jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
James Peace

Kenneth James Peace (født 28. september 1963 i Paisley) er en britisk komponist, pianist og billedkunstner.


== Biografi ==
Peace ble født i Paisley i Skottland. Han tilbrakte noen grunnleggende ungdomsår i Helensburgh, en liten badeby i Vest-Skottland. Han fikk pianoundervisning fra han var åtte år gammel. På denne tiden laget han også sine første komposisjoner.Som 15-åring virket han som organist og korleder ved Sankt Andreaskirken i Dumbarton. Året etter ble han opptatt ved Royal Scottish Academy of Music and Drama (nå Royal Conservatoire of Scotland). I 1983 ble han uteksaminert fra Universitetet i Glasgow med en bachelor (B.A.) i utførende musikk og undervisning. I 1984 spilte han Felix Mendelssohns pianokonsert nr.1 med orkesteret ved RSAMD, noe resulterte i etterutdanningsstipend fra samme høgskole. I løpet av studium ble han tildelt flere priser, inkludert Sibelius Essay-prisen. Etter fullført studium var han ettertraktet som akkompagnatør og solopianist og i 1988 ble han organist og korleder ved London Road-kirken i Edinburgh.Peace bodde i Bad Nauheim i Tyskland fra 1991 til 2009. Siden 1998 har han studert tango og produsert en CD («Tango escocés», 1991) med egenkomponerte stykker for piano inspirert av tangomusikk. Følgende år ble han utnevnt til medlem («fellow») ved Victoria College of Music i London og reiste på soloturné i Nord-Tyskland i september og til Kina og Japan i oktober/november. I Hongkong fremførte han «Tango XVII» for første gang.Urframføringen av sin «Tango IXX» skjedde i Munchmuseet i Oslo den 16. oktober 2004. De neste årene foretok han flere konsertreiser gjennom hele Europa inkludert følgende hovedsteder: Amsterdam, Athen, Brussel, Berlin, Helsingfors, Lisboa, London, Madrid, Oslo, Reykjavik og Wien.
I 2008 ble han medlem («fellow») ved London College of Music.Han bor siden 2010 i Wiesbaden (Tyskland), og inspirert av byen ble han filmskapere. Sine egne kortfilmer inkludert dokumentarfilmen «K. James Peace i Wiesbaden».


== Priser og utmerkelser (utvalg) ==
Dunbartonshire E.I.S.-prisen, 1984 (førstepremie)
Sibelius Essay-prisen, 1985 (førstepremie)
International TIM Internasjonal komposisjonskonkurranse, Roma, 2000 (æresdiplom)
IBLA Forbund, New York, 2002 (æresdiplom)
International Piano-Duo Forbund, Tokyo, 2002 (æresmedalje)
Internationale Académie de Lutèce, Paris, 2005 (gullmedalje)


== Verkliste (utvalg) ==
Fossen op.3 for fløyte og piano
Idyll op.4 for engelsk horn
Aubade op.9 for engelsk horn og strykere
Lento Lacrimoso op.10 for cello og piano
Glemte blader op.12 for cello og orkester
Sonate op.16 for obo og piano
Ballade op.18 for orkester
Festlige mars nr.1 for orgel og orkester
Festlige mars nr.2 for orkester
Høstgull op.25 for klarinett og strykekvartett
Evig sang op.32 for sopran og orkester
24 Tangoer for piano


== Referanser ==
Martialis av Limoges

Martialis av Limoges, død i det tredje århundre, var den første biskopen i Limoges i Gallia ifølge en biografi av Saturninus, den første biskopen av Toulouse. Denne biografien er gått tapt, men den siteres av Gregor av Tours i dennes verk Frankerkrøniken (Historia Francorum).
Det eksisterer to biografier om Martial, Vita Sancti Martialis, den ene mer fantasifull enn den andre. De kalles på fransk La Vie primitive (Vita antiqua) og La Vie récente (Vita prolixior). Den første ble skrevet av et medlem av presteskapet i Limousin på 700- eller 800-tallet men tillagt Martin av Tours, mens den andre ble skrevet tidlig på 1000-tallet, og er den mest oppsiktsvekkende - men feilaktige.
Han stammet fra Orienten og ble utsendt av paven, antagelig på midten av 200-tallet, og fulgte romerveien over Bourges til Limoges. Gregor av Tours forteller at Martialis skulle ha vært en av de syv biskoper som under keiser Decius' regjeringstid (249–251) virket i Gallia. Over hans grav ble klosteret Saint-Martial grunnlagt i 848.
I perioden mellom 990 til 1028 ble Martial i forbindelse med gudsfredsbevegelsen ved hjelp av et da tilbleven vita til apostelen Peters fetter og til en av Jesu disipler, og til deltager under nattverden og til tilstede under Kristi himmelfart og på Pinsefesten. Dermed ble han én av Frankrikes viktigste helgener.  Denne helgenbiografien var i virkeligheten en fantasi sammenstilt av benediktineren Adémar de Chabannes; da dette ble avslørt av en annen fra samme klosterorden, produserte han noen nye forfalskningen som «støttet» den opprinnelige. Han lykkedes med dette. 
Derimot slo ikke denne forståelse gjennom i Roma. Og i 1920-årene ble det tydeligere tilbakevist. 
Det er  blitt klart bevist at han ikke kan regnes som en av Kristi 72 disipler, skjønt han var den første som forkynte troen i provinsen Limoges. Biskop Bernard Buissas av Limoges (1844-56) ba så sent som i 1853 Den hellige stol om at den eldste av hans forgjengere ikke skulle fratas den æren som han så lenge hadde hatt som en av Jesu 72 disipler. Men Rituskongregasjonen avslo den 8. april 1854 enstemmig denne anmodningen, og den salige pave Pius IX (1846-78) gjentok dette avslaget i sin bulle av 8. mai 1854. Vatikanet avslo fullstendig å gi Martial tittelen Kristi disippel og nøyde seg med å si at den kulten som ble ham til del, var av svært gammel opprinnelse. Men bispedømmet Limoges fikk tillatelse til å kalle ham sin apostel. Rituskongregasjonen nektet å ratifisere den angivelige bullen fra pave Johannes XIX og erklærte at Martial skulle æres i messen, litaniet og officiet bare som biskop og bekjenner.Den hellige Martialis' festdag er 30. juni. Kirken San Marziale i Venezia er dedikert til ham.


== Referanser ==
Benedikt av Chiusa

Benedikt av Chiusa var en omreisende lombardisk lærd munk på 1000-tallet. 
Han er først og fremst kjent ved en fremstilling i Historia Francorum av Adémar de Chabannes. Benediktinermunken og kronikøren Adémar beskriver en tale Benedikt holdt ved en bispesynode i Aquitaine i 1028. Der beskriver Benedikt seg selv som nevø og den planlagte etterføger av abbeden av Chiusa.
Senere skulle Benedikt ta kraftig fatt i Adémars promotering av Sankt Martial og denne helgenens tilhengere i Aquitaine til å tro at han hadde vært en av de opprinnelige disiplene til Jesus. Adémars ry ble midlertidig skadet av dette - men han reddet seg ved å produsere noen falsknerier som «støttet» hans fantasifulle ftremstilling av den hellige Martialis - også den et falsum. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Landes, Richard Allen (1995). Relics, Apocalypse, and the Deceits of History: Ademar of Chabannes, 989-1034. Harvard University Press.
Tysk U23-mesterskap i friidrett 2019

Tysk U23-mesterskap i friidrett 2019 ble arrangert 15. og 16. juni 2019 i Wetzlar. I forbindelse med dette mesterskapet ble det også arrangert tysk mesterskap i 4 x 400 meter stafett for junior og senior. 


== Resultater U23 ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== 4 x 400 meter stafett, senior og junior ==


=== Senior ===


=== Junior U20 ===


== Kilder ==
Resultater
Eresfjord barne- og ungdomsskule

Eresfjord barne- og ungdomsskule er en fådelt barne- og ungdomsskole i Eresfjord i Molde kommune. Skolen har 40 elever fordelt på 1. til 10. trinn. Barnetrinnet har elever fra Eikesdal og Eresfjord. Eikesdal skole ble lagt ned i 2013 og slått sammen med Eresfjord. Fra ungdomstrinnet samles elevene fra Eikesdal, Eresfjord og Vistdal.
Skolene Eresfjord barne- og ungdomsskule og Vistdal skule ledes administrativt som en enhet under navnet Indre Nesset barne- og ungdomsskule. Rektor Hilde Toven er enhetsleder. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skolens nettsider
Rosendalsfjellene

Rosendalsfjellene eller Rosendalsalpene er en populær betegnelse på fjellene beliggende vest for Folgefonna mot Hardangerfjorden, i Kvinnherad kommune. Fjellene her har alpine trekk, med luftige tinder og stupbratte fjellsider.De viktigste toppene er:

Melderskin, 1426 m o.h.
Gygrastolen, 1399 m o.h.
Fonnabu, 1450 m o.h.
Bjørndalstindane, 1426 m o.h.
Juklavasstinden, 1426 m o.h.
Omnatind, 1255 m o.h.
Ulvanosa, 1246 m o.h.


== Referanser ==
Ligat ha’Al 2018–2019

Ligat ha'Al 2018–2019, var den 77 sesongen av den israelske topp divisjonen. Sesongen begynte 25. august 2018 og ble avsluttet 25. mai 2019. Regjerende mestere Hapoel Be'er Sheva klarte ikke å forsvare tittelen, og Maccabi Tel Aviv vant sitt 22 seriemesterskap.


== Klubbinfo ==


== Ordinær sesong ==


=== Tabell ===


=== Resultattabell ===


== Mesterskaps sluttspill ==


=== Tabell ===


=== Resultattabell ===


== Nedrykks sluttspill ==


=== Tabell ===


=== Resultattabell ===


== Statistikk ==


=== Toppscorer ===


=== Topp assists ===


=== Hattrick ===


== Referanser ==
Gygrastolen

Gygrastolen er en fjelltopp ved bygden Ænes i Kvinnherad kommune i Vestland fylke.
Sophie Magdalene av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg

Sophie Magdalene (født 22. mars 1746, død 21. mars 1810) var en dansk prinsesse, søster til Frederik Henrik Wilhelm, den siste hertug av Glücksborgs eldre linje. 
Hun var eldste datter av hertug Frederik av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg og Henriette Augusta av Lippe-Detmold. Hennes yngre søstre ble gift med fyrster i tyske småstater mens Sophie Magdalene ble forsørget ved å bli innsatt som abbedisse for det adelige frøkenkloster på Vallø slott på Sjælland. Hun overtok stillingen i 1782 etter sin faster Louise Sophie Frederikke. Sophie Magdalene døde på Vallø i 1810 hvoretter stillingen som abbedisse på Vallø ble nedlagt.Prinsessens tittel var: Sophie Magdalene, arving til Norge, hertuginne til Slesvig, Holsten, Glücksborg, Stormarn og Ditmarsken, grevinne til Oldenborg og Delmenhorst.


== Referanser ==
Koos van den Berg

Jacobus Teunis «Koos» van den Berg (født 18. september 1942 i Haag i Nederland, død 21. april 2020 i Nunspeet) var en nederlandsk politiker tilhørende partiet Staatkundig Gereformeerde Partij (SGP). Han var folkevalgt representant Born i Tweede Kamer fra 3. 1986 til 23. mai 2002.Den 21. april 2020 døde Van den Berg av covid-19 i Nunspeet, i en alder av 77 år.


== Referanser ==
Sverre M. Nyrønning

Sverre Magnar Nyrønning (født 1955) er en norsk forfatter. Da han i 1990 ga ut boken Ingen ser meg, var han redaksjonssjef i Temaredaksjonen NRK P2 og hadde ansvar for kultur- og samfunnsreportasje.
Tidligere var Nyrønning ansatt i Adresseavisen, der han hadde stillinger som kommunalpolitisk reporter, forskningsmedarbeider, kronikkredaktør og kulturjournalist. I mange år var han også daglig ansvarlig for den litterære reportasje- og anmeldervirksomheten i avisen.
Han driver Communicatio forlag.


== Bibliografi ==
Ingen ser meg. Aventura forlag 1990


== Referanser ==


== Kilder ==
Omtale på smussomslaget til Ingen ser meg.
Omtale hos proff.no
Knut K. Olsen

Knut K. Olsen (født 26. august 1901 i Yokohama, Japan, død 26. januar 1980 i Oslo) var en norsk svømmer som representerte Oslo IL.
Han vant 6 NM-gull og 11 NM-medaljer individuelt i svømming i perioden 1920–1928. Han vant også tre NM-gull på stafett, og to NM-gull i vannpolo.Han vant kongepokalen i 1928.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Kilder ==
medley.no: Medaljevinnere NM svømming


== Eksterne lenker ==
(en) Knut K. Olsen – Olympedia 
(en) Knut K. Olsen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Helge Aarflot

Helge Aarflot (født 11. april 1945, død 25. februar 1997) var generalsekretær i Den norske Israelsmisjon. Han ble student i 1964 og tok teologisk embetseksamen på Menighetsfakultetet i 1971. Etter å ha fullført praktikum i 1973 ble han ordinert samme år og gikk inn i tjeneste som vikarprest i Oslo.
I studietiden hadde Helge Aarflot studieopphold i Heidelberg, Vest-Berlin og Mainz fra 1967 til 1970. For hans innsats gjennom Israelsmisjonen ble det i 2006 opprettet en minnelund i Yatir-skogen i Israel.


== Bibliografi ==
Død og jordeferd. En utfordring til kirken. Luther forlag 1982
Fred for Jerusalem. Historisk, religiøs og politisk bakgrunn. Luther forlag 1996


== Kilder ==
Prester i Den norske kirke og andre teologiske kandidater Verbum forlag 1974 side 299
In Memoriam: Minneord om Generalsekretær Helge Aarflot. Av Asle Dingstad
Hot rod

Hot rod er en typisk gammel, klassisk amerikansk bil med stor motor ombygd for høy fart. Opprinnelsen til begrepet «hot rod» er uvisst.


== Eksterne lenker ==
National Hot Rod Association
Stadtwerke Ratingen Mehrkampf-Meeting 2019

Stadtwerke Ratingen Mehrkampf-Meeting var et internasjonalt friidrettsstevne innen mangekamp i Ratingen i Tyskland, som ble arrangert 29. og 30. juni 2019.


== Resultater ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Kilder ==
Resultater menn
Resultater kvinner
Pim van Boetzelaer van Oosterhout

Carel Godfried Willem Hendrik «Pim» van Boetzelaer van Oosterhut (født 17. november 1892 i Amersfoort, død 20. mai 1986 i Ubbergen, Gelderland) var en nederlandsk jurist, diplomat og partiløs politiker. Han var sitt lands utenriksminister fra 1946 til 1948, og undertegnet i 1948 Brussel-traktaten, en byggestein på veien til dagens NATO og EU.


== Referanser ==
Liste over Gabons statsministre

Under følger en liste over Gabons statsministre:


== Liste ==
      Bloc démocratique gabonais (BDG) → Parti démocratique gabonais (PDG)
      Uavhengig


== Kilder ==
«Gabon». World Statesmen.org. Besøkt 27. juli 2020.
Elgsletta aktivitetspark

Elgsletta aktivitetspark er en park langs Akerselva på Grønland i Oslo, ferdig i 2009. Parken inneholder blant annet sandvolleyballbaner.


== Beliggenhet og navn ==
Elgsletta ligger langs Akerselva, fra Hausmanns bru og rundkjøringen der Nylandsveien krysser Hausmanns gate i syd til parken møter Lakkegata i nord med Oslo Østre frikirke, adresse Lakkegata 47, på andre siden av gaten. Mellom parken og elva går turvei B10.
Arealet på parken er knapt fem dekar, grunnen er eiet av kommunen og regulert til friområde.Inntil Nylandsveien ble anlagt som firefelts vei på bro i 1970-årene sto det tre- og murbygninger der Elgsletta er nå, og det var brygger for fortøyning av småbåter. Adressene var Lakkegata 24 til 50.


== Parkens utforming ==
Parken er en del av Akerselva miljøpark og ble anlagt med midler fra Handlingsprogram indre øst. Den er en av fem aktivitetsparker som i perioden rundt 2010 ble anlagt langs nedre del av Akerselva for å bekjempe kriminalitet og narkotikasalg. Så sent som i 2020 ble Elgsletta foreslått som et friområde for byens rusmisbrukere.I parken finnes to sandvolleyballbaner, en terrengmur som sittekant, trær og stauder, to fastgriller, og gresskledte skråninger mot elva. I terrengvollene ut mot Nylandsveien ble det brukt forurensede masser som ble gravd ut i forbindelse med sandvolleyballbanene, for å redusere transport og miljøforurensning. Vollene beskytter mot støy og innsynet fra den trafikkerte veien. I 2010 ble sandvolleyturneringen Norway Tour spilt blant annet på Elgsletta.Trærne i parken er hvitpil helt i syd, to almer i nord, og ellers eik og spisslønn. Mellom parken og elva står der det alm, svartor, spisslønn med flere arter.På sletten mot Nylandsveien står den 210 cm høye bronseskulpturen «Elg» på granittsokkel, utført av Skule Waksvik og plassert ut i 1998. Skulpturen var en gave til kommunen fra Kreditkassen da banken fylte 150 år. I 2014 ble det bestemt å lyssette skulpturen.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
FRI – friluftsliv, fritid og friområder – en presentasjon av grønne investeringer. Oslo kommune, Bymiljøetaten, uten år <2011>, side 11.


== Eksterne lenker ==
(en) Elgsletta aktivitetspark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Molde (tettsted)

Molde er det administrative og funksjonelle midtpunkt i Molde kommune. Sentralt i tettstedet ligger det området der kjøpstaden Molde ble etablert i år 1742. Byen Molde har vokst fram med den historiske bebyggelsen i kjøpstaden som sentrum. 
Tettstedet har 21 417 innbyggere og dekker et areal på 9,27 km².En person fra byen Molde kalles en moldenser. Molde fikk på 1600-tallet, takket være eksport av sild og tømmer, status som ladested under Trondheim. I 1742 ble byen kjøpstad etter stor motstand fra Bergen og Trondheim.Molde er administrasjonssted for Møre og Romsdal fylkeskommune, fylkesmannen i Møre og Romsdal og bispesete for Møre bispedømme. Molde er «veghovedstad» for Midt-Norge ved at Statens vegvesen har sitt regionkontor plassert i byen. Molde er også fylkets største industrikommune målt i antall sysselsatte. Industrien omfatter blant annet Oskar Sylte Mineralvannfabrikk, Brunvoll, Linjebygg Offshore, en avdeling av National Oilwell Varco og annen verkstedindustri, samt Glamox, en stor lysarmaturfabrikk. Her ligger også Høgskolen i Molde, stort sykehus, Aker stadion, Seilet hotell, Romsdalsmuseet og den gamle storgården Moldegård. Molde huser Nord-Makedonias generalkonsulat i Norge og et av Norges topplag i fotball.
En del av Molde sentrum er omfattet av NB!-registeret, en liste over bymiljøer i Norge som har nasjonal kulturhistorisk verneinteresse.


== Se også ==
Molde (kommune)


== Referanser ==
Rolf Lund (svømmer)

Rolf Lund (født 23. mars 1902, død 16. september 1971) var en norsk svømmer som representerte Oslo Kapsvømnings Klub.Han vant 7 NM-gull og 25 NM-medaljer i perioden 1921–1926.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Kilder ==
medley.no: Medaljevinnere NM svømming
MS «Diamond Princess»

Denne artikkelen omhandler cruiseskipet fra 2004. For det tidligere hurtigruteskipet som senere ble omdøpt «Diamond Princess», se MS «Håkon Jarl».
MS «Diamond Princess» er et britisk-registert cruiseskip eid og drevet av Princess Cruises. Hun begynte sine seilinger i mars 2004 og krysser for det meste i Asia under den nordlige halvkules sommer og rundt Australia under sen sørlige halvkules sommer.
«Diamond Princess» ble bygd i Nagasaki i Japan av Mitsubishi Industries.
Det har forekommet to kjente utbrudd av smittsomme sykdommer på skipet – et utbrudd av gastroenteritis forårsaket av noroviruset i 2016, og av koronaviruspandemien i 2019–2020 i 2020. Det lå i karantene i Yokohamas havn fra 4. februar. Den 1. mars hadde alle ombord kunnet forlate skipet. Minst 712 av skipets 3.711 passasjerer og mannskap ble da smittet av koronaviruset, og fjorten døde.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Yoshiro Onoguchi, Matsuyuki Iwamoto, Hideumi Senju, Shin Terada: Debut of First Large Passenger Cruise Ship Built in Japan for Princess Cruises, I: Mitsubishi Heavy Industries, Technical Review, Vol. 41, Nr. 6, Desember 2004 (PDF)
Peter Plowman: Sapphire Princess and Diamond Princess, I: Australian Cruise Ships, Rosenberg Publishing, 2007, s. 100.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) IMO 9228198 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Diamond Princess – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Leif M. Michelsen

Leif Magnus Michelsen (født 15. februar 1930, død 22. april 1984) var akademilektor på Norsk lærerakademi og tidligere generalsekrætær i Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag.
Leif M. Michelsen ble student i 1948 og cand.theol. fra Menighetsfakultetet i 1954. Etter praktikum ble han ordinert i 1956. Da hadde han allerede vært skolelagssekretær i Trøndelag et år fra 1954. Etter praktikum fortsatte han i den stillingen til 1959 før han ble studentprest i Oslo. Fra 1961 til 1967 var han generalsekretær før han så kom til Norsk Lærerakademi.


== Bibliografi ==
Forkynnelse og sjelesorg blant unge 1966
Fortolkning til Første Mosebok 1972
Transcendental meditasjon og kristen tro 1974
Boken om begynnelsen  kommentarer til Første Mosebok 1982


== Referanser ==


== Kilder ==
Artikkel om Leif M. Michelsen i Prester i Den norske kirke og andre teologiske kandidater 1974 side 176
MF «Vefaldsund II»

MF «Vefallsund II» (1958-1967) er en bilferje som trafikkerte det ca. 600 m. brede Vefallsundet mellom Kjenndalen og øvre Vefald i nedre Toke i Drangedal kommune i Vestfold og Telemark. Ferja, som var bygget i treverk, var 16 m. lang, 6 m. bred og flatbunnet. Den hadde plass til seks personbiler, eller én buss/lastebil og et par personbiler. Den ble plassbygget på Kjenndalen av ferjemann Karl Straume, i samarbeid med Statens vegvesen .
Opprinnelig motor var en dieseldrevet Harbormaster Fordson Major (Power) med hekkaggregat og en ytelse på 54 Hk. Motoren gikk 8000 timer før den ble byttet med den som sitter i ferja nå, en av samme slag som yter 50 Hk.
Strekningen var en del av Rv356 (i dag Fv356) som var hovedveien mellom Drangedal og Porsgrunn/Skien. Ferjetrafikken opphørte da ny vei langs østsiden av nedre Toke, over Straume bru, ble åpnet 15. desember 1967.
«Vefallsund II» var den siste innlandsferja som gikk i slik trafikk i Norge, og er i dag å se på Norsk vegmuseum ved Hunderfossen .
Ferjestrekningen ble betjent av ferjemann Karl Straume, først med prammer i økende størrelse, så med selvbygde ferjer. Den første ferja, «Trask», var i drift fra 1939 til 1948. Den var ifølge ferjemannen selv «både svak og dårlig». Deretter kom «Vefallsund»  som var i drift fra 1948 til 1958. Disse to ferjene hadde ikke motor, og ble trukket av hjelpebåten «Napp». I 1958 overtok så «Vefallsund II» trafikken. Ferja hadde frakteplikt hele døgnet. Den var stasjonert ved Kjenndalsbrygga, hvor ferjemannen bodde, og hadde en slags «oppkallsinnretning» fra den andre sida.
Da ferjedriften opphørte overlot vegvesenet sin andel i «Vefallsund II» vederlagsfritt til Karl Straume. Ferja lå fortsatt i 30 år etter dette ved Kjenndalsbrygga, og ble sporadisk brukt til frakt av hyttematerialer og husdyr ut til øyene. I 1996 besluttet Karl Straumes arvinger å gi ferja tilbake til Statens vegvesen, og i 1998 ble den fraktet landeveis hele veien fra Drangedal til Norsk vegmuseum .


== Eksempel på billettpriser ==
Pr. person; 50 øre. Sykkel; 25 øre. Lett motorsykkel; 1 kr. Personbil; 4 kr. Tilhenger; 1 kr. Lastebil; 5 kr. 


== Litteratur ==
Drangedal historielag, «Det var ein gong», bok nr. 31.


== Referanser ==
Gastroenteritis

Gastroenteritis er en betennelsestilstand (-«itis») i mage (-«gastro») og tarm (-«entero»)-kanalen som fører til en kombinasjon av diaré, oppkast, bukhulesmerter og kramper.Globalt er de fleste gastroenteritter blant barn forårsaket av rotavirus. I voksne dreier det særlig om norovirus og campylobacter. Mere sjeldne årsaker er andre bakterier (og deres toksiner). Smitte skjer ofte som følge av inntak av dårlig tilberedt mat eller kontaminert vann eller via tett kontakt med infiserte individer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gastroenteritis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
USA Track & Field

USA Track & Field (USATF) er den nasjonale idrettsforbundet som organiserer friidrett, terrengløp, landeveisløp og kappgang i USA.
Forbundet ble etablert i 1979 under navnet The Athletics Congress (TAC), da de brøt ut av Amateur Athletic Union (AAU), som organiserte friidrett gjennom det meste av 1900-tallet, inntil loven Amateur Sports Act of 1978 fratok denne organisasjonen ansvaret. Det fikk dagens navn i 1992.
USATF har hovedkontor i Indianapolis, og ledes pr juli 2020 av Vin Lananna (president).


== Eksterne lenker ==
(en) Offisiell hjemmeside
Vin Lananna

Vin Lananna (født 18. januar 1953 i Greenvale i New York) er en amerikansk friidrettstrener og idrettsleder, som også tidligere var friidrettsutøver.
Han var landslagstrener for USA under VM i terrengløp 1990 og VM i terrengløp 1996, og under VM i friidrett 2011 og Sommer-OL 2016. Han var også lagets mellomdistansetrener under Sommer-OL 2004.
I 2017 ble han valgt som president i USAs nasjonale friidrettsforbund, USA Track & Field.


== Referanser ==