jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dorothea Sophie av Braunschweig-Wolfenbüttel

Dorothea Sophie (født den 17. januar 1653, død 21. mars 1722) var hertuginne av Braunschweig-Lüneberg, gift hertuginne av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Pløn. 
Hun var eldste datter av hertug Rudolf August von Braunschweig-Wolfenbüttel (1627–1704) og hans første hustru Christiane Elisabeth von Barby (1634–1681). Den 2. april 1673 giftet hun seg i Wolfenbüttel med hertug Johan Adolf av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Pløn (1634–1704). Johan Adolf deltok i mange kriger utenlands og overlot derfor styret av hertugdømmet til sin mor Dorothea Augusta (1602–1682) og hustruen Dorothea Sophie. 
Johan Adolph døde den 2. juli 1704, få dager før deres eldste sønn Adolf August og tre måneder før den nest eldste sønn, Christian Carl. Med barnebarnet Leopold August utdøde den mannlige linjen av familien hvoretter de plønske landene tilfaldt slektningen Joachim Frederik av Nordborg (1668–1722).
Dorothea Sophie overlevde sin ektemann inntil den 21. mars 1722.


== Barn ==
Adolf August av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Pløn (1680–1704), gift med Elisabeth Sophie Marie av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Nordborg (1683–1767)Leopold August av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Pløn (1702–1706), død som barnChristian Carl (1689–1704)
Dorothea Sophie av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Pløn (1692–1765), gift med hertug Adolf Frederik III av Mecklenburg-Strelitz


== Referanser ==
Hul eik

Hul eik er et eiketre som har en diameter på minst 63 cm eller en omkrets på minst to meter i brysthøyde. En hul eik er beskyttet etter naturmangfoldloven.
For eiketrær som er synlig hule gjelder beskyttelsen for trær som er minst 30 cm i diameter eller 95 cm i omkrets. Synlig hule trær er definert som trær med et indre hulrom større en åpningen, og der åpningen er større enn 5 cm. Døde hule eiker har store naturverdier og er fortsatt en utvalgt naturtype med lovfestet beskyttelse. 
Private og offentlige grunneiere, utbyggere, entreprenører og offentlige myndigheter har alle ansvar for å ta vare på disse trærne i sin saksbehandling og eiendomsforvaltning.De fleste hule eiker er over 200 år gamle. Mer enn 1500 arter av insekter, sopp og lav er knyttet til hule eiker. Artsmangfoldet er grunnen til at hule eiker er
en utvalgt naturtype. Døde greiner og partier med død ved på stammen er en naturlig del av eldre eiketrær, og ikke tegn på at treet er i ferd med å dø eller
gå overende. Barken vil med tiden bli grov og danne sprekker. Der råtesoppen angriper dannes det vedmuld, en blanding av råtten ved, rester av fuglereir, døde insekter og sopphyfer. I barken, på døde greiner og i vedmulden er det et mangfoldig liv av insekter som
biller, tovinger og vepser. En rekke av dem er sjeldne eller rødlistet, og mange har ingen andre leveområder enn de gamle eiketrærne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

hule-eiker.no Arkivert 5. desember 2018 hos Wayback Machine.
Den lille håndboka om hule eiker Arkivert 5. desember 2018 hos Wayback Machine.
Solveig Helland

Solveig Helland (født 1951) er en norsk forfatter bosatt i Stavanger. Hun har tidligere jobbet med kommunikasjon og markedsføring og er per 2018 pensjonist.
Hun debuterte med den lokalhistoriske boken Engleglans og pillefygerter på Forlagshuset Commentum i 2018, om oppveksten i Stavanger på 50- og 60-tallet.  I oktober 2022 utga hun en lokalhistorisk, humoristisk bok om forfatteren Alexander Kielland; boken har tittelen Du og jeg, Allex.


== Bibliografi ==
2018: Engleglans og pillefygerter (lokalhistorie), Commentum forlag
2022: Du og jeg, Allex (lokalhistorie), Ajax forlag


== Referanser ==
Bokhuset

Bokhuset er en bokhandel og et kulturhus i Stavanger som åpnet 26. januar 2017. Bokhuset inneholder en bokutstilling i første etasje og en møtesal i 2. etasje, foruten kontorer innen kreative yrker. Bygningen eies av Stiftelsen psykiatrisk opplysning (PsykOpp), som står bak Hertervig Forlag. Bokhuset drives i samarbeid mellom lokale forlag – forlagene som gikk sammen for å starte Bokhuset i 2017 var Hertervig, Pelikanen, Jæren, Info Vest, Dreyer, Frisk, Wigestrand og Commentum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bokhusets nettsted Arkivert 9. desember 2018 hos Wayback Machine.
Rosemary Chukwuma

Rosemary Chukwuma (født 12. mai 2001) er en nigeriansk friidrettsutøver. Hun konkurrerer i sprintløp, og vant 100 meter under Sommer-OL for ungdom 2018, og fikk gull på 4 x 100 meter under Afrikamesterskapet i friidrett 2018. 


== Idrettskarriere ==


=== 2017 ===
Chukuma deltok i det nigerianske mesterskapet i friidrett i 2017, men ble slått ut i forsøksheatene på 100 og 200 meter.


=== 2018 ===
Hun kom på andreplass på 100 meter Nigerias uttak til Samveldelekene 2018, med tiden 11,58, og ble dermed tatt ut på det nigerianske stafettlaget på 4 x 100 meter stafett. Disse kom på tredjeplass i finalen, bak England og Jamaica. I Afrikanske ungdomsleker (African Youth Games) vant hun både 100 og 200 meter, og satte personlig rekord på begge distanser med 11,40 i semifinalen på 100 meter og 23,45 i finalen på 200 meter. I august deltok hun i Afrikamesterskapet i friidrett 2018, der Nigeria vant 4 x 100 meter stafett. 
Hun deltok i Sommer-OL for ungdom 2018 i Argentina, og vant der 100 meter med tidene 12,03 og 11,17 i de to løpene (sammenlagt teller). Tiden hennes på 11,17 ble gjort med 3,3 m/s medvind, så den teller ikke som personlig rekord. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rosemary Chukwuma – Olympedia 
(en) Rosemary Chukwuma – World Athletics 
(en) Profil hos Ungdoms-OL 2018
Georg land

Georg land eller Zemlja Georga er den største av øyene i Frans Josefs land. Hele øya inngår i det føderale naturreservatet «Frants Josefs land», opprettet 1994.
Øyas navn ble satt av Frederick George Jackson i 1897, og er oppkalt etter Georg V av Storbritannia som var kronprins da. I 1928 ble øya besøkt av den sovjetiske isbryteren «Krassin». De heiste det sovjetiske flagget og erklærte anneksjon av øygruppen.


== Geografi ==
Med et areal på 2 821 km² er Georg land den største av øyene i Frants Josefs land. Den er også lengst, med 115 km fra nordligste til sydligste punkt. Øyas høyeste punkt er toppen av Brusilov iskappe, den nordøstligset av iskappene, 416 moh.
Øya har en forreven kystlinje med mange innbuktninger, dype fjorder og framstikkende nes. På sydkysten er det tre framtredende nes: Kapp Neale lengst i vest, Kapp Crowther og Kapp Grant. Det østligste punktet kalles Mys Murray. På nordkysten stikker det to nes nordover: Mys Bryusa og Mys Battenberg. De er skilt ved Sommervillebukta. Det vestligste punktet heter Mys Mul'tanovskogo. Det ligger ut mot sundet Proliv Arkhangelskij mellom Georg land og Aleksandra land. Lenger mot sydvest ligger sundet Cambridgekanalen (Proliv Kambritsj). Det er ingen fast bosetting på øya, men det er bygget en forskningsstasjon som kan huse inntil ti personer.
Nattergalkanalen (Proliv Neytingeyl) går langs østkysten av Georg land, og skiller den fra Bruceøya, Mabeløya og Belløya.


=== Breer ===
Det meste av øya er dekket av isbreer og iskapper. De største er Brusilov iskappe, Gretton iskappe, Dzegudze iskappe (Купол Дзегудзе), Zander iskappe, Tåkeiskappen (Купол туманный), Arktisk geologisk forskningsinstitutts iskappe (Купол Научно-исследовательский институт геологии Арктики) og Peary iskappe. På nordenden er det et stort isfritt område Poluostrov Armitidzh.


=== Tilgrensende øyer ===
Davidøya (Ostrovok Davida), bredde 80,15° N lengde 47,33° Ø, er en liten øy utenfor sydvestspissen av Georg land.
Arthurøya ligger nord for Georg lands nordspiss, med sundet Proliv Li-Smita mellom.


== Referanser ==
Jokeren (film)

Jokeren (tysk: Der Faschingskönig) er en dansk-tysk stumfilm fra 1928 regissert av Georg Jacoby, basert på skuespillet The Joker av forfatteren Noel Scott. Filmopptakene foregikk i Syd-Frankrike med både franske, engelske, tyske og danske skuespillere. 


== Handling ==
Filmens handling foregår under karnevalet i Nice. Intrigen er et forsøk på pengeavpressing overfor en rik og anset engelskmanns hustru; Jokeren er med i spillet da han er forelsket i vedkommende dames søster. 


== Roller ==
Henry Edwards – Mr. Carstairs
Elga Brink – Gill
Miles Mander – Mr. Borwick
Aage Hertel – Jonny
Gabriel Gabrio – Sir Herbert Powder
Renée Héribel – Lady Powder
Christian Schrøder – James
Philip Bech – Edward
Ruth Komdrup – Lou Lou
Aage Bendixen
Olga Svendsen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jokeren på Internet Movie Database 
(en) Jokeren på Internet Movie Database 
(da) Jokeren i Danmark Nationale Filminstitut
Per Vidar Staff

Per Vidar Staff (født 10. oktober 1972), kjent som PV Staff, er en norsk låtskriver, musiker og musikkprodusent. Han har vært vokalist i bandene Link, Pv & The HeheheeeYs, Turbostipend, Chixie Dicks, m.m. Han er opprinnelig fra Kristiansund. Han har spilt flere konserter i USA, og har også operert som trubadur der han har opptrådt kun akkompagnert av seg selv på gitar.Staff og hans band akkompagnerte Karin Park under hennes fremførelse av låten Loaded under Kreftforeningens innsamlingsaksjon i 2005 til inntekt for tiltak for barn og unge som pårørende av kreftpasienter. Innsatsen var inspirert av musikeren Alf Vold som i 2003 gikk bort 32 år gammel etter kreftsykdom. Staff hadde spilt 11 år sammen med Vold etter at de traff hverandre da de studerte musikk i Kristiansund.


=== Diskografi ===
Link (singel, 2000)


===== Pv & The HeheheeeYs =====
Create Your Lover (1999) 
Too Hot for Disco (2005) 
Caricatures (2009)
Eye Say (2015)


===== Chixie Dicks =====
Sluts Of The Industry (2004)


==== Deltar på ====
Emmerhoff & The Melancholy Babies - The Joy Of Mourning (1995)
Emmerhoff & The Melancholy Babies - Viva Revenge (2000)
Sissy Dogfish - What Happens Next (2002)
Alek - Alek (2005)
Lovebugs - Love Bugs Me (2007)
Helheim - Åsgards fall (2010)
Helheim - Heiðindómr ok mótgangr (2011)
Emmerhoff & The Melancholy Babies - Where The Pale Lights Creeps (2011)
LAX - Love & Pride (2012)
Dub Kartell - U & Us (2013)
Diego Broggio - King Of A Ghost Town (2014)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Per Vidar Staff på Discogs
Élie Decazes

Élie-Louis, 1. hertug av Decazes og Glücksburg (født Élie-Louis Decazes 28. september 1780 i Saint-Martin-de-Laye i Aquitaine, død 24. oktober 1860 i Paris) var en fransk statsmann, leder av det liberale partiet Doctrinaires under restaurasjonen.


== Heder ==
 Hertug av Decazes (fransk tittel), 1820
 Hertug av Glücksbierg (dansk tittel), 1818
 Ridder av den Hellige Ånds orden
 Storkorset av Æreslegionen
 Ridder av Elefantordenen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Élie Decazes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Plogging

Plogging er en mosjonsform som kombinerer jogging med søppelplukking. Det er et teleskopord sammensatt av plukke og jogging. Sett fra et treningsperspektiv har plogging stor variasjon av kroppsbevegelser med mye bøy og strekk, samt løping. Under dette navnet ble plogging først startet som en organisert aktivet i Sverige i 2016. 
Språkrådet i Norge kåret det som et av årets nyord i 2018. 


== Referanser ==
Christian Munch von Holst

Christian Munch von Holst (født 30. april 1788 på Røros, død 12. april 1844 på Stiklestad) var en norsk offiser, gårdbruker og ordfører i Verdal 1842–1843.


== Liv og virke ==
Han var sønn av godseier Theodorus Bergmann Holst og hustru Anne Christine (Kirsten) Munch Schjelderup på den vidstrakte Rørosgård. Farfaren Claus Holst var overstiger ved Røros kobberverk og hadde giftet seg til gården i 1756. Christian Munch von Holsts foreldre var tremenninger. Han ble foreldreløs som gutt, så eldstebroren Søren Schjelderup Holst ble hans formynder.
Han giftet seg i 1812 med Dorothea Jensine Bolle, datter av rittmester Johan Christian Bolle og hustru Karen Catharina Wessel. Hun hadde barn fra sitt første ekteskap med major William Wessel på Værnes gård, som også var hennes morbror. C.M. Holst kjøpte samme år Vestre Stiklestad (prestegården) i Verdal, hvor de slo seg ned og fikk to barn; sønnen Wilhelm Christian Holst, som ble offiser, gårdbruker og ordfører i Verdal, og datteren Christine, som ble gift med bakermester Georg Andreas Ludwig Mack i Tromsø. De ble dermed besteforeldre til rittmester, stortingsmann, statsråd og amtmann Peter Holst og til ølbrygger Ludwig Mack.I 1814 ble han kaptein og sjef for Snåsenske kompani i Nordenfjelske skiløperbataljon, hvor han hadde gjort tjeneste i ulike kompanier fra og med 1806. Han var oppført som kompanisjef frem til 1823, men utviklet sinnssykdom. Allerede i 1820 kunngjorde oberst og sjef for Trondhjemske infanteribrigade Elias Heltberg Lund, at kaptein Holst var syk og ikke kunne besørge sine anliggender, og at amtmann Christen Elster var oppnevnt som hans verge. «Først i 1844 dør Holst etter at han i mange år har gått rundt om på nabogårdene som en bygdeoriginal.»Han var ordfører i Verdal 1842–1843, «men han var sinnssyk det siste året og fungerte nok ikke».


== Referanser ==
Holtetunnelen

Holtetunnelen er en tunnel på riksvei 36 mellom Slåttekås og Årås i Midt-Telemark kommune i Vestfold og Telemark. Tunnelen har ett løp på 220 meter.


== Finansiering ==
Hele prosjektet Rv36 Slåttekås - Gvarv skal fullfinansieres med etterskuddsvis bompengeinnkreving. Estimert til 15 år fra 13. september 2018. Ingen statlig finansiering.


== Referanser ==


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Toxotinus

Toxotinus er en slekt av biller som tilhører underfamilien Lepturinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, slank, brunsvart trebukk med gulbrune dekkvinger. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Hodet er rundet, pronotum avrundet sekskantet, mye smalere enn dekkvingene, som er litt avsmalnende bakover. Beina er middels lange, nokså slanke.


== Utbredelse ==
Arten er hjemmehørende i Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Rhagiini Kirby, 1837
Slekten Toxotinus Bates, 1884
Toxotinus reinii (Heyden, 1878)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 3. desember 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Toxotinus i Encyclopedia of Life 
(en) Toxotinus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Toxotinus hos NCBI 
Toxotinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Lemula

Lemula er en slekt av biller som tilhører underfamilien Lepturinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, noe brede, svarte trebukker, dekkvingene kan være brunlige eller ha metallisk glans. Antennene er tynne og litt kortere enn kroppen. Hodet er rundet, pronotum avrundet rundet, mye smalere enn dekkvingene, som er jevnbrede. Beina er middels lange, nokså slanke.


== Utbredelse ==
Slekten er hjemmehørende i Kina, Taiwan og Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Rhagiini Kirby, 1837
Slekten Lemula Bates, 1884
Lemula bruneipennis Shimomura, 1979
Lemula coerulea Gressitt, 1939
Lemula confusa Holzschuh, 2009
Lemula crucifera Shimomura, 1979
Lemula cyanipennis Hayashi, 1974
Lemula decipiens Bates, 1884
Lemula densepunctata Hayashi, 1974
Lemula fracta Holzschuh, 1998
Lemula gorodinskii Holzschuh, 1999
Lemula inaequalicollis Pic, 1957
Lemula japonica Tamanuki, 1938
Lemula lata Holzschuh, 2009
Lemula longipennis Shimomura, 1979
Lemula nishimurai Seki, 1944
Lemula obscuripennis Shimomura, 1979
Lemula par Holzschuh, 1998
Lemula pilifera Holzschuh, 1991
Lemula rufithorax Pic, 1901
Lemula setigera Tamanuki & Mitono, 1939
Lemula testaceipennis Gressitt, 1939
Lemula viridipennis Holzschuh, 1993


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 3. desember 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Lemula i Encyclopedia of Life 
(en) Lemula i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lemula hos NCBI 
(en) Kategori:Lemula – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lemula – detaljert informasjon på Wikispecies
Gaurotina

Gaurotina er en slekt av biller som tilhører gruppen blomsterbukker i familien trebukker (Cerambycidae). Larvene lever under barken på døde trær.


== Utseende ==
Middelsstore (10-20 millimeter), brede, halvmatte, mørke trebukker med grønnlig metallglans. Hodet og pronotum er mye smalere enn dekkvingene, som har markerte, utstående "skuldre". Antennene er tynne, noe kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre". Beina er middels lange og slanke.


== Levevis ==
De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker av og til blomster. Når billene blir forstyrret, strekker de forkroppen skrått oppover, de kan da virke nesten aggressive, men er helt harmløse for mennesker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802  – 120 arter i Europa
Stammen Rhagiini Kirby, 1837
Slekten Gaurotina Ganglbauer, 1890
Gaurotina flavimarginata (Pu, 1992)
Gaurotina labrangica Danilevsky & Rapuzzi, 1996
Gaurotina nigroantennata Chen & Chiang, 2000
Gaurotina nitida Gressitt, 1951
Gaurotina piligera (Pu, 1992)
Gaurotina pulchra Holzschuh, 1991
Gaurotina sichotensis (Plavilstshikov, 1958)
Gaurotina superba Ganglbauer, 1890


== Eksterne lenker ==
(en) Gaurotina i Encyclopedia of Life 
(en) Gaurotina i Global Biodiversity Information Facility 
Gaurotina – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Gaurotina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Katalog med utbredelsesdata, palearktiske arter Arkivert 3. desember 2018 hos Wayback Machine.
Gaute Helstrup

Gaute Ugelstad Helstrup (født 15. mai 1976) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Tromsø Idrettslag.


== Trenerkarriere ==
Helstrup var trener for Tromsdalen fra 2011 til 2018. Han skrev 29. november 2018 under en kontrakt med HamKam, gjeldende fra 1. januar 2019. Han skrev under en kontrakt ut 2021.Den 14. mai 2020 bekreftet Tromsø Idrettslag at de hadde gitt Gaute Helstrup tilbud om å bli klubbens nye hovedtrener, og 19. mai ble ansettelsen bekreftet.Helstrup innehar UEFAs prolisens.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gaute Helstrup – Transfermarkt 
(en) Gaute Helstrup – Transfermarkt (manager) 
Gaute Ugelstad Helstrup fotball.no
Pseudodinoptera

Pseudodinoptera er en slekt av biller som tilhører gruppen blomsterbukker i familien trebukker (Cerambycidae). Larvene lever under barken på døde trær.


== Utseende ==
En middelsstor, noe kraftig, blankt svart trebukk med mørk bronseaktig metallglans. Oversiden er kraftig og nokså tett punktert. Antennene er tynne, litt over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er mer eller mindre tønneformet. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre". Beina er middels lange og slanke.


== Levevis ==
De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Arten lever i Kaukasus.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802  – 120 arter i Europa
Stammen Rhagiini Kirby, 1837
Slekten Pseudodinoptera Pic, 1897
Pseudodinoptera daghestanica Pic, 1897


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Pseudodinoptera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Katalog med utbredelsesdata, palearktiske arter Arkivert 3. desember 2018 hos Wayback Machine.
Apiocephalus

Apiocephalus er en slekt av biller som tilhører gruppen blomsterbukker i familien trebukker (Cerambycidae). Larvene lever under barken på døde trær.


== Utseende ==
Middelsstore, noe brede, matte, brunspraglete trebukker. Hodet og pronotum er mye smalere enn dekkvingene, som har markerte, utstående "skuldre". Antennene er tynne, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er klokkeformet, med en lang og skarp tann bak midten av hver sidekant. Dekkvingene er nesten jevnbrede med markerte "skuldre". Beina er middels lange, lårene noe fortykkede.


== Levevis ==
De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker av og til blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det østlige Afrika og i India, og er dermed den eneste representanten for Rhagiini i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802  – 120 arter i Europa
Stammen Rhagiini Kirby, 1837
Slekten Apiocephalus Gahan, 1898
Apiocephalus licheneus Gahan, 1906
Apiocephalus punctipennis Gahan, 1898


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Apiocephalus i Encyclopedia of Life 
Apiocephalus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Apiocephalus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 3. desember 2018 hos Wayback Machine.
Stian Smørholm

Stian Smørholm (artistnavn Iscariah født 2. november 1975) er kjent fra band som Immortal, Enchanted, Dead To This World.
Han driver plateselskapet Edged Circle Production.


== Medlem av ==
Enchanted (1992-1997)
Immortal (1999-2002)
Grimfist (2001-2003)
Necrophagia (2003-2010)
Ravens Creed (?-?)
Dead To This World (2002-)
Amok (2003-)
The Clan Destined (2004-2005)
Twilight of the Gods (2010-2011)
Infernal Manes (2013-)


== Referanser ==
Lawrence O’Donnell

Lawrence Francis O'Donnell jr. (født 7. november 1951 i Boston i Massachusetts) er en amerikansk skuespiller og TV-programleder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lawrence O'Donnell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lawrence O'Donnell på Internet Movie Database 
(fr) Lawrence O'Donnell på Allociné 
(en) Lawrence O'Donnell på AllMovie 
(en) Lawrence O'Donnell hos The Movie Database