jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kenya under Samveldelekene 2018

Kenya deltok under Samveldelekene 2018 fra 4. til 15. april 2018 i Gold Coast, Australia. Det var 16. gangen Kenya deltar under samveldelekene.
Friidrettsutøveren Elijah Manangoi var nasjonens flaggbærer under åpningen av lekene.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Ignaz von Döllinger

Johann Joseph Ignaz von Döllinger (født 28. februar 1799 i Bamberg i kongedømmet Bayern, død 14. januar 1890 i München) var en tysk katolsk teolog, historiker og prest. 


== Liv og virke ==
Han var sønn av Ignaz Döllinger.
Ignaz von Döllinger ble i 1827 professor i kirkehistorie og kirkerett  i München. Han fikk snart en lederstilling innen den av romantikken påvirkede, konfesjonelt betonede katolske retningen. I dens ånd virket von Döllinger som journalist og politiker, han var medlem av den bayerske landdagen fra 1845 og av parlamentet i Frankfurt 1848-1849, samt var fremtredende ved sine kirkehistoriske arbeider. Blant disse verker kan nevnes Die Reformation (3 bind, 1846-48) og Luther (1852, 2. opplag 1890). 
Han bekjempet jesuittenes ultramontanisme og satte opp mot deres nyskolastikk og kurialisme en nasjonal tysk katolisisme på vitenskapelig grunn, tanker som han utviklet i Die Papstfabeln (1863, 2. opplag 1890). 
Til tross for at han ikke ble deltagende ved Første Vatikankonsil i 1870, var han en av de mes markante motstanderne av læren om pavens ufeilbarlighet både ved sine kritiske artikler før kirkemøtet (under signaturen Janus) Der Papst und das Konzil (1869, ny utgave 1892 under tittelen Das Papsttum) som under kunsilet ved sine Römische Briefe vom Konzil i Augsburger Allgemeine Zeitung (utgitt i bokform under pseudonymet Quirinus 1870). 
Da ufeilbarlighetsdogmet ikke desto mindre ble antatt, og von Döllinger nektet å underkaste seg, ble han ekskommunisert 1871. Han sluttet seg aldri formelt til gammelkatolikkenes samfunn men betraktes likevel som dens far. 
Han kom senere til å interessere seg for kirkesamfunnenes gjenforening og gav uttrykk for en helt annen verdsettelse av Martin Luther («en titan i åndens verden») enn tidligere.


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
Det nasjonale skytesenteret i Frankrike

Det nasjonale skytesenteret i Frankrike (fransk: Centre national de tir sportif, CNTS) er en skytebane i Châteauroux. Byggingen startet 31. mars 2016. 2017 IPSC Handgun World Shoot var det første store arrangementet på banen. I 2018 ble siste del av baneanlegget fullført, og 2018 IPSC Shotgun World Shoot ble avholdt på banen samme år.


== Se også ==
Det nasjonale skytesenteret i Storbritannia


== Referanser ==
Bybrannen i Trondheim 1841

Bybrannen i Trondheim 1841 startet den 24. april 1841 i den nordre delen av Midtbyen, hvor over 330 bygårder og 39 sjøboder brant ned og rundt 2 000 personer ble husløse. Brannen er en av de større bybrannene i Trondheim, som ble etterfulgt ni måneder senere av den store bybrannen i 1842 som herjet i områdene vest i Midtbyen.
Brannen startet hos snekker Rønning i Jomfrugata kl 14:00, hvor ei tjenestepike skal ha vært uforsiktig med åpen ild i et størhus. Stormvær med vind fra sydvest denne dagen gjorde at brannen spredte seg raskt og fikk et omfang som gjorde at den spredte seg over elleve kvartaler. Brannen spredte seg til bebyggelsen i området mellom Fjordgata i nord, mot Kjøpmannsgata i øst, Munkegata i vest og Dronningens gate mot sør. Også takkonstruksjonen til Stiftsgården på hjørnet av Munkegata og Dronningens gate ble antent, men her man klarte å slukke brannen og redde bygningen.Skadene ble beregnet til omkring to millioner spesidaler. Tjenestepiken i Jomfrugata ble i ettertid funnet skyldig i uaktsomhet med ild og idømt ett halvt års fengsel i tukthuset. Trondheim fikk nødhjelp fra flere steder i Europa like etter brannens herjinger, blant annet fra kong Ludvig Filip av Frankrike, og fra London hvor byen fikk en Tilley brannsprøyte i gave.Etter brannen ble det reist forslag om murtvang og de nye bygårdene ble gjenoppbygd med brukne hjørner for å lette framkommeligheten til brannvognene. Flere mindre veiter ble bevart i sine eksisterende gateløp og bygårdene i stor grad bygget opp igjen i tre, dog med tegldekning på tak istedenfor torv og planker. Flere av trehusene ble oppført raskt som følge av prekær boligmangel og på grunn av at det ble eksportert ferdiglaftede huskropper til Trondheim, en tidlig form for ferdighus. Av reguleringer etter brannen ble blant annet Lilletorvet etablert og Casperveita ble breddeutvidet og gjenoppstod som Thomas Angells gate.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 106–107. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bybrannen i Trondheim 1841 på NLIs Lokalhistoriewiki.
(no) Bybrannen i Trondheim 1841 i Store norske leksikon
Veslemøy Narvesen

Veslemøy Narvesen (født 1997) er en norsk trommeslager, multi-instrumentalist og komponist. Hun spiller i flere band, blant dem Kongle Trio og Mall Girl. 'We Don't Imagine Anymore' spiller musikk og tekster hun har skrevet selv. Hun ble kåret til Årets Usbl Jazztalent i 2020 og vant Jazzintro og tittelen "årets unge jazzmusikere" sammen med Kongle Trio under Oslo Jazzfestival i 2021.


== Referanser ==
2017 IPSC Handgun World Shoot

2017 IPSC Handgun World Shoot XVIII det var den 18. utgaven av IPSC Handgun World Shoot og ble arrangert på det nasjonale skytesenteret i Frankrike i Châteauroux i slutten av august og begynnelsen av september. Det var 30 øvelser fordelt på 5 områder, som hver var oppkalt etter og hadde temaer fra ett av de 5 kontinentene Afrika, Asia, Amerika, Australia eller Europa.Produksjonsdivisjonen hadde den tøffeste konkurransen og størst stevnedeltakelse, og vinneren Ben Stoeger fra USA vant med under et halvt poeng foran den russiske skytteren Pavel Torgashov, og presset ham ned til andreplass med det svært nære sluttresultatet på 99.98 %. Produksjonsdivisjonen hadde uten tvil den tøffeste topp ti-konkurransen med en margin på bare 3.8 % mellom første og niende plass. Maria Gushchina fra Russland gjorde en imponerende opptreden og kom både først i kvinneklassen i Production og på sjetteplass i Production samlet.


== Stevnerapport ==
Mesterskapet hadde veldig varierte øvelser med mange bevegelige skiver, og på noen øvelser var det skiver plassert på avstander opp til 50 meter. Den franske sportsministeren Laura Flessel besøkte stevnet og viste sin støtte til den franske favoritten i standarddivisjonen Eric Grauffel.


== Mestere ==


=== Open ===
Open-divisjonen hadde nest størst stevnedeltakelse med 407 utøvere (27 %).

Individuelt
Lag Open


=== Standard ===
Standard-divisjonen hadde tredje største stevnedeltakelse med 379 utøvere (25.2 %).

Individuelt
Lag Standard


=== Production ===
Production-divisjonen hadde størst stevnedeltakelse med 487 utøvere (32,3 %).

Individuelt
Lag Production


=== Classic ===
Classic-divisjonen hadde fjerde største stevnedeltakelse med 164 utøvere (10.9 %).

Individuelt
Lag Classic


=== Revolver ===
Revolver-divisjon hadde femte største stevnedeltakelse med 69 utøvere (4.6 %).

Individuelt
Lag Revolver


== Medaljeoversikt ==


== Duellskyting ==
Søndag 3 september ble det arrangert en konkurranse i duellskyting (Shoot-Off) på fallskiver (kalt poppers) i et publikumsvennlig format hvor skytterne konkurrerte en-mot-en i en utslagscup. De 10 beste fra den samlede resultatlisten og fra hver av kategoriene var kvalifiserte for å delta. For å vinne en runde måtte en skytter treffe alle sine fallskiver og nå den en av de midtre skivene før den andre skytteren. Konkurransen bestod av kvartfinaler, semifinaler, bronse- og gullfinaler.


== CZ Super Six-konkurranse ==
En annen sidekonkuranse på søndag 3 september var Super Six-finalesn sponset av CZ, hvor seks av de beste av Overall og Lady-skyttere fra divisjonene Production, Standard og Open deltok. Tre av de øvelsene fra verdensmesterskapet ble skutt om igjen av en og en skytter om gangen i en utslagsturnering basert på treffaktoren deres (poeng delt på tid). Øvelse 16 var det første kuttet, deretter var øvelse 15 semifinalen og til slutt var øvelse 17 den endelige finalen mellom de to beste skytterne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Official Match Webpage
Official Live Results: 2017 Handgun World Shoot (WinMSS)
Official Live Results: 2017 Handgun World Shoot (PractiScore mirror)
Ray Chapman

Ray Chapman var en amerikansk sportsskytter og våpeninstruktør som var sentral i utviklingen av dynamisk sportsskyting. I 1976 var han en av grunnleggerne av International Practical Shooting Confederation på Columbiakonferansen. Han vant den første IPSC Handgun World Shoot i 1975 og tok sølv bak norske Jan Foss i det andre verdensmesterskapet i 1976. Han fortsatte å konkurrere til 1979 før han la opp.
I midten av tenårene tjenestegjorde Chapman i det amerikanske marineinfanteriet i Stillehavet etter å ha løyet om sin alder. Etter krigen jobbet han som politimann før han ble ingeniør for California sin motorveiavdeling. I 1950-årene var han en av pionerene i Southwest Pistol League sammen med Jeff Cooper.
I februar 2008 døde Ray fredelig i en alder av 79 på et sykehus i Texas.


== Referanser ==
1975 IPSC Handgun World Shoot

1975 IPSC Handgun World Shoot I ble arrangert i Zürich i Sveits, og var det første IPSC Handgun World Shoot. Mesterskapet ble vunnet av Ray Chapman fra USA som brukte en 1911 i .45-kaliber (11.25 mm). Ray hadde vært sentral i utviklingen sporten dynamisk skyting på slutten av 1950-tallet. Han var seedet som nummer en før mesterskapet, og skjøt et nesten perfekt stevne hvor han mistet bare ett poeng. Han fortsatte å konkurrere til 1979 da han la opp.


== Mestere ==
Individuelt
Lag


== Se også ==
IPSC Rifle World Shoots
IPSC Shotgun World Shoots


== Referanser ==
Trio no Treble

Trio no Treble er en stryketrio fra Trondheim. Trioen er kjent for en utradisjonell besetning bestående av bratsj, cello og kontrabass. Trio no Treble betyr trio uten diskant, og viser til at trioen bare består av instrumenter med mørke klanger. 
Trio no Treble ble etablert i 2017, og består av Lars Marius Hølås (bratsj), Eivind Rossbach Heier (cello), Jostein Bolås Brødreskift (kontrabass). De har gitt ut to soloalbum, singelen Aprilsnarr med Rasmus Rohde og medvirker på albumet En gang til! av Klaus Sonstad. 
Trioen har samarbeidet med flere kjente artister, blant annet Arve Tellefsen, Bettan, Mads Hansen, Linni Meister, Nicolay Ramm og Ronny Kjøsen. Trioen er også kjent for sin årlige julekalender som har involvert kjente personer, blant annet Stephen Fry og Jonas Gahr Støre.


== Album ==
Trio no Treble (2020)
Christmas in the Ear (2020)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Trio no Treble på Apple Music
1976 IPSC Handgun World Shoot

1976 IPSC Handgun World Shoot II ble arrangert i Berndorf, Salzburg, Østerrike. Det var det andre IPSC Handgun World Shoot, og ble vunnet av nordmannen Jan Foss foran Ray Chapman fra USA med en liten margin. Foss hadde vært ukjent før mesterskapet og deltok ikke internasjonalt etterpå.


== Utstyr ==
Jan Foss brukte en 9x19 mm enkeltradet SIG P210 klassifisert i minor powerfactor og med 8-skudds magasin, mens Ray Chapman brukte en 7-skudds 1911 kamret for den større patronen .45 ACP (11,25 mm) og klassifisert i major powerfactor som gav en scoringfordel. De Rhodesiske lagkameratene Dave Westerhout, Peter Maunder og Dave Arnold hadde et handikap i at de bare hadde klart å få med seg to pistoler på deling, men natten før mesterskapet ble siktet på den ene pistolen ødelagt slik at alle tre måtte dele den samme pistolen gjennom hele mesterskapet.


== Mestere ==
I tillegg til Jan Foss sitt individuelle gull hadde Norge 5 skyttere innenfor topp 10, det beste norske resultatet i et World Shoot noensinne. I lagkonkurransen tok Norge sølv.

Individuelt;Team
Lagkonkurransen ble en sensasjonell konkurranse mellom Rhodesia og Norge, og til slutt skilte bare 29 poeng mellom de to. Det amerikanske laget hadde vært favoritter før mesterskapet, men måtte ta til takke med tredjeplassen 185 poeng bak Rhodesia og 156 poeng bak Norge.


== Se også ==
IPSC Rifle World Shoots
IPSC Shotgun World Shoots


== Referanser ==

Nyhetsartikkel i Aftenposten 1976 august 8
Rhodesian Sport Profiles: David Ian Westerhout
Front Sight Magazine 2006 November/ December, side 58 av 84
1977 IPSC Handgun World Shoot

1977 IPSC Handgun World Shoot III ble arrangert i Salisbury, Rhodesia (nå Zimbabwe) i slutten av august, og var det tredje IPSC Handgun World Shoot. Mesterskapet ble vunnet av Dave Westerhout foran sin Rhodesiske lagkamerat på andreplass Peter Maunder med en margin på 116.403 poeng, og foran amerikanske Raul Walters på tredjeplass med en ytterligere margin på 41.741 poeng.
Etter å ha tatt tittelen som verdensmester ble Westerhout hedret som årets idrettsmann i Rhodesia for året 1977, og ble tildelt John Hopley Memorial Trophy.
Frem til 1977 hadde verdensmesterskapene blitt arrangert årlig, men de påfølgende mesterskapene ville bli arrangert annethvert år.


== Utstyr ==
Dave Westerhout skjøt med en dobbeltradet Browning Hi-Power i 9×19 mm klassifisert i minor powerfactor, med 13-skudds kapasitet og utrustet med sikteskinne fra BoMar. Sølvvinner Peter Maunder fra Rhodesia skjøt også med en Hi-Power i 9×19 mm, mens bronsevinner Raul Walters fra USA skjøt med en 7-skudds 1911 i det grovere kaliberet .45 ACP (11.25 mm). Norske Vidar Nakling på fjerdeplass brukte en 8-skudds SIG P210 kamret i 9×19 mm. Tommy Campbell fra USA kom på femteplass og Ray Chapman fra USA på sjetteplass, begge disse brukte 7-skudds 1911-pistoler kamret for .45 ACP på samme måte som bronsevinneren Raul Walters.


== Mestere ==
Individuelt
Både Ray Chapman og Dave Westerhout var seedet høyt før mesterskapet. Før mesterskapet hadde Dave allerede representert både Storbritannia og Rhodesia i internasjonale konkurranser, og representerte senere også Zimbabwe i silhuettpistol under sommer-Ol 1980.

Lag
Etter seks dager med skyting tok det Rhodesiske laget sitt andre verdensmesterskap på rad med en liten margin på 41.010 poeng foran det amerikanske laget. I løpet av mesterskapet var det aldri mange poeng som skilte de to lagene, og de byttet ofte på ledelsen. Til slutt måtte resultatene kontrolleres med en datamaskin, og det tok en stund etter at skytingen var over før det Rhodesiske laget ble erklært som vinnere. Sør-Afrika kom på tredjeplass etterfulgt av Storbritannia, Vest-Tyskland og Belgia.


== Se også ==
IPSC Rifle World Shoots
IPSC Shotgun World Shoots


== Referanser ==
Match Report - 1977 Handgun World Shoot, Rhodesia
1979 IPSC Handgun World Shoot

1979 IPSC Handgun World Shoot IV ble arrangert i Johannesburg, Sør-Afrika som det fjerde IPSC Handgun World Shoot, og ble vunnet av Jimmy Von Sorgenfrei, en av de best seedede skytterne før mesterskapet. Frem til mesterskapet hadde det sørafrikanske laget svært mange gode skyttere, hvilket gjorde laguttaket vanskelig. Tilsynelatende ut av ingenting hadde Jimmy Von Sorgenfrei dukket opp på konkurransearenaen, og forbedret prestasjonene sine konsekvent gjennom året før mesterskapet, og ble valgt ut til det sørafrikanske landslaget på fem mann.


== Mestere ==
Individuelt
Lag


== Se også ==
IPSC Rifle World Shoots
IPSC Shotgun World Shoots


== Referanser ==
American Handgunner March/April 1980 - page 10 of 80
1981 IPSC Handgun World Shoot

1981 IPSC Handgun World Shoot V ble arrangert i Johannesburg i Sør-Afrika, og var den femte IPSC Handgun World Shoot. Mesterskapet ble vunnet av Ross Seyfried fra USA som brukte et relativt umodifisert skytevåpen sammenlignet med mange av konkurrentene. Ross var kjent fra USA hvor han tidligere hadde vunnet det amerikanske mesterskapet i 1978, og hadde vært med på det amerikanske landslaget som kom på andreplass i det forrige World Shoot i 1979. Mesterskapet i 1981 viste at amerikanerne slo hardt tilbake på den internasjonale skytearenaen og fylte seierspallen med Ross Seyfried på første, John Shaw på andre og Mike Plaxco på tredje, samt at det amerikanske landslaget tok gull i lagkonkurransen.


== Utstyr ==
Ross sin seier dette verdensmesterskapet var siste gang på en lang tid at noen vant en VM-tittel med en enkeltradet pistol i .45 ACP (11.25x23 mm).
Utstyret i IPSC hadde begynt å endre seg drastisk, og det påfølgende verdensmesterskapet i 1983 ble vunnet av Rob Leatham med en 1911 i .38 Super (9x23 mm). Skytterne hadde begynt å bruke løpsmonterte forlengende forsikter og kompensatorer, og .45 ACP hadde en ulempe mot kompenserte pistoler kamret i .38 Super både når det gjaldt rekyl og magasinkapasitet. Senere på 1990-tallet ville dobbeltradede 2011-pistoler med enda høyere magasinkapasitet begynne å dominere både Open- og Standard-divisjonene, hvilket gjorde enkeltradede håndvåpen som 1911 og SIG P210 utdaterte, frem til det ble introdusert en egen Classic-divisjon for enkeltradede 1911-pistoler før 2014 IPSC Handgun World Shoot. I 2014 gikk tittelen som IPSC Classic World Champion igjen til Rob Leatham fra USA, og igjen ved hjelp av en 1911 i .45 ACP.


== Mestere ==
Individuelt
Lag


== Se også ==
IPSC Rifle World Shoots
IPSC Shotgun World Shoots
1983 IPSC Handgun World Shoot

1983 IPSC Handgun World Shoot VI ble arrangert i Virginia, USA, og var det sjette IPSC Handgun World Shoot. Mesterskapet ble vunnet av Rob Leatham fra USA, som hadde begynt å skyte som tenåring.


== Mestere ==
Individuelt
Team


== Se også ==
IPSC Rifle World Shoots
IPSC Shotgun World Shoots


== Referanser ==
Match Results - 1983 Handgun World Shoot, USA - American Handgunner March/ April 1984, page 34 of 80
1986 IPSC Handgun World Shoot

1986 IPSC Handgun World Shoot VII ble arrangert i Florida i USA, og var det syvende IPSC Handgun World Shoot. Mesterskapet ble vunnet av Rob Leatham fra USA som også vant det foregående verdensmesterskapet, og dermed ble den første skytteren med to World Shoot seire.


== Mestere ==
Individuelt
Lag
1988 IPSC Handgun World Shoot

1988 IPSC Handgun World Shoot VIII ble arrangert i Caracas i Venezuela, og var det åttende IPSC Handgun World Shoot. Mesterskapet ble vunnet av Ross Seyfried fra USA. Nordmannen Arnt Magne Myhre kom på 7. plass som eneste ikke-amerikaner.


== Mestere ==
Individuelt
Lag


== Se også ==
IPSC Rifle World Shoots
IPSC Shotgun World Shoots


== Referanser ==

Match Results - 1988 Handgun World Shoot - USPSA Front Sight November/ December 1988, page 11 of 60
1990 IPSC Handgun World Shoot

1990 IPSC Handgun World Shoot IV ble arrangert i Adelaide i Australia, og var det 9. IPSC Handgun World Shoot. Mesterskapet ble vunnet av Doug Koenig fra USA som ble tidenes første til å vinne et World Shoot med rødpunktsikte. Koenig hadde vært interessert i skyting siden han var 11 år gammel, og hadde blitt lagt merke til på en lokal skyteklubb grunnet sitt naturlige talent for pistolskyting.


== Mestere ==
Individuelt
Lag


== Se også ==
IPSC Rifle World Shoots
IPSC Shotgun World Shoots


== Referanser ==
Match Results - 1990 Handgun World Shoot, Australia
1991 IPSC Individual Handgun World Championship

I 1991 ble det arrangert et individuelt verdensmesterskap i dynamisk sportsskyting i Johannesburg i Sør-Afrika. Mesterskapet ble vunnet av John Dixon fra USA. Mesterskapet ble boikottet av flere skyttere, og fikk lite publisitet. Det var ingen lagmedaljer, og mesterskapet ble kalt et individuelt mesterskap i motsetning til de vanlige IPSC World Shoot-titlene.


== Individuelle vinnere ==


== Se også ==
IPSC Rifle World Shoots
IPSC Shotgun World Shoots


== Referanser ==
Match Results - 1991 Individual World Championship, South Africa, page 76 of 80
Alessandro Bianchi

Alessandro Bianchi (født 7. april 1966) er en italiensk tidligere fotballspiller som spilte høyre ving.


== Karriereoversikt ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alessandro Bianchi – Transfermarkt 
(en) Alessandro Bianchi – national-football-teams.com 
(en) Alessandro Bianchi – WorldFootball.net 
(en) Alessandro Bianchi – FootballDatabase.eu 
(en) Alessandro Bianchi – EU-Football.info 
(en) Alessandro Bianchi – FBref 
Profil hos FC Internazionale Milano
FIGC statistikk A-landslag
Svensk mesterskap i friidrett 2022

Svensk mesterskap i friidrett 2022 ble arrangert fra 5. til 7. august 2022 i Norrköping. Arrangør var Tjalve IF Norrköping.


== Medaljevinnere, menn ==


== Medaljevinnere, kvinner ==


== Kilder ==
SM Friidrott 2022 - Norrköping
Friidrotts-SM Norrköping 5-7.8.22
National Shooting Centre, Bisley

Det nasjonale skytesenteret i Storbritannia (engelsk: National Shooting Centre, NSC) er det største skytebaneanlegget i Storbritannia, og består av flere skytebaner samt det store Bisley Camp-komplekset med overnattingsmuligheter, klubbhus og andre støttetjenester. Senteret ligger i nærheten av landsbyen Bisley i Surrey, og går under kallenavnet "Bisley ranges". Anlegget er heleid av og hovedkvarteret til National Rifle Association of the United Kingdom (NRA), og dekker ulike skytevåpen og disipliner. I de olympiske lekene i 1908 foregikk det meste av skyteøvelsene på Bisley, og i 1993 ble IPSC Handgun World Shoot arrangert på banen. I de olympiske lekene i 2012 ble skyteøvelsene istedet arrangert på Royal Artillery Barracks i Woolwich.


== I populærkulturen ==
«Famous Century Range at Bisley» brukes til skytetrening av James Bond i Ian Flemings novelle The Living Daylights (1962)


== Se også ==
Det nasjonale skytesenteret i Frankrike


== Referanser ==
1993 IPSC Handgun World Shoot

1993 IPSC Handgun World Shoot X ble arrangert på National Shooting Centre ved Bisley i Storbritannia, og var den 10. IPSC Handgun World Shoot. Mesterskapet bestod av 5 dager med 34 øvelser, lag fra over 27 land og mye regn. Skytterne hadde for første gang i et World Shoot blitt delt inn i divisjonene Open, Standard og Modified etter utstyret de brukte. Standard-divisjonen ble vunnet av Ted Bonnet fra USA, Modified-divisjonen ble vunndet av Robert Buntschu fra Sveits og Open-divisjonen ble vunnet av Matthew McLearn fra USA. Mclearn hadde blitt født i Nova Scotia i Canada, men hadde flyttet til USA 5 år før VM for å utdanne seg som børsemaker og avansere på konkurransearenaen. Rett før han tok gull på World Shoot hadde han også vunnet det amerikanske mesterkapet.


== Mestere ==


=== Open ===
Individuelt
Lag Open


=== Modified ===
Individuelt


=== Standard ===
Individuelt


== Se også ==
IPSC Rifle World Shoots
IPSC Shotgun World Shoots


== Referanser ==
Match Results - 1993 Handgun World Shoot, England - Diligentia: The Official Newsletter of IPSC Canada, February 1994, page 26
Match Results - 1993 Handgun World Shoot X, Bisley - USPSA Frontsight 11-1997, page 31
John Ashton (skuespiller)

John Ashton (født 1948) er en amerikansk skuespiller kjent fra filmer som Beverly Hills purk og Kappløp med tiden.
Ashton har medvirket i 40 filmer og nærmere 50 tv-produksjoner i løpet av karrieren.Han ble født John David Ashton i Springfield, Massachusetts og ble utdannet ved School of Theatre, University of Southern California.Han filmdebuterte i den ukjente skrekkfilm An Eye for an Eye (1973) og har siden hatt større roller i filmer som blant annet Beverly Hills purk 1 og 2 (1984, 1987), Last Resort (1986), King Kong II (1986), Kappløp med tiden (1988), Little Big League (1994) og Uncle John (2015).
Han tv-debuterte i en episode av kriminalserien Kojak i 1973. Han har siden hatt en fast rolle i såpeserien Dallas (1978–1979) og spilte hovedrollen i den kortlivede kriminalserien Hardball (1989–1990). Han har også medvirket i flere tv-filmer, samt i miniserier som blant annet The Deliberate Stranger (1986), I Know My First Name Is Steven (1989), Love, Lies and Murder (1991) og The Tommyknockers (1993). Han har utover dette hatt gjesteopptredener i en rekke kjente serier, deriblant Barnaby Jones (1976), M*A*S*H (1977), Starsky & Hutch (2 episoder, 1977 og 1978), The A-Team (1985), The Twilight Zone (1985), JAG (1996) og Fantasy Island (1999).
John Ashton har vært gift to ganger og har to barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Ashton på Internet Movie Database 
(sv) John Ashton i Svensk Filmdatabas 
(da) John Ashton på Filmdatabasen 
(en) John Ashton hos The Movie Database