jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Karin Stenberg

Maria Katrina Stenberg, kalt Karin Stenberg, (født 1. mai 1884 i Árraksuoluoj, Västra Kikkejaur sameby, i Arvidsjaurs menighet, død 23. mars 1969 i Arvidsjaurs menighet, var en pioner innenfor den samiske foreningsbevegelsen i Sverige. Hun var datter til de reingjetende skogssamene Jon Nilsson Stenberg, født 1845, og Maria Mattedatter Stenberg, født 1851, ifra Västra Kikkejaurs sameby.
Karin Stenberg studerte ved det samiske småskollärarseminariet i Mattisudden og ble uteksaminert 1904. Hun jobbet siden som lærer innenfor Arvidsjaurs kommune i hele sitt yrkesliv. 
Parallelt med sitt yrke engasjerte seg Karin Stenberg for samenes, foran all skogssamenes sak. Hun deltok 1905 i det som bruker å kalles for «Samenes første folkedannelseskurs», og de dermed sammenhengende møtene med blant andre Carl og Anna Lindhagen. Dette vinterkurset ble holdt på Norra real i Stockholm av det tidlige NBV. I 1916 var hun med på å danne sameforeningen i Arvidsjaur, kanskje den første i Norrbottens län. I julen 1919 besøkte hun det samepolitisk interesserte riksdagsmedlemmet Carl Lindhagen sammen med flere andre representanter for den gryende samiske organisasjonsbevegelsen.I 1920 utkom stridsskriftet Dat Läh Mijen Situd (Dette er vår vilje), med undertittel En bønn til Svenske Nasjonen ifra Samefolket. Som forfatter står Valdemar Lindholm, men av forordet framgår at Karin Stenberg i høyeste grad var delaktig: «Denne bok har tilkommet på mitt og noen andre Arvidsjaurssamehs initiativ. Jeg, Karin Stenberg, har gitt herr Lindholm impulsen til dette arbeid og jeg påtar meg personlig ansvaret for de meninger og synspunkt, som i denne bok fremlegges...». Hensikten var å påvirke 1919 års lappkomité, som skulle utrede samenes rettigheter og reinstellets vilkår.På 1930-tallet gikk Karin Stenberg i spissen for arbeidet å redde Lappbyen i Arvidsjaur, som ble truet av en veibygging. Den ble reddet og er i dag et bygningsminne.Sammen med Gustav Park tok Karin Stenberg initiativ til Samenes folkehøyskole, som startet i Sorsele 1942. Hun var selv en av initiativtakerne til den samiske landsorganisasjonen Same Ätnam, som ble dannet i 1945 i Jokkmokk.


== Heder ==
Karin Stenberg mottok flere utmerkelser, blant andre Kongelige patriotiska selskapets medalje, Olof Høyfjell-plaketten og Svenske sløydforeningens sølvmedalje. Hun var også medlem av Vasaorden, første klassen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Olavi Korhonen: (sv) Karin Stenberg i Svenskt biografiskt lexikon (2007-2011)
Om Karin Stenberg i SvD 4. februar 2018
Maria Katrina (Karin) Stenberg i  Svensk kvinnobiografisk lexikon
Jon Lindestad Bakken

Jon Lindestad Bakken (født 1972) er en norsk figurativ billedkunstner som arbeider innenfor maleri, tegning og grafikk. Han er utdannet ved Statens kunstakademi i Oslo (1998-2001) og er en tidligere elev av den norske billedkunstneren Jan Valentin Sæther.Lindestad Bakken har stilt ut på en rekke kollektiv- og separatutstillinger i Norge og Sverige. Han er innkjøpt av bl.a. NRK (2019), Norges Geotekniske Institutt (2016, 2017) og Fyrstehuset i Monaco (1999) 


== Referanser ==
Johanne Sophie Holm

Johanne Sophie Holm (født Ibsen 22. november 1794 i København, død 29. august 1829 i Fredrikshald) var en dansk-norsk sangerinne, skuespillerinne og valthornist.
Johanne Sophie Holm var datter av parykkmaker, senere hoffparykkmaker Wolradt Ibsen og Karen Olsdatter. Hun ble 5. november 1813 gift i sin fødeby København med organist Jørgen Frydenlund Holm (1792-1849). Hun var kusine av komponisten Lars Møller Ibsen.Etter bybrannen i hennes daværende hjemby Fredrikshald 18. juni 1826 reiste hun med sin ektemann og barneflokken på en reise omkring i Norge, hvor hun opptrådte som sangerinne, skuespillerinne og valthornist. De opptrådte blant annet i Christiania, hvor det i fru Holms repertoar var flere arier av F.L.Æ. Kunzen, som hun trolig hadde vært elev av i København. De opptrådte også blant annet i Arendal, Kristiansand, Bergen og Trondheim.


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 76-77. ISBN 8200056228. 
Ansteinsson, Eli (1968). Teater i Norge. Universitetsforlaget.
Liotrichus

Liotrichus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 9 - 16 millimeter), avlange, blanke, brune til svarte smellere. Oversiden er fint hårete. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne. Antennene er lange og noe sagtakkede. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, omtrent så langt som bredt, med kort, skrått utstikkende bakhjørner. Dekkvingene er langsmale, omtrent så brede som brystskjoldet, med tydelige lengdestriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, og enkelte kan være brysomme skadedyr, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i nordlige skoger i den palearktiske sone og Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
Stammen Prosternini Gistel, 1856 - noe ganger regnet som en egen underfamilie, Prosterninae
Slekten Liotrichus Kiesenwetter, 1858
Bjørkesmeller, Liotrichus affinis (Paykull, 1800)
Liotrichus bessolitzinae Gurjeva, 1986
Liotrichus chlamydates (Lewis, 1894)
Liotrichus crestonensis (Brown, 1935)
Liotrichus ferrugineipennis (Candèze, 1879)
Liotrichus fulvipennis (Lewis, 1894)
Liotrichus himalayanus (Ôhira & Becker, 1973)
Liotrichus hiramatsui (Ôhira, 1996)
Liotrichus hypocrita (Lewis, 1894)
Liotrichus kabakovi Gurjeva, 1986
Liotrichus kurofunei (Miwa, 1934)
Liotrichus ligneus (Candèze, 1879)
Liotrichus minoensis (Ôhira, 1954)
Liotrichus nepalensis (Ôhira & Becker, 1973)
Liotrichus nipponensis (Ôhira, 1973)
Liotrichus nishidai (Kishii, 1986)
Liotrichus ozeanus (Nakane & Kishii, 1954)
Liotrichus sasakii (Ôhira, 1970)
Liotrichus selectus (Candèze, 1865)
Liotrichus singularis Gurjeva, 1986
Liotrichus spinosus (LeConte, 1853)
Liotrichus stricklandi (Brown, 1935)
Liotrichus subopacus (Kishii, 1982)
Liotrichus tengu (Miwa, 1934)
Liotrichus tsukamotoi (Kishii, 1966)
Liotrichus umbricolus (Eschscholtz, 1829)
Liotrichus volitans (Eschscholtz, 1829)
Liotrichus vulnerata (LeConte, 1863)


== Eksterne lenker ==
Victor Hanssen (1966). Biller 23. Smældere og pragtbiller (dansk). 74 (1 utg.). København: G. E. C. Gads forlag.  [Bestemmelsesnøkler til danske arter]
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Liotrichus i Encyclopedia of Life 
(en) Liotrichus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Liotrichus hos Artsdatabanken 
(sv) Liotrichus hos Dyntaxa 
(en) Liotrichus hos Fauna Europaea 
(en) Liotrichus hos NCBI
Ischnodes

Ischnodes er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Den europeiske arten er en middelsstor (8,5 -11 millimeter), avlang, blank smeller, blålig svart med skarpt rødt pronotum. Oversiden er fint hårete. Antennene er nokså lange og sagtakkede, pronotum rundet, dekkvingene med fine punktstriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i vedmuld inne i hule løvtrær, helst i dype hulrom som ligger i bakkenivå eller dypere, det er usikkert hva de eter 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Europa nord til det sørligste Sverige og Nord-Afrika, videre østover til Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Ampedini Gistel, 1856
Slekten Ischnodes Germar, 1844 - 27 arter
Ischnodes elguetai Aranda, 1999
Ischnodes kadleci Mertlik, 2005
Ischnodes maiko Suzuki, 1985
Ischnodes reedi Candèze, 1881
Ischnodes sanguinicollis (Panzer, 1793)
Ischnodes sibiricus Cherepanov, 1966


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
"Bestemmelsesnøkkel" til den europeiske arten
(en) Ischnodes i Encyclopedia of Life 
(en) Ischnodes i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Ischnodes hos Artsdatabanken 
(sv) Ischnodes hos Dyntaxa 
(en) Ischnodes hos Fauna Europaea 
(en) Ischnodes hos Fossilworks 
(en) Ischnodes hos NCBI 
(en) Kategori:Ischnodes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Ischnodes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Alicia Alonso

Alicia Alonso (født Alicia Ernestina de la Caridad del Cobre Martínez Hoya 21. desember 1920 i Havanna på Cuba, død 17. oktober 2019 samme sted) var en kubansk ballettdanser, med hedersbetegnelsen prima ballerina assoluta, koreograf og ballettsjef.  Hun ble kjent for sine tolkninger av Giselle og Carmen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Alicia Martínez var datter av Antonio Martínez Arredondo, løytnant og veterinær i hæren, og hans hustru, Ernestina del Hoyo y Lugo, som sydde kjoler. Hun begynte å danse som barn. I juni 1931 begynte hun å studere ballett ved Sociedad Pro-Arte Musical i Havanna under russeren Nikolai Yavorsky.Hun var den yngste av to søstre og hadde også to brødre.I 1937, i en alder av 16 år, giftet ballettstudenten Alicia Martínez seg med sin seks år eldre partner Fernando Alonso (1914–2013), som hun var blitt kjent med gjennom balletten. Sammen med ham reiste hun til New York.


=== Karrière ===
Karrièren begynte i 1938 med engasjementer på Broadway. Hun danset fra 1940 på American Ballet Theatre (ABT) og var kompaniets første kvinnelige latinamerikanske danser.I 1941 ble hun diagnostisert med netthinneavløsning, og synsproblemene dette medførte begrenset hva hun kunne gjøre på scenen. Hun hadde et avbrudd til 1943 og utviklet i denne perioden metoder for å kunne danse på høyt nivå allikevel.Kort etter at hun var tilbake ved ABT måtte hun tre inn for den faste primaballerinaen som var blitt skadet, og i november 1943 danset hun sin første hovedrolle som Giselle, som ledet til hennes internasjonale gjennombrudd. I 1946 rykket hun opp til ABTs primaballerina. Hun danset i alt 58 roller i dette ballettkompaniet.Alonso grunnla i 1948 et ensemble i Havanna sammen med sin ektemann: Ballet Alicia Alonso. Etter den kubanske revolusjon i 1959 kunne den ikke fortsette som privat, men den fikk da offentlig støtte og ble til Cubas nasjonalballett. Alonso var sjef for nasjonalballetten  til 2010. Nasjonalballetten ble også et utdannelsessentrum.
I april 2003 var Alonso del av en gruppe prominente kubanske kulturpersonligheter som i et åpent brev i kommunistpartiets avis Granma, rettet til Cubas internasjonale venner, tilbakeviste den internasjonale kritikken mot den kubanske regjeringens menneskerettighetspolitikk: Ukene forut for dette («Cubavåren») hadde president Fidel Castro arrestert 75 kritiske journalister og borgerrettighetsaktivister og latt dem dømme til strenge fengselsstraffer, og dessuten henrettet tre unge svarte kubanere etter et ublodig forsøk på en skipskapring, i begge tilfeller etter en summarisk i rettsvesenet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Pedro Simón: Alicia Alonso: Orbita de una leyenda. Iberautor Promociones Culturales, 1996 (spanisch)
Isis Wirth: La Ballerine & el Comandante. L'histoire secrète du Ballet de Cuba. François Bourin 2013, ISBN 978-2849413791


== Eksterne lenker ==
(en) Alicia Alonso – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alicia Alonso på Internet Movie Database 
 https://www.elimparcial.es/noticia/75962/america/alicia-alonso-la-prima-ballerina-latinoamericana-cumple-90-anos.html.  
Alicia Alonso – uoffisiell nettside
Triplonychus

Triplonychus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Nokså små til middelsstore (ca. 5 - 12 millimeter) og avlange, mørkbrunlige smellere. Pronotum er hvelvet og rundet. Et særtrekk er at scutellum er hjerteformet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den Neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien hjertesmellere, Cardiophorinae Candéze, 1860
Slekten Triplonychus Candéze, 1860
Triplonychus acuminatus Candèze, 1860
Triplonychus amabilis Kirsch, 1866
Triplonychus boliviensis Schwarz, 1906
Triplonychus bruchi Schwarz, 1906
Triplonychus carinatus Champion, 1895
Triplonychus cayennensis (Erichson, 1840)
Triplonychus cingulatus Candèze, 1865
Triplonychus costatus Candèze, 1860
Triplonychus crassifemoris Rosa, 2011
Triplonychus cruspinosus Rosa, 2011
Triplonychus debilis (Erichson, 1840)
Triplonychus dubius Fleutiaux, 1891
Triplonychus ephippiger Eschscholtz, 1829
Triplonychus fulvus Candèze, 1865
Triplonychus lebasi Candèze, 1860
Triplonychus longicollis (Erichson, 1840)
Triplonychus plagiatus (Erichson, 1840)
Triplonychus rufus Candèze, 1860
Triplonychus steinheili Fleutiaux, 1891
Triplonychus tibialatus Rosa, 2011
Triplonychus ventralis Candèze, 1860


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Triplonychus carinatus
(en) Triplonychus i Global Biodiversity Information Facility 
Triplonychus – detaljert informasjon på Wikispecies
Kinesisk mesterskap i sjakk 2019

Kinesisk mesterskap i sjakk 2019 ble arrangert fra 11. til 22. mai 2019.
Turneringen ble arrangert som round robin med 12 deltakere. 


== Resultater, menn ==


== Resultater, kvinner ==


== Kilder ==
(en) Resultater menn, Chess24.com
(en) Resultater kvinner, Chess24.com


== Eksterne lenker ==
(ch) Offisiell hjemmeside Arkivert 12. september 2019 hos Wayback Machine.
Geir Åstorp

Geir Åstorp (tidligere Geir Åstorp Reehorst; født 3. oktober 1954) er en norsk tidligere judoutøver fra Fredrikstad som representerte Marienlyst JC.Han vant sju NM-medaljer i perioden 1977–1985. Han var president i Norges Judoforbund fra 2016 til 2018.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Geirmund Glendrange

Geirmund Glendrange (født 1989) er en norsk judoutøver som har representert Elverum JK og Budosør Judo Club.
Han vant sju NM-medaljer i perioden 2008–2021.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Giert Clausen

Giert Clausen (født 1961) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Marienlyst JC.
Han vant ni NM-gull i perioden 1979–1987.Han vant kongepokalen i 1981 og 1987.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Vitenskapsåret 1559

Vitenskapsåret 1559 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1559.


== Oppdagelsesreiser ==
mars – Juan Fernández Ladrillero fullførte en dobbel kryssing av Magellanstredet ved å seile fra vest mot øst.
(it) «Secondo volume delle Navigationi et Viaggi nel quale si contengono l'Historia delle cose de' Tartari, et diuversi fatti de loro Imperatori, descritta da M. Marco Polo, Gentilhuomo di Venezia» (Andre bind av veibeskrivelse og reisen som inneholder historien om tartarenes ting og samtaler med keisere, beskrevet av herr Marco Polo, ærverdig borger av Venezia), redigert av Giovan Battista Ramusio, ble publisert posthumt i Venezia, den første lærde utgaven av «Il Milione».


== Botanikk ==
Tulipaner ble først gang omtalt i Vest-Europa, av Conrad Gesner som beskriver blomstring i byråd Herwarts hage i Augsburg.


== Medisin ==
Kort tid før han døde fikk Realdo Colombo publisert sitt eneste verk «De Re Anatomica» (faget anatomi), med oppdagelsen av lungekretsløpet, av klitoris og av det mennesklige embryos plassering og stilling.
Jean Nicot, Frankrikes ambassadør til Portugal 1559−61, beskrev de medisinske egenskapene ved tobakk som han brakte med seg til det franske hoffet i form av snus.


== Farmakologi ==
Jacques Besson fikk publisert sin første avhandling, «De absoluta ratione extrahendi olea et aquas e medicamentis simplicibus» (Den fullstendige læren om uttrekk av oljer og vann fra enkle medikamenter), med innledning av Conrad Gesner. Zürich.


== Fødsler ==
29. august − Sturmius (død om lag 1650), belgisk matematiker og lege.


== Dødsfall ==
30. mars - Adam Ries (født 1492), tysk matematiker.
18. november − Cuthbert Tunstall (født 1474), engelsk biskop, matematiker og humanist.
Ukjent dato − Realdo Colombo (født 1516), italiensk lege.


== Referanser ==
Inge S. Kristiansen

Inge S. Kristiansen (født 1952) er en norsk forlagsredaktør og forfatter. Cand.philol. fra Universitetet i Oslo 1982. Han har vært forlagsredaktør i bl.a. Hjemmets Bokforlag, Damm, Kunnskapsforlaget (Store Norske Leksikon), Schibsted Forlag og Vigmostad & Bjørke. Har skrevet bøker og artikler om Jens Bjørneboe og Henrik Ibsen. Kristiansen er far til lyrikeren Ulrik Farestad.


== Bibliografi ==
Kristiansen, Inge S. (1989). Jens Bjørneboe og antroposofien. Oslo: Solum. ISBN 8256005734. 
Boger, Kirsti, og Kristiansen, Inge S. (1994). Nora, du lyver!. Oslo: Aschehoug. ISBN 8203174264.  (Bearbeidede utdrag: Kirsti Boger og Inge S. Kristiansen: «Det vidunderlige» som verdibærende begrep i 'Et dukkehjem'; Kirsti Boger og Inge S. Kristiansen: Bibelmytologiske motiver i Et dukkehjem)
Kirsti Boger og Inge S. Kristiansen (Edda 2/1995): Morgenstjernen og menneskets herskermakt. En analyse av Lucifer-/Venus-motivet i Henrik Ibsens ‘Catilina’
Kirsti Boger og Inge S. Kristiansen (Bokvennen 1/2004): I Ibsens billedgalleri. Om diktsyklusen ‘I Billedgalleriet’ og dikterens besøk i Die Gemäldegalerie Dresden
Kirsti Boger og Inge S. Kristiansen (Bokvennen 4/2007): Bruddet mellom Henrik Ibsen og John Paulsen – en pennefeide?
Inge S. Kristiansen  (Libra 1/2007): Jens Bjørneboe og det ondes problem
Kristiansen, Inge S. (2019). Den filosofiske ape : et essay om Henrik Ibsens Kejser og Galilæer. Oslo: Vidarforlaget. ISBN 9788279904281. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Inge S. Kristiansen
USA-mesterskapet i sjakk 2019

USA-mesterskapet i sjakk 2019 ble arrangert fra 18. mars til 1. april 2019, og ble arrangert i Saint Louis Chess Club for ellevte gang på rad.
Turneringen ble arrangert som round robin med 12 deltakere. 


== Resultater, menn ==


== Resultater, kvinner ==


== Kilder ==
(en) Resultater menn, Saint Louis Chess Club
(en) Resultater kvinner, Saint Louis Chess Club


== Eksterne lenker ==
(en) Offisiell hjemmeside
Giovanni Antonio Pellegrini

Giovanni Antonio Pellegrini (født 29. april 1675 i Venezia, død 2. november 1741 samme sted) var en venetiansk kunstner.
Pellegrini førte en ambulerende tilværelse. Etter sin læretid hos den milanesiske maleren Paolo Pagani vat han blant annet i Roma i 1700, så i Padova og Venezia, der han giftet seg med en søster til Rosalba Carriera. Årene 1708-13 befant han seg i England, deretter i Tyskland, Flandern, Frankrike, til han til slutt i 1731 slo seg ned i Venezia. Pellegrini knuttet særlig an til Sebastiano Riccis og Luca Giordanos tidlige rokokkomaleri.


== Referanser ==


== Kilder ==
Konstens Venedig. Utställning anordnad med anledning av Konung Gustaf VI Adolfs åttioårsdag Nationalmuseums årsskrift 1962.
Jesus Is King (film)

Jesus Is King er en amerikansk eksperimentell konsertfilm av Kanye West med Wests gospel-rap-gruppe, Sunday Service. Filmen forventes å følge utgivelsen av Jesus Is King, Wests kommende niende studioalbum


== Produksjon ==
29. september 2019 ble det kjent at IMAX og Kanye West hadde samarbeidet om å utgi en Sunday Service-konsertfilm, som ble filmet sommeren 2019 ved Roden Crater i Painted Desert, Arizona.


== Utgivelse ==
Et kort klipp fra filmen ble vist på to lyttefester (engelsk listening parties) for Wests kommende niende studioalbum, Jesus Is King, 27. september 2019 i Detroit og 28. september 2019 i Chicago.17. oktober 2019 ble en trailer for filmen utgitt med et lydspor av en gospel-gjengivelse av Wests 808s & Heartbreak singel, «Say You Will». Britisk motefotograf, Nick Knight ble også kreditert som regissør for filmen.Filmen ble vist på IMAX-kinoer 25., 26. og 27. oktober 2019. I Norge ble den vist på ODEON Kino Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jesus Is King på Internet Movie Database 
(en) Jesus Is King på AllMovie 
(en) Jesus Is King på Rotten Tomatoes 
(en) Jesus Is King på Metacritic
Medway dock AFD4

Medway dock AFD4 var ved levering verdens største dokk med 32.000 tonn løftekapasitet. Den er 207 meter lang. Den stod først ved Devonport for utrusting av skip fra British Royal Navy i forbindelse med første verdenskrig.


== Historie ==
Denne dokken ble bygget i Wallsend i England i 1912 med navnet Medway dock AFD4. Fra 1948 var dokken i Rotterdam i Nederland hvor den fikk navnet Prins Bernhard Dock. I 1984 ble den solgt til Gøtaverftet i Sverige. Etter at Gøtaverftet gikk konkurs i 1991 ble dokken solgt til BMV Laksevåg. Sommeren 2017 ble det annonsert at flytedokken har blitt solgt til CCB på Ågotnes. Etter en dags forsinkelser med å få løst den siste forankringen ble dokken, etter 23 år på Laksevåg, flyttet til Ågotnes 17. august 2017.


== Havari ==
Etter flytting til CCB-basen brukte de nye eierne mellom 10-15 millioner kroner på et omfattende vedlikeholdsprogram, før den i slutten av 2018 skulle brukes til reparasjoner og vedlikehold av skip og andre fartøy. Den 106 år gamle flytedokken havarerte 26. november 2018, da den skulle brukes første gang etter vedlikeholdspausen. Medway dock AFD4 ligger i dag på ca. 60 meters dyp i Hjeltefjorden. Fjell kommune vedtok i oktober 2019 at dokken ikke skal heves. Dermed ender historien for Medway dock AFD4 på bunnen av Hjeltefjorden.


== Referanser ==
Henrik Aunemo Reitan

Henrik Aunemo Reitan (født 1995) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Levanger JK.
Han vant seks NM-medaljer i perioden 2014–2017.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Inge Jarl Clausen

Inge Jarl Clausen (født 1959) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Marienlyst JC.
Han vant tre NM-gull og åtte NM-medaljer i perioden 1978–1983.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Jan Erik Fjeldseth

Jan Erik Fjeldseth (født 1973) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Trondheim Judokwai.
Han vant ett NM-gull og fire NM-bronse i perioden 1994–2003.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Jarle Ladstein

Jarle Ladstein (født 1980) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Finnøy JK og NTNUI.
Han vant ett NM-gull og seks NM-medaljer i perioden 1996–2009.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Johan-Fredrik Heffermehl

Johan-Fredrik Konow Heffermehl (født 1997) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Ippon Judoklubb i Bærum.
Han vant tre NM-gull og en NM-bronse i perioden 2015–2019. Han har også gått på Den Franske skolen i Oslo.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Aserbajdsjansk mesterskap i sjakk 2019

Aserbajdsjansk mesterskap i sjakk 2019 ble arrangert fra 16. til 24. januar 2019 for menn og 4. til 12. februar for kvinner.


== Resultater, menn ==


== Resultater, kvinner ==


== Kilder ==
(en) Resultater menn
(en) Resultater kvinner