jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aoria

Aoria er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Stort sett middelsstore (ca. 5 millimeter) bladbiller, gjerne mer eller mindre rødlige, ofte med metallisk glans, gjerne tett kledt med korte, lyse, oppstående hår. Antennene er tynne og lange, beina nokså kraftige. Pronotum er betydelig smalere enn dekkvingene.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Asia.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Rotbladbiller, Eumolpinae Hope, 1840 – én norsk art:
stammen Bromiini Balý, 1865
slekten Aoria Balý, 1863
Underslekten Aoria Baly, 1863 (i snever forstand)
Aoria annulipes Pic, 1935
Aoria antennata Chen, 1940
Aoria bicoloripes Pic, 1935
Aoria bowringi (Baly, 1860)
Aoria brancculi Medvedev, 2012
Aoria carinata Tan, 1993
Aoria costata Tan, 1993
Aoria cuprea Medvedev, 2012
Aoria cyanea Chen, 1940
Aoria fulva Medvedev, 2012
Aoria gracilicornis Chen, 1940
Aoria heinzi Medvedev, 2012
Aoria marginipennis Medvedev, 2012
Aoria martensi Medvedev, 2012
Aoria nepalica Medvedev & Sprecher-Uebersax, 1997
Aoria nigripennis Gressitt & Kimoto, 1961
Aoria nigripes (Baly, 1860)
Aoria nigromarginata Medvedev, 2012
Aoria panfilovi Medvedev, 2012
Aoria rufotestacea Fairmaire, 1889
Aoria scutellaris Pic, 1923
Aoria thibetana Pic, 1928
Aoria vietnamica Medvedev, 2012
Underslekten Osnaparis Fairmaire, 1889 (sometimes considered a separate genus)
Aoria laosica Medvedev, 2012
Aoria lushuiensis Tan, 1992
Aoria montana Tan, 1992
Aoria nucea Fairmaire, 1889
Aoria pallidipennis Pic, 1928
Underslekten Pseudaoria Jacoby, 1908 (sometimes considered a separate genus)
Aoria burmanica (Jacoby, 1908)
Aoria coerulea (Jacoby, 1908)
Aoria floccosa (Tan, 1992)
Aoria irregulare (Tan, 1992)
Aoria petri (Warchałowski, 2010)
Aoria rufina (Gressitt & Kimoto, 1961)
Aoria yunnana (Tan, 1992)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Medvedev, (2012) Revision of the genus Aoria Baly, 1863 (Chrysomelidae: Eumolpinae) from China and Indochina. Russian Entomological Journal 21: 45-52. [1]


== Eksterne lenker ==
Bilde av typeeksemplar av Aoria nucea
Bilder av alekten
(en) Aoria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aoria hos NCBI 
Aoria (Chrysomelidae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Aulexis

Aulexis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (2,5 - 7 millimeter) bladbiller, gjerne mer eller mindre rødlige, ofte med metallisk glans, gjerne tett kledt med korte, lyse, oppstående hår. Slekten kan kjennes på at pronotum har noen små tenner på ytterkanten. Antennene er tynne og lange, beina nokså kraftige. Pronotum er betydelig smalere enn dekkvingene, omtrent firkantet sett ovenfra.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Rotbladbiller, Eumolpinae Hope, 1840 – én norsk art:
stammen Bromiini Balý, 1865
slekten Aulexis Balý, 1863
Aulexis abbreviata (Gressitt, 1942)
Aulexis atripennis Pic, 1923
Aulexis bicolor Pic, 1927
Aulexis brevidentata (Gressitt, 1942)
Aulexis brevipennis Medvedev, 2012
Aulexis brevipilosa Medvedev, 2002
Aulexis buonloicus Eroshkina, 1988
Aulexis carinata Pic, 1935
Aulexis chengana Chen, 1940
Aulexis cinnamomi Chen & Wang, 1976
Aulexis elongatus Jacoby, 1881
Aulexis erythodera Warchałowski, 2008
Aulexis femoralis Medvedev, 2012
Aulexis gorbunovi Medvedev, 2009
Aulexis gracilicornis Gressitt & Kimoto, 1961
Aulexis hochii Chen, 1940
Aulexis humilis Lefèvre, 1885
Aulexis jiangkouensis Tan, 1993
Aulexis languei Lefèvre, 1893
Aulexis longicornis Jacoby, 1899
Aulexis medvedevi Eroshkina, 1988
Aulexis minor Kimoto & Gressitt, 1982
Aulexis nepalensis Medvedev & Sprecher-Uebersax, 1997
Aulexis nigricollis Baly, 1863
Aulexis nigripennis Jacoby, 1908
Aulexis nigripennis Kimoto & Gressitt, 1982 (homonym?)
Aulexis obscura Gressitt, 1945
Aulexis pallida (Lefèvre, 1887)
Aulexis shaowuensis Gressitt & Kimoto, 1961
Aulexis sichuanensis Tan, 1992
Aulexis sinensis Chen, 1940
Aulexis sumatrana Jacoby, 1896
Aulexis tibialis Jacoby, 1889
Aulexis tuberculata Tan, 1993
Aulexis unicolor (Gressitt, 1942)
Aulexis unispinosa Pic, 1935
Aulexis varians Baly, 1867
Aulexis ventralis (Gressitt, 1942)
Aulexis vietnamicus Eroshkina, 1988
Aulexis wallacei Baly, 1867


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aulexis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aulexis hos NCBI 
Aulexis – detaljert informasjon på Wikispecies
Ida Husøy

Ida Husøy er en norsk skuespiller fra Heidal i Sel . Hun er mest kjent for rollen som Nina i Børning, Børning 2 og Børning 3. Ida startet sin interesse for skuespill på ungdomsskolen.


== Eksterne lenker ==
(en) Ida Husøy på Internet Movie Database 
(en) Ida Husøy hos The Movie Database
Mariann Hole

Mariann Hole (født 29. oktober 1981) er en norsk skuespiller fra Kolbotn. Hun har vært fast  ansatt i Nationalteateret siden 2008 og vant  Heddaprisen i 2014 for beste kvinnelige skuespiller for sin rolle i Lulu Pandoras Eske – en monstertragedie. Hun har hatt flere roller i norske tv-serier, blant annet i Halvbroren, Øyevitne og ZombieLars. Hennes første filmrolle var en birolle i Aldri mer 13.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mariann Hole på Internet Movie Database 
(no) Mariann Hole hos Nationaltheatret 
(en) Mariann Hole hos The Movie Database
Stovnertårnet

Stovnertårnet er et utsiktstårn på Fossumberget på Stovner i Oslo. En 265 meter lang sirklende gangbane fører til toppen av tårnet, 15 meter over bakken og 215 meter over havet. Tårnet kalles også «Norges lengste tårn» (ikke høyeste), med sin lange gangbane. Det er utformet slik blant annet med tanke på universell tilgjengelighet.
Fra toppen kan man se Oslofjorden i det fjerne og Groruddalen i lavt fugleperspektiv.
Tårnet ble åpnet i 2017, byggherre var Bymiljøetaten og arkitekt var LINK arkitektur.


== Litteratur ==
«Stovnertårnet – en destinasjon øverst i Groruddalen.» park & anlegg 7/2018, side 30–33.


== Eksterne lenker ==
Stovnertarnet.no. Besøkt 19.6.2021.
LINK arkitektur Besøkt 29.6.2022.
Fra i dag kan du spasere i tretoppene på Stovner – i et nytt, 260 meter langt utsiktstårn. vartoslo.no, 11.10.2017. Besøkt 19.6.2021.
Roxelane

Hurrem Sultan kjent som Roxelane (født ca. 1502 i Rohatyn i nærheten av Lwow i Polen, død 15. april 1558 i Topkapipalasset i Istanbul) var gemalen til den osmanske sultan Suleiman I den store. Hun er kjent for å ha hatt en betydningsfull innflytelse på sin ektemann. Hun ble dermed misunnet, og kalt heks av dem som mislikte hennes makt. Sultanen straffet imidlertid strengt dem som ytret noe mot henne.


== Biografi ==
Hun antas å ha vært en rutener fra byen Rohatyn sørøst for Lwow, som da tilhørte Polen, som datter av en ortodoks prest. 
Hun ble kidnappet i 1520-årene av tatarer som var tilknyttet slavehandelen på Krim fra Kaffa på Krimhalvøya til slavemarkedene i Istanbul, der hun ble kjøpt til det keiserlige osmanske harem og ble sultanens konkubine. Hun befanu seg definitivt i haremet fra år 1522, da hun fødte en datter; i 1524 fikk hun også en sønn.


=== Begunstiget ===
Hun ble snart sultanens favoritt i haremet, og ble angrepet og mishandlet av sin rival, den daværende tronfølgerens mor Mahidevran. Dette fikk sultanen til å forvisr Mahidevran og deres sønn tronfølgeren til provinsene. Roxelana ble ds sultanens uomstridte favoritt, noe som bevitnes av det uvanlige at sultanen friga henne og giftet seg med henne. Bryllupet fant sted i 1533 og vakte sensasjon. Giftemålet var nærmest unikt, da sultanene normalt ikke pleide å gidte seg med, men bare få barn med de slavebundne konkubinenw i sitt harem, og almwnheten var usikrw på hvorden et slikt skritt skulle tolkas. Han gjorde også hennes sønn til tronarving. 
Giftemålet førte til en varig forandring hva gjaldt sultanenes nærhet til haremet. I 1453 begynte osmanene å bygge et palass i Istanbul innenfor bysmurene på et sted kalt Forum Tauri. Dette palass ble senere kalt Eski Saray og ble regentens residens, men senere flyttet sultanen til Topkapipalasset og bodde altså avskilt fra sitt harem. I Eski Saray bodde på Roxelanas tid hustrurr, konkubiner, døtre og mødre til sultaner. Roxelana så imidlertid til å flytte det keiserlige osmanske harem til Topkapipalasset, der sultanen bodde, så hun kunne være nærmere sin make.
Hun anses å ha utøvd stor innflytelse på sultanen og var trolig også hans politiske rådgiver, og skal ha hatt særlig innflytelse på utenrikspolitikken. Under hennes påvirkning var relasjonen mellom det osmanske riket og Polen fredelig, og slavetoktene mot Ukraina ble dempet, om enn for en stund. Hun opprettholdt en diplomatisk brevveksling med shahen av Persia (1547) og kongen av Polen (1549). Esther Handali fungerte som hennes personlige sekretær og budbinger. Hun deltok i manga byggeprosjekter og sosiala prosjekter rundt om i riket; hun grunnlae blant annet et sykehus for kvinner nær slavemarkedet i Istanbul, og et suppekjøkken for de fattige i Jerusalem (1552).


== Referanser ==
Per Borten (musiker)

Per Fossum Borten (født 9. januar 1978) er en norsk musiker og plateprodusent. Han er oppvokst på Ler i Melhus i Trøndelag og er sønnesønn til  tidligere statsminister Per Borten. Han har vært medlem av gruppene Moving Oos, Cadillac, New Violators og Spidergawd og er musikkprodusent med eget studio på Ler.


== Kilder ==
R.P. Ness og Å. Winge (27. januar 2019). «Høvdingen». Adresseavisen. Besøkt 7. mai 2019.
Cyno

Cyno er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Arten lever i Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Rotbladbiller, Eumolpinae Hope, 1840 – én norsk art:
stammen Bromiini Balý, 1865
slekten Cyno Marshall, 1865
Cyno mordicans Marshall, 1865


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cyno i Global Biodiversity Information Facility 
Cyno – detaljert informasjon på Wikispecies
Arabisk mesterskap i friidrett 2013

Arabisk mesterskap i friidrett 2015 var den 18. utgaven av dette internasjonale mesterskapet i friidrett for utøvere fra arabiske land. Mesterskapet ble arrangert fra 21. til 24. mai 2013 i Doha i Qatar. 
Syria var ekskludert fra mesterskapet på grunn av den pågående borgerkrigen, og Libya sendte ikke lag. 


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Medaljetabell ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Totalt ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater
Arabisk mesterskap i friidrett 2011

Arabisk mesterskap i friidrett 2011 var den 18. utgaven av dette internasjonale mesterskapet i friidrett for utøvere fra arabiske land. Mesterskapet ble arrangert fra 26. til 29. oktober 2011 i Al Ain i Abu Dhabi i De forente arabiske emirater. 


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Medaljetabell ==


=== Totalt ===


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Referanser ==


== Kilder ==
ResultaterChampionnats Arabes Sur Piste 2011
Pan Arab Championships, Al Ain (United Arab Emirates) 26-29/10/2011.
Arabisk mesterskap i terrengløp 2019

Arabisk mesterskap i terrengløp 2019 ble arrangert 5. januar 2019, i Amman i Jordan. 


== Resultater ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Se også ==
Arabisk mesterskap i friidrett 2019


== Kilder ==
Resultater (arkivert)
Chiles kommuner

En kommune (spansk: comuna, IPA: [koˈmuna]) er den minste administrative inndelingen i Chile. Det kan inneholde byer, tettsteder, landsbyer, grender og bygder. I tett befolkede områder, som for eksempel Santiago, Valparaíso og Concepción, kan et byområde deles inn i flere kommuner. I lite befolkede områder, kan en kommune dekke et stort område bestående av flere bosatte områder, som kan være grender, tettsteder eller byer.

Chiles 346 kommuner er gruppert i 56 provinser (provincia, flertall provincias), som selv er gruppert i 16 regioner (región, flertall regiones).


== Liste over kommuner ==
Tradisjonelt, er chilenske regioner oppført i geografisk rekkefølge med den nordligste regionen først, slik at Santiago Metropolitana er nederst. Følgende tabell lister opp alle chilenske kommuner, og gir en komplett liste over administrative inndelinger på alle nivåer. Hver kommunes nettside er gitt sammen med arealet og befolkningstall fra folketellingen i 2002 gjort av det nasjonale statistikkinstituttet i Chile.


== Se også ==
Administrative inndelinger av Chile
Chiles regioner
Chiles provinser


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunene i Chile, katalog over offisielle lenker for hver kommune (spansk)
Norgesmesterskapet i fekting

Norgesmesterskapet i fekting har blitt arrangert av Norges Fekteforbund siden 1913.
Fra starten av ble det kåret norgesmestere for menn i både kårde, florett og sabel.
Florett for kvinner kom på programmet i 1928. Siste NM i sabel ble holdt i 1973, og siste NM i florett i 1986.
Siden 1986 har det blitt kåret norgesmestere i kårde både for menn og kvinner.


== Resultater, menn ==


=== Norgesmestere (1913–1952) ===


=== Medaljevinnere i kårde (1953–) ===


=== Medaljevinnere i florett (1953–1986) ===


=== Medaljevinnere i sabel (1953–1973) ===


== Resultater, kvinner ==


=== Norgesmestere i florett (1928–1952) ===


=== Medaljevinnere i florett (1953–1986) ===


=== Medaljevinnere i kårde (1986–) ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Rolf Bryhn (1990): Kunnskapsforlagets idrettsleksikon, s. 349-50.
Norges Fekteforbund: Norske mestere i fekting
On a Sunday

«On a Sunday» (norsk oversettelse: på en søndag) er en engelskspråklig popsang fra 2019 med den rumenske sangeren Ester Peony. Sangen er skrevet av Ioana Victoria Badea og var Romanias bidrag til Eurovision Song Contest 2019, etter at den vant den rumenske sangkonkurransen Selecția Națională i februar 2019.


== Bakgrunn ==
Sangen er skrevet av Ioana Victoria Badea og ble sendt inn til den rumenske kringkasteren TVR i forbindelse med sangkonkurransen Selecția Națională. Konkurransen er Romanias uttak til Eurovision Song Contest 2019, og «On a Sunday» var blant de 24 melodiene som ble valgt ut til å delta i konkurransen. Sangen deltok i konkurransens andre semifinale 10. februar 2019 og kvalifiserte seg til finalen. I finalen uken etter ble «On a Sunday» kåret til vinner med 65 poeng. 62 av poengene kom fra de ulike juryene, mens kun 3 kom fra telefonavstemningen. Gjennom seieren ble «On a Sunday» valgt til Romanias bidrag i Eurovision Song Contest 2019.
I etterkant av finalen kom det kritikk mot juryordningen og enkelte av jurymedlemmene i den rumenske finalen. Kritikken nådde også landets parlament og gikk blant annet på at «On a Sunday» bare kom på åttendeplass i telefonavstemningen, men likevel vant konkurransen. Sangen ble også anklaget for å være et plagiat, men den rumenske kringkasteren tilbakeviste senere anklagene.


=== Eurovision Song Contest ===
I januar 2019 ble Romania trukket til å delta i semifinale 2 av Eurovision Song Contest. Semifinalen ble arrangert i Expo Tel Aviv i Israel torsdag 16. mai, og Romania hadde startnummer 6. «On a Sunday» ble nummer 13 i sin semifinale og kvalifiserte seg dermed ikke til finalen lørdag 18. mai.


== Referanser ==
Hyperaxis

Hyperaxis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 4 millimeter), avlange, matt brunlige bladbiller, kroppen gjerne mer eller mindre kledt med lyse skjell. Antennene er tynne og nesten så lange som kroppen. Hodet har store, utstående fasettøyne. Pronotum er rundet, bredere enn langt, noe smalere enn dekkvingene, som er nokså jevnbrede. Beina er ganske kraftige, lårene fortykkede med en liten tann på undersiden.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Artene lever i Sørøst- og Øst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Rotbladbiller, Eumolpinae Hope, 1840 – én norsk art:
stammen Bromiini Balý, 1865
slekten Hyperaxis Harold, 1874
Hyperaxis ariyani Chûjô, 1964
Hyperaxis balyi (Jacoby, 1889)
Hyperaxis buonloica Moseyko & Medvedev, 2017
Hyperaxis consors Chen, 1940
Hyperaxis dentifemur Moseyko & Medvedev, 2017
Hyperaxis distincta Duvivier, 1892
Hyperaxis dubia Jacoby, 1908
Hyperaxis duvivieri (Jacoby, 1904)
Hyperaxis foveolatus Jacoby, 1908
Hyperaxis fulvohirsuta (Jacoby, 1904)
Hyperaxis grisea Jacoby, 1908
Hyperaxis harmandi Lefèvre, 1893
Hyperaxis longipilosa Moseyko & Medvedev, 2017
Hyperaxis maculata Kimoto & Gressitt, 1982
Hyperaxis malabarica Jacoby, 1908
Hyperaxis mandarensis Jacoby, 1908
Hyperaxis nigra (Chen, 1935)
Hyperaxis nigrescens (Chûjô, 1956)
Hyperaxis nigrita (Erokshima, 1992)
Hyperaxis pallidipes (Pic, 1929)
Hyperaxis penicillata Jacoby, 1908
Hyperaxis phanrangi Moseyko & Medvedev, 2017
Hyperaxis quadraticollis Jacoby, 1908
Hyperaxis robustus (Pic, 1929)
Hyperaxis scutellata (Baly, 1863)
Hyperaxis sellata (Baly, 1863)
Hyperaxis semifasciata (Jacoby, 1887)
Hyperaxis sonlanga Moseyko & Medvedev, 2017
Hyperaxis tanongchiti Kimoto & Gressitt, 1982
Hyperaxis variegata Jacoby, 1904
Hyperaxis yaosanica Chen, 1940


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av type av Hyperaspis pallidipes
(en) Hyperaxis i Encyclopedia of Life 
(en) Hyperaxis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hyperaxis hos NCBI 
Hyperaxis – detaljert informasjon på Wikispecies
Sd.Kfz. 11

Sd.Kfz. 11 (tysk; Sonderkraftfahrzeug eller spesialmotorisert kjøretøy) var et tysk halvbeltekjøretøy som så utbredt bruk under andre verdenskrig. Hovedrollen til kjøretøyet var å frakte mellomstore kanoner som rangerte fra 3,7 cm FlaK 43 luftvern helt opp til 10,5 cm artilleri-kanoner. Den kunne i tillegg frakte opp til åtte soldater sammen med en tilhenger eller kanon.
Den grunnleggende konstruksjonen for alle tyske halvbeltekjøretøy ble utviklet under Weimar-æraen av Reichswehrs Militære automobile departement, men endelige design og testing ble oppdrettet til kommersielle firmaer med at produksjonen ville bli delt av flere selskaper. Borgward ble valgt for å utvikle den nest minste av de tyske halvbeltekjøretøyene og bygget en rekke prototyper mellom 1934 og 1937. Imidlertid ble utviklingen tatt over i 1938 av Hanomag som utformet hovedproduksjonsversjonen H kl 6.


== Eksterne lenker ==
http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Waffen/SdKfz11.htm
https://web.archive.org/web/20120207102820/http://www.wwiivehicles.com/germany/half-tracks/sdkfz-11.asp
http://www.lonesentry.com/articles/ttt07/german-chemical-warfare-vehicles.html
Ecuadors provinser

Ecuador er delt inn i 24 provinser (spansk: provincias, entall provincia). Provinsene i Ecuador og deres hovedsteder er:

1 Befolkningen per og folketellingen utført 28. november 2010.


== Se også ==
Kantonene i Ecuador
ISO 3166-2:EC, ISO 3166-2 for koder.
Ledere av Ecuadors provinser


== Referanser ==
Limits (Pænda-sang)

«Limits» (norsk oversettelse: grenser) er en popsang fra 2019 som er komponert og fremføres av den østerrikske musikeren Pænda. Sangen var Østerrikes bidrag til Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel.


== Bakgrunn ==
Sangen er skrevet av låtskriveren og musikkprodusenten Gabriella Horn, bedre kjent under artistnavnet Pænda. Sangen er en av låtene på albumet Evolution II som ble utgitt 26. april 2019. På forespørsel fra kringkasteren ORF sendte hun høsten 2018 inn «Limits» til vurdering for Eurovision Song Contest, og ORF valgte sangen til Østerrikes bidrag i konkurransen.«Limits» er en popballade som forteller om hvordan Horn i sin iver og lidenskap for musikk presset seg forbi alle sine grenser, helt til grensen for fullstendig utmattelse. Sangen forteller om hennes sårbarhet og erkjennelsen om at hun måtte ta en pause og ikke presse alle grenser.I januar 2019 ble Østerrike trukket til å delta i semifinale 2 av Eurovision Song Contest. Semifinalen ble arrangert i Expo Tel Aviv i Israel torsdag 16. mai, og Østerrike hadde startnummer 9. «Limits» ble imidlertid ikke blant de ti beste i semifinalen, og kvalifiserte seg dermed ikke til finalen lørdag 18. mai.


== Referanser ==
The Dream (Roko Blažević-sang)

«The Dream» (norsk oversettelse: drømmen) er en popballade fra 2019 som fremføres av den kroatiske sangeren Roko Blažević. Sangen var Kroatias bidrag til Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel.


== Bakgrunn ==
Sangen er skrevet av Andrea Čubrić og Charlie Mason, samt Jacques Houdek som deltok for Kroatia i Eurovision Song Contest 2017 i Ukraina. Houdek sendte inn sangen til kringkasteren HRTs musikkonkurranse Dora 2019 – landets uttak til Eurovision Song Contest. 17. januar 2019 ble «The Dream» og Roko Blažević bekreftet som en av de 16 deltakerne i Dora. Konkurransen gikk av stabelen 16. februar 2019, og «The Dream» vant etter å ha blitt nummer én hos både tv-seerne og juryene. Med seieren er «The Dream» dermed Kroatias bidrag i Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel.Etter seieren gikk «The Dream» rett inn på førsteplass på den kroatiske singellisten HR Top 40. Dette var Blažević' første plassering på listen. En musikkvideo til sangen ble sluppet 11. april 2019 via Eurovision Song Contests YouTube-kanal.


=== Eurovision Song Contest ===
I januar 2019 ble Kroatia trukket til å delta i semifinale 2 av Eurovision Song Contest. Semifinalen ble arrangert i Expo Tel Aviv i Israel torsdag 16. mai, og Kroatia hadde startnummer 10. «The Dream» ble imidlertid ikke blant de ti beste i semifinalen, og kvalifiserte seg dermed ikke til finalen lørdag 18. mai.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Mio Negga

Mio Negga (født Lovisa Tardat, 17. august 1990 i Göteborg, Sverige) er en samisk musiker fra Sverige. Mio Negga vokste opp i Linköping, og har fransk far og samisk mor.  Negga har utgitt musikk under navnet Lovisa Negga og som «169», en referanse til ILO-konvensjonen om urfolks rettigheter. Mio Negga driver også plateselskapet Petrichord Records. Fra og med 2013 har Mio Negga utgitt musikk på lulesamisk. 


== Eksterne lenker ==
(en) Mio Negga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mio Negga på Discogs 
(en) Mio Negga på MusicBrainz 
(en) Mio Negga på Spotify
Run with the Lions

«Run with the Lions» (norsk oversettelse: løp med løvene) er en popballade fra 2019 som fremføres av den litauiske sangeren Jurijus Veklenko. Sangen var Litauens bidrag til Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel.


== Bakgrunn ==
Sangen er skrevet av engelske Ashley Hicklin, amerikanske Eric Lumiere og sveitsiske Pele Loriano. «Run with the Lions» ble plukket ut til å delta i den litauiske kringkasteren LRT televizijas sangkonkurranse Eurovizijos dainų konkurso nacionalinė atranka. Sangeren Jurijus Veklenko ble valgt til å fremføre den. Etter flere innledende runder og semifinaler tok sangen seg til finalen 23. februar 2019. Der vant den og er dermed Litauens bidrag til Eurovision Song Contest 2019.En oppgradert versjon av låten ble utgitt for nedlastning og strømming 1. april 2019.


=== Eurovision Song Contest ===
I januar 2019 ble Litauen trukket til å delta i semifinale 2 av Eurovision Song Contest. Semifinalen ble arrangert i Expo Tel Aviv i Israel torsdag 16. mai, og Litauen hadde startnummer 12. «Run with the Lions» ble imidlertid ikke blant de ti beste i semifinalen, og kvalifiserte seg dermed ikke til finalen lørdag 18. mai. Sangen endte på ellevteplass og var bare ett poeng unna tiendeplassen og en plass i finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Run with the Lions på Discogs 
(en) Run with the Lions på Last.fm 
(en) Run with the Lions på Genius — sangtekst