jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
1822 i Russland

Begivenheter i året 1822 i Russland.


== Statsleder ==
Monark: Aleksander I, tsar (1801-1825)


== Hendelser ==


== Fødsler ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1822 in Russia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
U19-EM i håndball for kvinner

U19-EM i håndball for kvinner ble arrangert første gang i 1995 i Polen, og blir arrangert annenhvert år.
Mesterskapet blir arrangert av European Handball Federation.


== Mesterskap ==
NotesI 2018 ble Russland fratatt sølvmedaljen sin på grunn av en dopingsak.


== Referanser ==
Shani Mahadevappa

Shani Mahadevappa (født i 1933 i Malavalli i fyrstestaten Mysore, død 3. januar 2021 i Bangalore i Karnataka i India) var en indisk filmskuespiller i kannada-filmindustrien.
Noen av hans mest kjente filmer er Shankar Guru (1978), Kaviratna Kalidasa (1983), Sri Srinivasa Kalyana (1974), Shivashankar (1990), og Guru Brahma (1992).


== Liv og virke ==
Mahadevappa ble først teaterskuespiller og arbeidet i en rekke teatergrupper, som for eksempel Gubbi Veerannas kompani. Hans rolle som Lord Shani i skuespillet Shani Prabhava gav ham bred anerkjennelse og slik ble han kjent som Shani Mahadevappa.Mahadevappa var med i over 500 filmer på kannada.


== Død ==
Mahadevappa døde 3. januar 2021 i Bangalore, 88 år gammel, av hjertekomplikasjoner forårsaket av covid-19.


== Filmografi i utvalg ==


== Utmerkelser ==
Varadaraju Award 2009
Rajkumar Souharda Award


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shani Mahadevappa på Internet Movie Database 
Biography of Shani Mahadevappa
Shani Mahadevappa honored
Litteraturåret 1822

Litteraturåret 1822 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1822.


== Nye bøker ==


== Fødsler ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1822 in literature – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bogdan Burcea

Bogdan George Burcea (født 8. mai 1972 i Craiova) er en rumensk håndballtrener, som er sjef for det rumenske kvinnelandslaget og den rumenske klubben Craiova.


== Trenerkarrière ==


=== Klubblag ===
Burcea startet sin trenerkarrière i den greske byen Dráma i 1995. Faren hans, George Burcea, var også trener i Hellas for Filippos Veria.I 2000 flyttet han hjem til Romania og trente den lokale klubben Craiova i to år. Etter ett år som trener for den kypriotiske klubben Panellinios, flyttet han i 2003 videre til Færøyene og trente der Stranda og Tjaldur i fire sesonger hver.Burcea flyttet hjem igjen i 2011 og tok på nytt over Craiova, hvor han siden har vært, med unntak av et treneropphold i Corona Brașov fra 2013 til 2016.


=== Landslag ===
Burcea var assistenttrener for det rumenske kvinnelandslaget under Gheorghe Tadici fra 2012 til 2015, blant annet under Håndball-EM 2014.I januar 2020 tok han over som hovedtrener og ledet laget til 12.-plass under Håndball-EM 2020 i Danmark.


== Meritter ==


=== Corona Brașov ===
EHF-cupsemifinalist: 2016
Rumensk seriesølv: 2014
Rumensk seriebronse: 2015, 2016
Rumensk cupsemifinalist: 2014


=== Craiova ===
EHF-cupgull: 2018


=== Romanias kvinnelandslag ===
Håndball-EM 2020: 12.-plass


== Referanser ==
Junior-VM i håndball for kvinner

Junior-VM i håndball for kvinner ble arrangert første gang i 1977 i Romania, og blir arrangert annenhvert år.Mesterskapet blir arrangert av International Handball Federation.


== Mesterskap ==


== Referanser ==
Alejandro Rejón Huchin

Wilberth Alejandro Rejón Huchin (født 18. mai 1997 i Mérida, Yucatán, Mexico) er en meksikansk dikter, kultursjef og journalist. Han har grunnlagt den Internasjonale poesifestivalen i Tecoh i Mexico. En del av hans poesi er oversatt til arabisk, italiensk, rumensk, katalansk, bengali, gresk og fransk. Han har mottatt ulike priser for sitt arbeid på det litterære og kulturelle området.


== Publiserte bøker ==
2019 Transcurso de un retrato cortado – forlaget Buenos Aires Poetry, Argentina
2020 El agua rota de los sueños, forlaget Editorial Primigenios, USA
2020 Relámpago de sed, forlaget Andesgraund, Chile


== Utmerkelser ==
2018 Æresborger av byen Toluca, Mexico
2019 Harold Von Ior International Poetry Prize
2020 Internasjonal anerkjennelse av kulturell fortjeneste, delstatsregjeringen i Tecoh, Mexico
2020 Hedersbevisning fra delstatsregjeringen i Tlaxcala, Mexico


== Referanser ==
Simone Segouin

Simone Segouin, mest kjent under kodenavnet Nicole Minet (født 3. oktober 1925), deltok i fransk motstandsbevegelse under 2. verdenskrig. Hun var bare 18 år gammel da tyskerne invaderte. Hennes første opprørshandling var å stjele en sykkel fra en tysk kvinnelig kurer i tysk militærvesen, og å skjære opp dekkene til alle andre sykler og motorsykler slik at de ikke kunne følge henne. Hun ble introdusert til en gruppe i motstandsbevegelsen og ble med i kampen, brukte den stjålne sykkelen til å levere meldinger mellom motstandsgrupper. Hun lærte ekstremt raskt og deltok videre i farefulle oppdrag,  for eksempel å fange tyske tropper, avsporing av tog, og sette i verk sabotasje.


== Tidlig liv ==
Segouin ble født i Chartres, Frankrike og vokste opp sammen med tre brødre. Hennes far hadde vært en dekorert soldat under første Verdenskrig. Hun gikk på skolen til hun var 14, da hun begynte å jobbe på familiens gård.


== Motstanden ==
Hun lærte raskt og ble ekspert på taktikk og sprengstoff. Hun ledet lag med motstandskjempere for å fange tyske tropper, sette feller og sabotere tysk utstyr. Mens krigen fortsatte, fortsatte hun med å avspore tyske tog, sperre veier, sprenge broer og hjelpe til med å lage en tyskfri vei for å hjelpe de allierte styrkene med å ta tilbake Frankrike fra innsiden. Hun ble aldri tatt.
Hun ble kjent med «Løytnant Roland» eller Roland Boursier, som lærte henne å bruke en maskinpistol og introduserte Segouin til andre medlemmer av sin gruppe. Hun fikk falske identitetspapirer som presenterte henne som Nicole Minet. Disse papirene oppga at hun var fra havnen i Dunkirk, et område som hadde blitt bombet tidlig i krigen og gjorde det vanskelig for Tyskerne å kontrollere ektheten.Roland Boursier og Segouin flikk sammen seks barn. Paret giftet seg aldri, og alle barna fikk hennes etternavn.Segouin oppnådde internasjonal berømmelse da bilder av henne tatt av den amerikanske fotografen Robert Capa ble publisert i magasinet Life uker etter at hun hadde vært med på fangst av 25 tyske soldater.


== Etter krigen ==
Segouin var til stede ved frigjøring av Chartres 23. August 1944 og deretter frigjøringen av Paris to dager senere. Hun ble forfremmet til løytnant og fikk flere medaljer, inkludert Croix de guerre.Etter krigen studerte hun medisin og ble barnepleier i Chartres. En gate i Courville-sur-Eure, hvor hun bor, ble oppkalt etter henne. I 2020 ble Folkets Hus (La salle des fêtes) i Thivars oppkalt etter Segouin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«La résistance : Simone Segoin». Romain Deshailes. Besøkt 7. januar 2021. 
«La jeune résistante armée de Chartres». Fondation de la Résistance, Frantz Malassis. Besøkt 7. januar 2021. 
«Paris - Liberation in August 1944 (in color and HD)». YouTube. Besøkt 7. januar 2021.  Kodachrome - opptak av George Stevens fra hans "personlige visuell dagbok fra krigen" Arkivert 15. juli 2019 hos Wayback Machine.. Segouin vises på 5:17.
"Ny Bok forteller om Heroiske fransk Kvinnelig andre VERDENSKRIG Spioner", krigshistorie Online. Besøkt 2021-01-07
Orictites

Orictites er en slekt av billene i underfamilien graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små til  middelsstore (4-10 millimeter), slanke, gulbrune til svarte løpebiller. Hodet er firkantet med litt utstående fasettøyne, kjevene korte og kraftige. Pronotumer rektangulært med rettvinklede hjørner og en bred midtfure, ganske blankt, spredt og grovt punktert. Dekkvingene er jevnbrede med kraftige punktstriper. Det er en tydelig "stilk" mellom pronotum og dekkvinger. Beina er korte og kraftige.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (India, Thailand, Laos, Vest-Malaysia, Sumatra, Borneo, Java, Sulawesi, Filippinene).


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie graveløpere Scaritinae Bonelli, 1810
stamme Clivinini
slekten Orictites Andrewes, 1931
Underslekten Orictites (i snever forstand)
Orictites minotaur Andrewes, 1931
Underslekten Semictites Balkenohl, 2017aOrictites amplisetosus Balkenohl, 2017a
Orictites anteriorlatus Balkenohl, 2017a
Orictites anteriortenuis Balkenohl, 2017a
Orictites apertopunctatus Balkenohl, 2017b
Orictites barclayi Balkenohl, 2017a
Orictites brancuccii Balkenohl, 2017a
Orictites charleshuberi Balkenohl, 2017a
Orictites costulipennis (Bates, 1892)
Orictites desuntsetosus Balkenohl, 2017a
Orictites ferrugistriatus Balkenohl, 2017b
Orictites mjoebergi Louwerens, 1964
Orictites opacipennis Balkenohl, 2017b
Orictites omnipunctatus Balkenohl, 2017a
Orictites plurisetosus Balkenohl, 2017a
Orictites reticupennis Balkenohl, 2017b
Orictites reticuventris Balkenohl, 2017b
Orictites tubercucollis Balkenohl, 2017a


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Orictites i Encyclopedia of Life 
(en) Orictites i Global Biodiversity Information Facility 
Orictites – detaljert informasjon på Wikispecies
Neochryopus

Neochryopus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blankt svart løpebille. Hodet er stort og bredt, firkantet, fasettøynene utstående, tinningene danner et "øyenbryn" bak fasettøyet, mandiblene er omtrent så lange som resten av hodet. I pannen er det et par bøyde, litt uregelmessige furer. Pronotum er rundet, nesten hakvsirkelformet, mye bredere enn langt, ganske smalt ved roten. Det er en markert, smal "stilk" mellom pronotum og dekkvingene. Disse er jevnbrede, omtrent så brede som hodte og en tanke smalere enn pronotum, med fine punktstriper. Beina er korte og kraftige, leggen på forbeina med tre tenner.


== Levevis ==
Som andre Scaritinae lever disse billene hovedsakelig underjordisk. De graver godt, og lever som rovdyr.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Afrika (Nigeria, Den demokratiske republikken Kongo).


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie graveløpere Scaritinae Bonelli, 1810
stammen Scaritini Bonelli, 1810
slekten Neochryopus Bänninger, 1931
Neochryopus savagei (Hope, 1842)


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Neochryopus i Global Biodiversity Information Facility 
Neochryopus – detaljert informasjon på Wikispecies
Åse Ombustvedt

Åse Lisbeth Ombustvedt (født 1963) er en norsk barnebokforfatter og lærer, som bor på Jeløya i Moss.Hun var nominert til Nordisk Råds barne- og ungdomslitteraturpris 2020 for Når er jeg gammel nok til å skyte faren min? (Ena forlag, 2019), illustrert av Marianne Gretteberg Engedal.Åse Ombustvedt har gått på Skrivekunst-akademiet i Hordaland og er elev ved Norsk barnebokinstitutts masterstudium i barne- og ungdomslitterær skrivekunst og formidling. Hun arbeider som lærer i ungdomsskolen.


== Forfatterskap ==
Lillebror er ny som månen, bildebok, 2020
Når er jeg gammel nok til å skyte faren min?, dikt for ungdom, 2019
Jo og Gjedda, illustrert barnebok, 2010
Mossekvinner : en kompliment til deres innsats, flid og gode forstand!. 3 (medforf.), 1998
Maja og mørket, illustrert barnebok, 1995


== Referanser ==
Teksel

En teksel (alternativt: ei teksle) er en type øks med krummet blad for uthulig av treemner.  På en teksel ligger eggen på tvers av skaftet. På en vanlig øks ligger eggen parallelt med skaftet. Ordet teksle kommer av norrønt þexla.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Se teksler på DigitaltMuseum
Aristochroa

Aristochroa er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 10-12 millimeter), avlange, blankt svarte løpebiller, gjerne med bronseaktig eller grønnlig metallglans. Artene i denne slekten kan overflatisk minne om de mindre artene i slekten Carabus, men er ikke i nært slekt med disse. Pronotum er avrundet trapesformet med en kraftig midtfure. Dekkvingene er rundede med noen brede lengdefurer.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, med mange arter i det sørlige Kina.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Pterostichinae Bonelli, 1810
slekten Aristochroa Tschitscherine, 1898
Aristochroa aba Tian, 2004
Aristochroa abrupta Kavanaugh & Liang, 2003
Aristochroa balangensis Xie & Yu, 1993
Aristochroa casta Tschitscherine, 1898
Aristochroa chuanxiensis Tian, 2004
Aristochroa deqinensis Xie & Yu, 1993
Aristochroa deuvi Xia & Yo, 1993
Aristochroa dimorpha Zamotajlov & Fedorenko, 2000
Aristochroa exochopleurae Kavanaugh & Liang, 2006
Aristochroa freyi Straneo, 1938
Aristochroa gratiosa Tschitscherine, 1898
Aristochroa kangdingensis Zamotajlov & Fedorenko, 2000
Aristochroa kaznakovi Tschitscherine, 1903
Aristochroa lama Tian, 2004
Aristochroa lanpingensis Tian, 2004
Aristochroa latecostata Fairmaire, 1887
Aristochroa longiphallus Tian, 2004
Aristochroa militaris Sciaky & Wrase, 1997
Aristochroa morvani Tian, 2004
Aristochroa mosuo Tian, 2004
Aristochroa nozari Azadbakhsh, 2017
Aristochroa panda Tian, 2004
Aristochroa perelegans Tschitscherine, 1898
Aristochroa sciakyi Zamotajlov & Fedorenko, 2000
Aristochroa splendida Kavanaugh & Liang, 2006
Aristochroa venusta Tschitscherine, 1898
Aristochroa venustoides Xie & Yu, 1993
Aristochroa wangi Xie & Yo, 1993
Aristochroa watanabei Ito & Imura, 2005
Aristochroa yuae Kavanaugh & Liang, 2006
Aristochroa zhongdianensis Liang & Yu, 2002


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aristochroa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aristochroa hos NCBI 
(en) Kategori:Aristochroa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aristochroa – detaljert informasjon på Wikispecies
Phaenaulax

Phaenaulax er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
En ganske liten, avlang, blank, rødbrunlig-svart løpebille. Hodet er rundet med små fasettøyne, pronotum firkantet, dekkvingene jevnbrede med tydelige punktrader.


== Levevis ==
Arten kan finnes under liggende død ved i skog. Den er nattaktiv.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Victoria i Australia.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Pterostichinae Bonelli, 1810
slekten Phaenaulax Tschitscherine, 1898
Phaenaulax nanus (Sloane, 1895)


== Eksterne lenker ==
(en) Phaenaulax i Encyclopedia of Life 
(en) Phaenaulax i Global Biodiversity Information Facility 
Phaenaulax – detaljert informasjon på Wikispecies
Grønvoldsgrenda

Grønvoldsgrenda (8-46, 25-37) er en vei rett sør for Hallingby i Ringerike.
Veien ligger som en avstikker fra Ådalsveien, på vestsiden av denne, og går i parallell med Ådalsveien.


== Bildegalleri ==

		


== Se også ==
Grønvoldsmoen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grønvoldsgrenda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chaetagonum

Chaetagonum er en slekt av biller i underfamilien Pterostichinae i familien løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore, avlangt-ovale, blanke løpebiller.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Platyninae
slekten Chaetagonum  Burgeon, 1933
Chaetagonum collarti Burgeon, 1933


== Eksterne lenker ==
(en) Chaetagonum i Encyclopedia of Life 
(en) Chaetagonum i Global Biodiversity Information Facility 
Chaetagonum – detaljert informasjon på Wikispecies
Hagaveien

Hagaveien eller Hagavegen kan vise til følgene veier eller gater i Norge:

Hagaveien (Hønefoss)
Hagaveien (Oslo)
Paul Fan Yufei

Paul Fan Yufei (født 26. juli 1931 i Dayingxi i Kina, død 5. april 1995) var katolsk biskop av Zhouzhi i provinsen Shaanxi i Kina fra 25. januar 1982 og til sin død.
Han ble presteviet 26. mai 1979 av biskop Anthony Zhou Weidao, O.F.M., som også var den som bispeviet ham knappe tre år etter, den 25. januar 1982. 


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1852-1918) *1900
Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
Biskop Anthony Zhou Weidao (Chow Wei-tao), O.F.M. (1905-1983) *1950
Biskop Paul Fan Yufei


== Referanser ==
Dendragonum

Dendragonum er en slekt av biller i underfamilien Pterostichinae i familien løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore, avlangt-ovale, blanke løpebiller.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Platyninae
slekten Dendragonum  Burgeon, 1933
underslekten Dendragonum (i snever forstand)
Dendragonum gerardi Burgeon, 1933
Dendragonum leroyi Basilewsky, 1949
Dendragonum pallidum Burgeon, 1933
Dendragonum schoutedeni Basilewsky, 1950
underslekten Eudendragonum
Dendragonum nyakagerae (Basilewsky, 1975)
Dendragonum paarmanni (Basilewsky, 1975)


== Eksterne lenker ==
(en) Dendragonum i Global Biodiversity Information Facility 
Dendragonum – detaljert informasjon på Wikispecies
Sophroferonia

Sophroferonia er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) Platyninae i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. Denne oversikten har med et lite utvalg, med fokus på nord europeiske arter. Artene er satt opp alfabetisk.

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Platyninae Bonelli, 1810
slekten Sophroferonia Alluaud, 1933
Sophroferonia parvitarsis Alluaud, 1933


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sophroferonia i Encyclopedia of Life 
(en) Sophroferonia i Global Biodiversity Information Facility 
Sophroferonia – detaljert informasjon på Wikispecies
Gulsplassveien

Gulsplassveien (6-22, 13-15) er en vei vest for Hallingby i Ringerike, på vestsiden av Ådalselva.
Veien er en sidevei til veien Vestre Ådal, på vestsiden av denne, og går nordover, men dreier vestover mot Engdalsbråtan. Veien har spredt bebyggelse, og ligger ca 151 meter over havet ved avkjøringen fra Vestre Ådal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gulsplassveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Straneomelus

Straneomelus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Licininae i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
En nokså stor, avlang, blankt svart løpebille. Hodet er firkantet med små fasettøyne, pronotum er avrundet firkantet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede med markerte punktstriper.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika (Zambia).


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Licininae Bonelli, 1810
stammen Chlaeniini
slekten Straneomelus Sciaky & Facchini, 2019
Straneomelus bequaerti (Alluaud, 1930)
Straneomelus marshalli (Straneo, 1947)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Globulipalpus

Globulipalpus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Licininae i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Ganske store, avlange, blankt svarte løpebiller, beina rødlige. Et særtrekk er at maksillarpalpenes nest ytterste ledd er oppsvulmet, nesten kuleformet, det ytterste leddet derimot ganske tynt, kommaformet.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Licininae Bonelli, 1810
stammen Chlaeniini
slekten Globulipalpus Sciaky & Facchini, 2019
Globulipalpus castionii Sciaky & Facchini, 2019
Globulipalpus stenomandibularis Sciaky & Facchini, 2019


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Globulipalpus sp.
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Gamle Ådalsvei

Gamle Ådalsvei (1-105, 2-154) er en vei på Hallingby i Ringerike.
Veien starter mellom Hallingby idrettsplass og Ådalsveien, og går nordover på vestsiden av Ådalsveien. Den ender opp i Ådalsveien ca 3 km lenger nord.


== Bebyggelse ==
Veien består hovedsakelig av eneboliger, men har spredt bebyggelse i den nordlige halvdelen. Den ligger cirka 159 meter over havet ved Kiwi Hallingby. Noen adresser:

Kiwi Hallingby - Gamle Ådalsvei 23
Bondeheimen Familiebarnehage - Gamle Ådalsvei 105


== Bildegalleri ==


== Se også ==
Ådalsveien


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gamle Ådalsvei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tecnophilus

Tecnophilus  er en slekt av løpebiller osm tilhører underfamilien Lebiinae.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, blankt svarte løpebiller med noen metallisk glans, hode, forkropp og bein kan være oransjerøde. Hodet er rundet med middelsstore, litt flate fasettøyne. Pronotum er hjerteformet. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper.


== Levevis ==
Artene er utbredt i prærieområder der de lever på bakken eller klatrer i kort vegetasjon. De er dagaktive.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika fra Texas vest til California, nordover til det sørlige Canada.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
Gruppen Agrina Kirby, 1871
Slekten Tecnophilus Chaudoir, 1877
Tecnophilus croceicollis (Menetries, 1843)
Tecnophilus pilatei Chaudoir, 1877


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabas eover nordamerikanske insekter [1]
(en) Tecnophilus i Encyclopedia of Life 
(en) Tecnophilus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tecnophilus hos ITIS 
(en) Tecnophilus hos NCBI 
(en) Kategori:Tecnophilus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tecnophilus – detaljert informasjon på Wikispecies