jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ingen manns kvinne

Ingen manns kvinne (svensk: Ingen mans kvinna) er en svensk dramafilm fra 1953 i regi av Lars-Eric Kjellgren. Manuset ble skrevet av Gardar Sahlberg. Det litterære forelegget var romanen Ingen mans kvinna av Bernhard Nordh fra 1946. I rollene ses blant annet Alf Kjellin, Birger Malmsten og Ann-Marie Gyllenspetz.


== Innspillingsfakta ==
Innspillingen fant sted 7. april 1953–26. april 1953 med kompletterende opptak foretatt 28. juni 1953–17. juli 1953.Filmen ble spilt inn i Filmstaden Råsunda, Grövelsjön, Älvdalen og Rättvik i Sverige samt diverse steder i tidligere Hedmark fylke, Norge.


== Handling ==
Imber Ersson får barn sammen med den tvilsomme Erland, som gjennom en usunn livsførsel driver familien til sult, slik at barnet dør. Imber forelsker seg i Arne, og det utspiller seg et oppgjør mellom Arne og Erland.


== I rollene (kun krediterte) ==
Alf Kjellin – Arne Persson i Akkafjäll
Birger Malmsten – Erland Klemensson
Ann-Marie Gyllenspetz – Imber Ersson, bondedatter og Erlands forlovede
Lissi Alandh – Judith Henriksson, bondedatter
Aurore Palmgren – Arnes mor
Märta Dorff – fru Henriksson, Judiths mor
Max von Sydow – Olof, Arnes yngre bror
Kolbjörn Knudsen – Jonas Persson, nybygger, Arnes far
Josua Bengtson – skolemesteren, Arnes bedemann
Ella Hval	– Lapp-Kari, samekjerring
Ingerid Vardund – Mimmi, hennes sønnekone
Marit Halset – Åse, servitrise
Tryggve Larssen – Lapp-Nicke, Lapp-Karis mann
Jørn Ording – Thomas, Nickes og Karis sønn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ingen manns kvinne på Internet Movie Database 
(no) Ingen manns kvinne hos Filmfront 
(sv) Ingen manns kvinne i Svensk Filmdatabas 
(fr) Ingen manns kvinne på Allociné 
(nl) Ingen manns kvinne på MovieMeter 
(en) Ingen manns kvinne på AllMovie
Sylen

Sylen  er en veiløs grend i den nordre enden av Grövelsjön, om lag 15 kilometer øst for Elgå, nær svenskegrensen, i Engerdal kommune i Innlandet fylke. Den befinner seg 771 meter over havet.


== Historie ==
Bosetningen på Sylen startet omkring 1760 da bureiseren Hans Jensen Syl slo seg ned der. Området ble norsk ifølge den norsk-svenske grenseavtalen av 1751. Med unntak av Haugen gård ved Femunden er dette den eneste faste bosetningen uten veiforbindelse i tidligere Hedmark fylke.


== Kilder ==
Lauritzen, Per Roger. «Sylen». Store norske leksikon. Besøkt 19. juni 2022.
Ignatius Suharyo Hardjoatmodjo

Ignatius Suharyo Hardjoatmodjo (født 9. juli 1950 i Sedayu i Bantul ved provinsen Yogyakarta i Indonesia) er en indonesisk katolsk geistlig, erkebiskop av Jakarta og militærbiskop for Indonesias væpnede styrker.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Etter å ha studert katolsk teologi og filosofi mottok Ignatius Suharyo Hardjoatmodjo prestevielsens sakrament den 26. januar 1976.


=== Erkebiskop av Semarang ===
Den 21. april 1997 utnevnte pave Johannes Paul II ham til erkebiskop av Semarang. Hans forgjenger, som var blitt erkebiskop av Jakarta, kardinal Julius Riyadi Darmaatmadja SJ, bispeviet ham den 22. august 1997; medkonsekratorer var den apostoliske nuntius i Indonesia, erkebiskop Pietro Sambi, og biskopen av Ketapang, Blasius Pujoraharja. 
Den 2. januar 2006 utnevnte pave Benedikt XVI ham også til militærbiskop i Indonesia.


=== Erkebiskop av Jakarta ===
Den 25. juli 2009 utnevnte pave Benedikt XVI ham til koadjutor-erkebiskop av Jakarta. Den 28. juni 2010 ble Ignatius Suharyo Hardjoatmodjo erkebiskop av Jakarta, etter kardinal Julius Riyadi Darmaatmadja SJ, som trakk seg på grunn av sin høye alder.


=== Kardinal ===
Den 1. september 2019 kunngjorde pave Frans sin intensjon om å oppta ham som kardinalprest i kardinalkollegiet i konsistoriet den 5. oktober 2019. Ved kardinalkreeringen tildelte paven ham tittelkirken Spirito Santo alla Ferratella.Den 21. februar 2020 utnevnte pave Frans ham til medlem av Kongregasjonen for folkenes evangelisering og den 8. juli 2020 også til medlem av Det pavelige råd for interreligiøs dialog.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
Kardinal Raffaele Scapinelli di Leguigno (1858-1933) *1912
Kardinal Friedrich Gustav Piffl  (1864-1932) *1913
Biskop Michael Memelauer (1874-1961) *1927
Kardinal Franz König (1905-2004) *1952
Erkebiskop Ottavio De Liva (1911-1965) *1962
Kardinal Justinus Darmojuwono (1914-1994) *1964
Kardinal Julius Darmaatmadja (1934- ) *1983
Kardinal Ignatius Suharyo Hardjoatmodjo (1950- ) *1997


== Referanser ==
Nonato

Raimundo Nonato da Silva (født 23. februar 1967 i Mossoró i Brasil), kjent som Nonato, er en brasiliansk tidligere fotballspiller som spilte venstreback.
Nonato huskes hovedsakelig for tiden han spilte for Cruzeiro, som han først ankom på lån i 1990, før overgangen ble gjort permanent i 1991. Han etablerte seg på laget som en høyrebent venstreback. Etter syv år hos Cruzeiro dro han i 1998 videre til Fluminense, hvor han tilbragte to år.
I 1993 ble han innkalt av landslagstrener Carlos Alberto Parreira til Brasils tropp for US Cup, en turnering som ble spilt i juni 1993. Nonato deltok i alle Brasils tre kamper i turneringen. Han spilte to kamper som innbytter, og den siste kampen fra start. Deltakelsen i US Cup i 1993 ble hans eneste involvering på landslagsnivå.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nonato – national-football-teams.com 
(en) Nonato – WorldFootball.net
De schlesiske Beskidene

De schlesiske Beskidene (polsk: Beskid Śląski, tsjekkisk: Slezské Beskydy) er en av fjellkjedene i Beskidene. Det overveiende skogkledde fjellområdet, med et areal på 560 km², er for det meste på polsk territorium, den tsjekkiske delen er 54 km². Høyeste punkt er Skrzyczne (1 257 m). Det høyeste punktet i den tsjekkiske delen er Czantoria Wielka (995 m).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Silesian Beskids – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Beskid Śląski – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Bhutan under VM i svømmesport 2022

Bhutan deltar under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn fra 18. juni til 3. juli 2022.


== Svømming ==


=== Resultater (ufullstendig) ===


== Referanser ==
Tollbugata (Porsgrunn)

Tollbugata er en gate i Porsgrunn sentrum. Gaten ligger på østsiden av Porsgrunnselva, og strekker seg fra Nedre Frednes prestegård, som i dag huser Porsgrunn bymuseum, til Grangeshallen.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Maurice Piat

Maurice Evenor Piat, CSSp (født 19. juli 1941 i Moka på Mauritius) er katolsk biskop av Port-Louis.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Etter å ha fullført vanlig skolegang trådte Maurice Piat inn i spiritanernes orden og ble presteviet den 2. august 1970.


=== Biskop ===
Den 21. januar 1991 utnevnte pave Johannes Paul II ham til koadjutorbiskop av Port-Louis. Kardinal Jean Margéot bispeviet ham den 19. mai 1991; Medkonsekratorer var biskopen av Saint-Denis-de-La Réunion, Gilbert Aubry, og erkebiskopen av Bangalore, Alphonsus Mathias. Ved kardinal Margéots avgang 15. februar 1993 etterfulgte Maurice Piat ham som biskop av Port-Louis.
Maurice Piat ble den 23. september 2009 utnevnt av pave Benedikt XVI til delegat ved Biskopsynodens andre spesialforsamling for Afrika, som fant sted 4.–25. oktober 2009.


=== Kardinal ===
I konsistoriet 19. november 2016 tok pave Frans ham inn i kardinalkollegiet som kardinalprest med titulærkirken Santa Teresa al Corso d'Italia.Den 23. desember 2017 utnevnte paven ham til medlem av Diskastiet for helhetlig menneskelig utvikling.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1983–1973) *1933
Erkebiskop Paolo Mosconi (1915–1995) *1967
Kardinal Jean Margéot (1916- ) *1969
Kardinal Maurice Piat (1941–) *1991


== Referanser ==
Serbia under VM i svømmesport 2022

Serbia deltar under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn fra 18. juni til 3. juli 2022.


== Svømming ==


=== Resultater (ufullstendig) ===


== Referanser ==
Egypt under VM i svømmesport 2022

Egypt deltar under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn fra 18. juni til 3. juli 2022.


== Svømming ==


=== Resultater (ufullstendig) ===


== Referanser ==
Hellas under VM i svømmesport 2022

Hellas deltok under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn fra 18. juni til 3. juli 2022.


== Svømming ==


=== Resultater (ufullstendig) ===


== Referanser ==
Aruba under VM i svømmesport 2022

Aruba deltar under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn fra 18. juni til 3. juli 2022.


== Svømming ==


=== Resultater (ufullstendig) ===


== Referanser ==
Malaysia under VM i svømmesport 2022

Malaysia deltok under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn fra 18. juni til 3. juli 2022.


== Medaljevinnere ==


== Svømming ==


=== Resultater (ufullstendig) ===


== Referanser ==
Ludwig Berger

Ludwig Berger, født 6. januar 1892 i Mainz, daværende tyske keiserriket, død 18. mai 1969 i Schlangenbad, Vest-Tyskland, var en tysk filmregissør og manusforfatter, som virket i Tyskland, Frankrike og USA. Under Nazitysklands eksistens levde Berger i eksil i Nederland. Berger ble i 1964 tildelt den tyske filmhedersprisen Filmband in Gold. I hans siste år arbeidet han nesten utelukkende med tysk TV-teater.


== Filmregi i utvalg ==
1925 – En valsdrøm
1928 – Kvinnen fra Moskva
1929 – Brennende hjerter
1931 – Jeg om dagen, du om natten
1933 – Valsekrig
1937 – Pygmalion
1940 – Tyven i Bagdad


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ludwig Berger på Internet Movie Database 
(sv) Ludwig Berger i Svensk Filmdatabas 
(da) Ludwig Berger på Filmdatabasen 
(da) Ludwig Berger på Scope 
(fr) Ludwig Berger på Allociné 
(en) Ludwig Berger på AllMovie 
(en) Ludwig Berger hos The Movie Database
Brennende hjerter

Brennende hjerter (originaltittel: Das brennende Herz) er en tysk stumfilm fra 1921 regissert av Ludwig Berger. I hovedrollene finner vi  Mady Christians, Gustav Fröhlich.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brennende hjerter på Internet Movie Database 
(sv) Brennende hjerter i Svensk Filmdatabas 
(en) Brennende hjerter på AllMovie
David Monas Maloney

David Monas Maloney (født 15. mars 1912 i Littleton i Colorado i USA; død 15. februar 1995 i Wichita i Kansas i USA) var katolsk biskop i Wichita.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
David Monas Maloney ble presteviet av kardinal Francesco Marchetti Selvaggiani den 8. desember 1936 for bispedømmet Denver.


=== Hjelpebiskop i Denver ===
Den 5. november 1960 utnevnte pave Johannes XXIII ham til titulærbiskop av Ruspae og hjelpebiskop i Denver. Den apostoliske delegat i USA, erkebiskop Egidio Vagnozzi, bispeviet ham den 4. januar 1961; medkonsekratorer var erkebiskopen av Denver, Urban John Vehr, og biskopen av Cheyenne, Hubert Michael Newell.
Maloney deltok på alle fire sesjoner på Andre Vatikankonsil.


=== Biskop av Wichita ===
Pave Paul VI utnevnte ham den 2. desember 1967 til biskop av Wichita.
Den 16. juli 1982 trakk han seg tilbake som biskop av Wichita.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Kardinal Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1773
Pave Pius VIII (1761-1830) *1800
Pave Pius IX (1792-1878) *1827
Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1856
Kardinal Giovanni Simeoni (1816-1892) *1875
Kardinal Antonio Agliardi (1832-1915) *1884
Kardinal Basilio Pompilj (1858-1931) *1913
Kardinal Adeodato Giovanni Piazza (1884-1957) *1930
Erkebiskop Egidio Vagnozzi (1912-1975) *1949
Biskop David Monas Maloney (1912-1995) *1961


== Referanser ==
Nedre Geilan

Nedre Geilan er en tidligere geil og middelaldergate i Midtbyen i Trondheim som ble regulert bort eller skiftet navn etter bybrannen i 1681 og den påfølgende reguleringen etter Cicignons byplan.
Plasseringen av gaten er usikker og bunner ut i to teorier om dens nøyaktige beliggenhet. Den ene teorien er at Nedre Geilan tilhørte den nordvestlige delen av Gjetveita, og at Øvre Geilan og Smidesgeilan derfor skulle være andre deler av samme gateløp. Den andre teorien stammer fra historiker Henrik Mathiesen og går ut på at Nedre Geilan tilsvarer dagens Jomfrugata.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 379. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Støren, Wilhelm K. (1983). Sted og navn i Trondheim. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 223. ISBN 82-7028-471-8.
Kvinnen i hans liv

Kvinnen i hans liv (original tysk tittel: Ein bißchen Liebe für Dich, også vist i Norge med tittelen How do you do mr. Brown) er en tysk komedie fra 1932 regissert av Max Neufeld med Lee Parry, Magda Schneider og Hermann Thimig i hovedrollene.


== Rolleliste ==
Lee Parry - Clary, seine Gattin
Magda Schneider - Anny, seine Sekretärin
Hermann Thimig - Paul Baumann
Georg Alexander - Mr. Brown, Fabrikant
Rosy Barsony - Eine Revuetänzerin
Olly Gebauer - Franzi, Kammerzofe


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kvinnen i hans liv på Internet Movie Database
Ønskediktet

«Ønskediktet» har flere betydninger.Ønskediktet var et program i NRK Radio som ble sendt fra 1962 til 2000. Dikt som var ønsket av lytterne ble lest av enten forfatteren selv eller andre opplesere.Programmet ble første gang sendt 21. september 1962. Initiativtaker til Ønskediktet var Hartvig Kiran, som også ledet programmet fram til sin død i 1978. Deretter var Birgit Gjernes programleder, delvis sammen med Olav Vesaas, Yngvar Ustvedt, Nils Heyerdahl og Eilif Straume. Mari Beinset Waagaard ledet Ønskediktet fra 1988 til 2000.Mye av tida ble programmet sendt annenhver lørdag, men i enkelte perioder med lengre mellomrom. De siste årene gikk Ønskediktet annenhver søndag i P2. Rundt 1977 hadde programmet en lytterandel på 13 %. Ifølge programleder Mari Beinset Waagaard kom ønskene til programmet fra hele Norge, med en liten overvekt av ønsker fra lyttere i Lillehammer-distriktet. Diktønskene var varierte, både klassisk og mer moderne lyrikk, med noen sesongvise gjengangere. Både dikt på nynorsk og bokmål ble ønsket, men alvorlig lyrikk var mer populært enn muntre dikt. Også noen utenlandske dikt ble ønsket og lest opp i programmet.
Ikke så få ønsker nynorsk lyrikk, og ønskene går på tvers av de geografiske språkgrenser. Vi kan få brev fra Hardanger med ønske om dikt av Øverland, og fra Oslo-folk som ønsker å høre Halldis Moren Vesaas.

De første årene måtte lytterne betale for å sende inn ønsker, og diktene ble utvalgt ved loddtrekning. I 1967 ble betalingen sløyfet, og deretter ble diktene utvalgt etter programfaglige vurderinger. Pengene som kom inn finansierte Ønskediktprisen, som ble utdelt årlig fra 1963, og som fortsatte etter at betalingen for ønsker opphørte. Den første lyrikeren som ble tildelt prisen var Aslaug Vaa.Den siste tida hadde hver sending av Ønskediktet ca. 20 000 lyttere. Programmet gikk på lufta for siste gang 18. juni 2000. Det var økonomiske grunner til at programmet ble nedlagt, siden hver sending kostet drøyt 12 000 kroner (2000-verdi) i honorarer.Et lignende program, Önskedikten, ble sendt i Sveriges Radio i årene 1961–1969.Med utgangspunkt i Ønskediktet ble det utgitt to diktantologier med samme navn som programmet. Utgivelsen i 1965 var redigert av Hartvig Kiran og kom i løpet av ti år ut i åtte opplag (37 000 eksemplarer). Mari Beinset Waagaard var redaktør for utgivelsen i 1998.
Jan Erik Vold skrev i 1967 det satiriske verset Ønskediktet, publisert i tidsskriftet Profil.


== Referanser ==


== Litteratur/bibliografi ==
Hartvig Kiran (red.): Ønskediktet. Den norske Bokklubben, Oslo 1965
Mari Beinset Waagaard (red.): Ønskediktet. Gyldendal 1998. ISBN 82-05-25510-5
Hopla, her er jeg

Hopla, her er jeg (original tysk tittel: Der Sieger) er en tysk filmmusikal og operettefilm fra 1931 regissert av Paul Martin og Hans Hinrich, med Hans Albers og Käthe von Nagy i hovedrollene.


== Handling ==
En fattig mann (spilt av Hans Albers) vinner en stor sum penger. I møte med den vakre Helene (Käthe von Nagy) later han som om han er rikere enn han er.


== Rolleliste ==
Hans Albers: Hans Kühnert
Käthe von Nagy: Helene Ponta
Julius Falkenstein: bankier Ponta, hennes far
Hans Brausewetter: Hunter, Helenes forlovede
Frida Richard: Mor Kühnert
Max Gülstorff: Hotelldirektør
Ida Wüst: skredderske
Adele Sandrock: eldre dame på hotellet
Willi Domgraf-Fassbaender: sangerSangruppen Comedian Harmonists opptrer også i filmen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hopla, her er jeg på Internet Movie Database 
(sv) Hopla, her er jeg i Svensk Filmdatabas 
(fr) Hopla, her er jeg på Allociné 
(en) Hopla, her er jeg på AllMovie
Ønskediktet (flere betydninger)

Ønskediktet kan vise til:

Ønskediktet, et program på NRK Radio som ble sendt fra 1962 til 2000
Ønskediktet, navn på to diktantologier fra 1965 og 1998 med utgangspunkt i radioprogrammet
Ønskediktet, et satirisk dikt av Jan Erik Vold
Ønskediktet, et musikkalbum av bandet Ørkenkjøtt


== Se også ==
Önskedikten, et program på Sveriges Radio som ble sendt i 1961-1969
Önskedikten, en svensk diktantologi utgitt i 1963
Ønskediktprisen

Ønskediktprisen var en norsk litteraturpris som ble utdelt årlig av Norsk rikskringkasting fra 1963 til 1977 og igjen i 1981.
Fra begynnelsen ble prisen finansiert av penger som radioens lyttere hadde betalt for å ønske seg lyrikk i programmet Ønskediktet. Vinnerne ble utpekt av Den Norske Forfatterforenings litterære råd i samarbeid med programskaper Hartvig Kiran.Etter at betalingen for ønsker til Ønskediktet opphørte i 1967 ble Ønskediktprisen finansiert av NRK selv. De første årene var prisen på 4000 kroner, økt til 6000 kroner fra 1970. Da prisen ble utdelt for siste gang i 1981, var den på 8000 kroner.


== Prisvinnerne ==


== Referanser ==
Julius Falkenstein

Julius Falkenstein, født 25. februar 1879 i Berlin, død 9. desember 1933 i Berlin, var en tysk skuespiller. Han medvirket i nesten 200 filmer fra årene 1914 til 1933. Falkenstein var svært populær som komedieskuespiller i tysk stumfilm på 1920-tallet og klarte også overgangen til talefilm uten problemer.


== Filmografi (utvalg) ==
1914 – Die geheimnisvolle Villa
1916 – Als ich tot war
1918 – Der Rodelkavalier
1919 – Die Austernprinzessin
1920 – Die Tänzerin Barberina
1925 – Romeo und Julia im Schnee
1925 – En valsdrøm
1928 – Spioner
1929 – Hennes mørke punkt
1929 – En modells oplevelser
1929 – Natten tilhører oss
1930 – Den udødelige vagabond
1930 – En boksers kjærlighet
1931 – Den gamle Adam
1931 – Skyldig, ikke skyldig
1931 – Eneste kvinne ombord
1931 – Kongressen danser
1931 – Hans skilsmissegrunn
1931 – Berlin Alexanderplatz
1931 – Viktorias husar
1932 – En sånn pike bedrar man ei
1932 – Hopla, her er jeg
1932 – Mannen uten navn
1932 – Eventyret
1932 – Jeg om dagen, du om natten
1932 – Storbynatt
1933 – Amor i en snor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julius Falkenstein – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Julius Falkenstein på Internet Movie Database 
(sv) Julius Falkenstein i Svensk Filmdatabas 
(da) Julius Falkenstein på Filmdatabasen 
(fr) Julius Falkenstein på Allociné 
(en) Julius Falkenstein på AllMovie 
(en) Julius Falkenstein hos The Movie Database
Max Pallenberg

Max Pallenberg (født 18. desember 1877, død 26. juni 1934) var en tysk-østerrikisk skuespiller.


== Filmografi ==
1912: Pampulik als Affe
1912: Pampulik kriegt ein Kind
1915: Max und seine zwei Frauen
1915: Pampulik hat Hunger
1915: Der rasende Roland
1915: Kapellmeister Pflegekind
1921: Die Nacht und der Leichnam
1931: Bedre og bedre


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Max Pallenberg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Max Pallenberg på Internet Movie Database 
(da) Max Pallenberg på Filmdatabasen 
(en) Max Pallenberg hos The Movie Database
Fritz Grünbaum

Fritz Grünbaum (født 7. april 1880 i Brünn i Østerrike-Ungarn (nå Brno, Tsjekkia), død 14. januar 1941 i KZ Dachau i Tyskland) var en østerriksk kabaréartist, tekstforfatter av populærmusikk og operetter og skuespiller. 
Grünbaum medvirket på begynnelsen av 1930-tallet i en rekke tyske komediefilmer. I sine opptredener gjorde han utilslørt narr av nasjonalsosialismen, og måtte etter deres maktovertakelse i 1933 forlate Tyskland for Østerrike. Han ble arrestert etter Anschluss i 1938, og døde etter noen år i fangenskap i 1941.


== Filmografi ==
1929: Hjertets melodi (kun sangtekst)
1931: Der Raub der Mona Lisa
1931: Min kone svindler
1931: Bedre og bedre
1931: Arm wie eine Kirchenmaus
1932: Einmal möcht’ ich keine Sorgen haben
1932: Ein Lied, ein Kuß, ein Mädel
1932: Mannen uten navn
1932: Es wird schon wieder besser
1932: Ekteskapsbyrået
1934: Peter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fritz Grünbaum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fritz Grünbaum på Internet Movie Database 
(sv) Fritz Grünbaum i Svensk Filmdatabas 
(fr) Fritz Grünbaum på Allociné 
(en) Fritz Grünbaum hos The Movie Database 
(en) Fritz Grünbaum hos Internet Broadway Database 
(en) Fritz Grünbaum på Discogs 
(en) Fritz Grünbaum på MusicBrainz