim som lå nord og øst for Stiftsgården og Stiftsgårdsparken. Sumpområdet lå noe lavere enn omkringliggende områder, noe som førte til at det samlet seg vann her. Fra Vaterland rant Gautbekken nordover og ned mot fjorden. 
Vaterland ble drenert ved siste halvdel av 1600-tallet av kjøpmannen Peder Leth, som deretter benyttet området som åkerland. Hans sønn Hans Pedersen Leth utstykket jorda til 40 eiendommer etter bybrannen i 1681 og området ble siden gradvis utbygd til en etter hvert bymessig karakter. 


== Se også ==
Vaterlandsveita
Gaubekveita


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 608. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Støren, Wilhelm K. (1983). Sted og navn i Trondheim. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 350. ISBN 82-7028-471-8.
Pier Giacomo Grampa

Pier Giacomo Grampa (født 28. oktober 1936 i Busto Arsizio i provinsen Varese i Italia) er en italiensk-sveitsisk katolsk prelat som var biskop av Lugano i Sveits.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Grampa studerte først ved det italienske presteseminar i Venegono Inferiore, og så videre ved det sveitsiske presteseminar i Lugano, og til stst ved det teologiske fakultet ved Universitetet i Innsbruck. 


=== Prest ===
Den 6. desember 1959 ble han presteviet av biskop Francesco Maggi i San-Nicolao-kirken i Lugano. Fra 1965 til 1975 var han viserektor for bispedømmets gymnasium og ved Collegio Papio i Ascona, der han underviste i religion, filosofi og historie, og ble i 1975 sogneprest av Moghegno og Aurigeno i Maggiadalen. 1979 ble han rektor for Collegio Papio.


=== Biskop ===
Han ble utnevnt til biskop av Lugano i Sveits den 18. desember 2003. Den 25. januar 2004 ble han bispeviet av den apostoliske nuntius til Sveits, erkebiskop Pier Giacomo De Nicolò; medkonsekranter var Grampas forgjenger i Lugano, Ernesto Togni, og Amédée Grab, biskop av Chur. 
Han fratrådte av aldergrunner den 4. november 2013.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1835-1958) *1917
Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937
Pave Paul VI (1897-1978) *1954
Kardinal Agostino Casaroli (1914-1998) *1967
Erkebiskop Pier Giacomo De Nicolò (1929-2021) *1984
Biskop Pier Giacomo Grampa (1914-) *1967


== Referanser ==
Luis Fernando Díaz Marulanda

Luis Fernando Díaz Marulanda (født 13. januar 1997) er en colombiansk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Liverpool.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Luis Fernando Díaz Marulanda – UEFA 
(fr) Luis Fernando Díaz Marulanda – LÉquipe 
(en) Luis Fernando Díaz Marulanda – Transfermarkt 
(en) Luis Fernando Díaz Marulanda – national-football-teams.com 
(en) Luis Fernando Díaz Marulanda – WorldFootball.net 
(en) Luis Fernando Díaz Marulanda – FootballDatabase.eu 
(en) Luis Fernando Díaz Marulanda – Soccerway 
(en) Luis Fernando Díaz Marulanda – FBref
Omnflug naturreservat

Omnflug naturreservat dekker et område sør på Blefjell i Notodden kommune, rundt Harvedalsvatn og Breivatn fra Omnsflug i sør opp til fjellsiden mot Sigridsfjell i nord.Berggrunnen i området bestør for det meste av lys kvartsitt, som gir et relativt næringsfattig jordsmonn. På rasmarkene under Omnflug helt i sør finnes imidlertid rikere vegetasjon, med innslag av edellauvskog. Reservatet favner dermed en gradient fra sørboreal vegetasjon og helt opp til øvre fjellskogsbelte.
Verneverdiene er særlig knyttet til et storområde med mye gammel skog og død ved. Her finnes en rekke sjeldne og truede arter vedboende sopp, stedvis også en rik flora av karplanter.Det er ikke tillatt å endre naturmiljøet. Dyr og planter er vernet, men forskriften gir en del unntak. Motorisert ferdsel er fobudt, og forskriften gir ikke unntak for snøskuter.


== Referanser ==
The Crickets

The Crickets var et amerikansk rock'n'roll-band fra Lubbock, Texas som ble dannet i februar 1957 av Buddy Holly, Jerry Allison, Niki Sullivan og Joe B. Mauldin. De er mest kjent for Holly som legendarisk frontfigur, men fortsatte også etter hans tidlige død i 1959. Først kom det posthume albumet The Buddy Holly Story (1959), så In Style with the Crickets (1960) med Earl Sinks som vokalist. De holdt sin siste konsert som The Crickets & Buddies 6. februar 2016 i Clear Lake, California, USA, der flere medlemmer fra bandets historie deltok, og Jerry Allison, trommeslager gjennom hele bandets levetid, annonserte at de ikke kom til å opptre igjen.


== Bandmedlemmer ==
Jerry Allison – trommer (1957–2016)
Buddy Holly – vokal, gitar (1957–1958, døde 1959)
Joe B. Mauldin – bass (1957–1960, 1976–2015, døde 2015)
Niki Sullivan – gitar (1957–1958, døde 2004)
Sonny Curtis – gitar (1958–1960, 1962–1985, 1994–2016); vokal (1962–1985, 1994–2016)
Earl Sinks – vokal (1958–1960, døde 2017)
Tommy Allsup – gitar (1959, døde 2017)
Jerry Naylor – vokal (1961–1964, døde 2019)
Glen Hardin – keyboards (1962–1972, 1999–2016); bass (1962–1972, 2015–2016)
Gordon Payne – vokal, gitar (1985–1994)


== Album ==

The «Chirping» Crickets (1957, med Buddy Holly)
Buddy Holly (1958, som backingband for Buddy Holly)
In Style with the Crickets (1960)
Bobby Vee Meets the Crickets (1962)
Something Old, Something New (1963)
California Sun (1964)
Rock Reflections (1971)
Remnants (1973)
Bubblegum, Pop, Ballads & Boogie (1973)
Long Way from Lubbock (1975, med Albert Lee).
Back in Style (1975)
3 Piece (1988)
T-Shirt (1988)
Cover to Cover (1995)
The Original (1996)
Too Much Monday Morning (1996)
Rockin (2000)
Crickets and Their Buddies (2004)
About Time Too (2005, med Mike Berry)
Double Exposure (2015, innspilt 1992 og 1993)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Crickets – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Crickets på Internet Movie Database 
(en) The Crickets på Discogs 
(en) The Crickets på MusicBrainz 
(en) The Crickets på Spotify 
(en) The Crickets på Songkick 
(en) The Crickets på AllMusic
Westermannsveita

Westermannsveita er en 69 meter lang veit i Midtbyen i Trondheim som strekker seg østover fra Nordre gate og frem til Apotekerveita. Veita er brosteinsbelagt og består i hovedsak av murgårder med unntak av Adresseavisens gård ved Nordre gate 1. Historisk sett var Westermannsveita tilholdssted for flere mindre håndverkbedrifter og vognmenn.


== Historie ==
Westermannsveita var i middelalderen en del av byens søndre hovedgate Øvre allmenning i retning øst-vest. Denne startet øst for Schjoldagerveita og fortsatte vestover i dagens Sommerveita videre vestover i ytre geilan ut av byen. Veita ble i likhet med naboveitene utvidet til en branngate med en bredde på 42 alen i 1599. 
Veita har fått sitt navn etter justermester og kammerråd Bernt Westermann. Han var byens offisielle veier og måler og eide fra 1743 hjørnetomten i Nordre gate 1 helt vest i veita. Denne hjørnegården var i perioden 1910–1919 en del av Paul Kräusslichs Kosmorama Theater før den deretter ble overtatt av Trondhjems Adresseavis. I hele veitas søndre lengde ligger baksiden av Børs-, Telegraf- og Postbygningen, som ble reist i perioden 1859–1863. Denne ble etterfulgt av den nye telegrafbygningen i 1940 og begge disse bygningene har adresse Kongens gate 6 og 8.


== Bygninger og annet langs Westermannsveita ==
2: Tidligere kinosal for Kosmorama Theater (1910–1919).
4: Tidligere kontorbygning for Vinjes vognmannsforretning (1889–1957).


== Bildegalleri ==

		


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 628. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Christiansen, Per (2004). I Veita. Trondheim: Tapir Akademiske Forlag. s. 207. ISBN 82-519-1966-5. 
Paasche, Erling (1983). Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim, Trondheim kommune.
Støren, Wilhelm K. (1983). Sted og navn i Trondheim. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 352. ISBN 82-7028-471-8. 


== Eksterne lenker ==
Wikioppføring «Westermannsveita» hos Strinda historielag
Ernesto Togni

Ernesto Togni (født 6. oktober 1926 i Brione (Verzasca) i Ticino i Sveits, død 11. november 2022) var en sveitsisk katolsk prest som var biskop av Lugano.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Han ble presteviet den 7. mai 1950 av den apostoliske administrator av Lugano, Angelo Giuseppe Jelmini.


=== Biskop ===
Pave Paul VI utnevnte ham den 15. juli 1978 til biskop av Lugano. Den apostoliske nuntius i Sveits, Ambrogio Marchioni, bispeviet ham 17. september samme år; medkonsekratorer var Pierre Mamie, biskop av Lausanne, Genève og Fribourg, og Giuseppe Martinoli, emeriterte biskop av Lugano.
Den 21. juni 1985 fratrådte Ernesto Togni sitt embede.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Kardinal Carlo Confalonieri (1893-1986) *1941
Erkebiskop Ambrogio Marchioni (1911-1989) *1961
Biskop Ernesto Togni (1926-) *1978


== Litteratur ==
Victor Conzemius: Ernesto Togni. I: Historisches Lexikon der Schweiz. 25. oktober 2012.
Luciano Vaccaro o.a. (utg.): Terre del Ticino. Diocesi di Lugano. Editrice La Scuola, Brescia 2003, s. 183.


== Referanser ==
Australian Open 2022

Australian Open 2022 var en Grand Slam tennisturnering på ATP-touren 2022 og WTA-touren 2022, som ble spilt utendørs på hardcourt. Det var den 110. utgaven av Australian Open og den første Grand Slam-turneringen i 2022, som fant sted i Melbourne Park i Melbourne i Victoria i Australia fra 17. til 30. januar 2022.
Turneringen fikk mye oppmerksomhet rundt deltakelsen av regjerende mester Novak Đoković, som ble nektet innreise grunnet australske regler under koronapandemien.Hjemmefavoritten Ash Barty vant kvinnenes singelturnering, mens Rafa Nadal ble tidenes mestvinnende i Grand Slam med sin 21. major-tittel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) 2022 Australian Open – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Plassbygd møbel

Et plassbygd møbel er et møbel som er bygget inn i sine omgivelser og sitter fast i disse, og er motsatsen til et frittstående møbel. Plassbygde møbler er ofte skreddersydde til omgivelsene sine, og kan være festet i gulv, tak og vegger. Eksempler på møbler som kan plassbygges er garderobeskap, senger eller hyller.
Plassbygd brukes også i byggebransjen for deler (for eksempel takstoler, betongelement, murverk, med mer) som bygges på samme sted som huset settes opp, i motsetning til prefabrikerte komponenter. Se også: Modulhus.


== Se også ==
Alkove


== Referanser ==
Orbit NTNU

Orbit NTNU er en studentorganisasjon ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet som utvikler, konstruerer og opererer kubesatellitter. Organisasjonen består av 93 studenter fra forskjellige fagretninger.


== SelfieSat ==

Selfiesat er organisasjonens første prosjekt, og ble dannet etter nedleggelsen av masterprosjektet NUTS NTNU. Satellitten er konstruert for å ta selfie fra verdensrommet ved hjelp av en kameraarm som peker mot en skjerm. Bildet vil bli lastet opp til satellitten fra Orbits bakkestasjon på NTNU Gløshaugen, og brukeren vil motta bildet på mobiltelefonen sin på jorda. Satellitten skal skytes opp fra en SpaceX Falcon 9-rakett fra USA, og vil bli den første operasjonelle norske studentsatellitten i Norges historie. Den vil ha en polar bane med en banehøyde på 525 kilometer, og passere over Norge to ganger om dagen. 
Satellitten er også en del av programmet Learn2Orbit, et utdanningsprosjekt i samarbeid med Den europeiske romfartsorganisasjon (ESERO) og Andøya Space. Prosjektet vil la elever og studenter fra hele landet få muligheten til å sende inn egne bilder som skal skytes opp med satellitten. Prosjektets formål er å stimulere interessen for romfart i Norge, samt fungere som en første grunnstein i det nye norske romkappløpet.


== FRAMSat-1 ==

FRAMSat-1 er en satellitt utviklet av Orbit NTNU, og vil bli den aller første satellitten fra europeisk jord til å nå lav jordbane i verdenshistorien. Satellitten er den andre i Orbit NTNUs historie, og har som oppdrag å teste en solsensor for foretaket Eidsvoll Electronics (EIDEL). Oppskytningen vil finne sted på det nye Andøya Space i juni 2022, og vil bli skutt opp av bæreraketten Spectrum, som er utviklet av det tyske selskapet Isar Aerospace.


== Referanser ==
Ortrud av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg

Ortrud Bertha Adelheid Hedwig (1925–1980) var en prinsesse av huset Glücksborg.
Hun var datter av Albrecht av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg og Hertha, prinsesse til Ysenburg og Büdingen (1883-1972). Den 31. august 1951 giftet hun seg i Hannover med Ernst August IV av Hannover. Med ham fikk hun følgende barn: 

Marie av Hannover (1952)
Ernst August (1954), gift med Caroline av Monaco
Ludwig Rudolph (1955-1988)
Olga (1958)
Alexandra (1959)
Heinrich Julius (1961)


== Referanser ==
Kjerringnes kraftverk

Kjerringnes kraftverk er et vannkraftverk ved Veitastrondsvatnet i Luster kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 508 meter i Kjerringneselva.
Installert effekt er 9 MW fra en Brekke peltonturbin. Årsproduksjon er 26,5 GWh.
Kjerringnes Kraft AS eies av Aventron Norway AS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase


== Eksterne lenker ==
Bystøl om Kjerringnes kraftverk
Innlandet fylkeskommunes kulturpris

Innlandet fylkeskommunes kulturpris er en pris som deles ut til en kulturaktør i eller med tilknytning til Innlandet fylke. Vazelina Bilopphøggers var de første som mottok prisen, i november 2022.


== Tildelingskriterier ==
Innlandet fylkesting fastsatte høsten 2021 følgende kriterier for tildeling av fylkets kulturpris:«Prisen kan gis til alle som har bidratt til gode kulturopplevelser eller bidratt på andre måter.
Dette kan være enkeltpersoner, produsenter, arrangører, organisasjoner, bedrifter, utviklingsaktører og samfunnsaktører.»


== Bakgrunn ==
Etter at Oppland fylke og Hedmark fylke med virkning fra 1. januar 2020 var slått sammen til Innlandet fylke, vedtok det nye fylkestinget å opprette Innlandet fylkeskommunes kulturpris som en videreføring av Hedmark fylkeskommunes kulturpris. Oppland fylke hadde ikke hatt en egen kulturpris på linje med hva man hadde i Hedmark, men delte ut årlige kunstnerstipender til mellom fem og åtte kunstnere.


== Referanser ==
Parlamentsvalget i Portugal 2022

Parlamentsvalget i Portugal 2022 ble holdt 30. januar 2022. Det skulle velges 230 representanter til Republikkens forsamling. Valget ble avholdt etter at det var skrevet ut nyvalg.Partido Socialista vant absolutt flertall i valget. Det høyrepopulistiske Chega ble tredje største parti. Sosialistene til venstre for PS, Bloco de Esquerda gikk sterkt tilbake.


== Referanser ==