jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kong Wuling av Zhao

Kong Wuling of Zhao (tradisjonell kinesisk: 趙武靈王, forenklet kinesisk: 赵武灵王) (død 295 f.Kr., regjerte 325 f.Kr. – 299 f.Kr.) var regenten i staten Zhao i  de stridende staters tid i Kinesisk historie. Hans regjeringstid ble kjent for reformen som bestod i  "å være iført Hu-lignende antrekk og skyte fra hesteryggen (i krig)" (forenklet kinesisk: 胡服骑射, tradisjonell kinesisk: 胡服騎射) Han krediteres for implementeringen av beskyttende antrekk under militære slag og hendelser.


== Litteratur ==
Zhanguoshi, Yang Huan, Commercial Press. ISBN 957-05-1416-7
Shiji, volume 43
Semanopterus angustus

Semanopterus angustus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 15 millimeter), blankt brun hornbille. Hodet hos hannen har en spiss knøl midt i pannen. Pronotum er hvelvet, svært blankt og har en dyp lengdefure foran og bak, avbrutt i midten. Dekkvingene er mer eller mindre rødbrune og har markerte punktrader, med en innsenkning på sidene bak "skuldrene". Beina er kraftige, leggene på mellom- og bakbeina med tverrkjøler som har kammer av korte, kraftige børster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Semanopterus Hope, 1847
Semanopterus angustus Blackburn, 1888


== Kilder ==
Dynastidae du Monde, nettside om arten [1]


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Semanopterus leai

Semanopterus leai er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 15 millimeter), blankt brun hornbille. Hodet hos hannen har en spiss knøl midt i pannen. Pronotum er hvelvet, svært blankt og har en dyp lengdefure foran og bak, avbrutt i midten. Dekkvingene er mer eller mindre rødbrune og har markerte punktrader, med en innsenkning på sidene bak "skuldrene". Beina er kraftige, leggene på mellom- og bakbeina med tverrkjøler som har kammer av korte, kraftige børster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia (Western Australia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Semanopterus Hope, 1847
Semanopterus leai (Blackburn, 1897)


== Kilder ==
Dynastidae du Monde, nettside om arten [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Semanopterus leai i Encyclopedia of Life 
(en) Semanopterus leai i Global Biodiversity Information Facility 
Semanopterus leai – detaljert informasjon på Wikispecies
R-414 Almaz

R-414 Almaz er et moderne russisk militært radiolinjesystem innen de russiske væpnede styrker som skal erstatte et eldre system (R-404). Systemet er som regel fraktet i kjøretøyet Ural-375, eller andre tilgjengelige lastebiler. Sambandet opererer i frekvenser mellom 1550 og 2000 Mhz. 


== Referanser ==
Den europeiske unions institutt for sikkerhetsstudier

Den europeiske unions institutt for sikkerhetsstudier (engelsk: European Union Institute for Security Studies, EUISS) er et byrå i den europeiske union, og et selvstendig utredningsorgan i EU for utenrikspolitikk. Det ble opprettet i 2001 innenfor rammen av EUs felles utenriks- og sikkerhetspolitikk.Byrået gir analyser av utenriks-, sikkerhets- og forsvarspolitiske spørsmål. Hovedformålet er å yte bistand til EU og medlemsstatene ved gjennomføringen av EUs felles utenriks- og sikkerhetspolitkk, herunder EUs felles sikkerhets- og forsvarspolitikk, og annen utenriksaktivitet fra EUs side.EUISSs styre blir ledet av Unionens høye representant for utenriks- og sikkerhetspolitikk og styres politisk av EUs utenriks- og sikkerhetspolitiske komité (Political and Security Committee, PSC).  EUISS' forgjenger var Western European Union Institute for Security Studies som hadde en tilsvarende rolle i Den vesteuropeiske union.EUISS har hovedkontor i Paris og et kontaktkontor (Liaison Office) i Brüssel.


== Chaillot Papers ==
EUISS publiserer analyser fra egne og eksterne analytikere i Chaillot Papers.


== Referanser ==
Carlos de la Rosa Hernández

Carlos de la Rosa Hernández (født 1870, død 10. februar 1933) var en cubansk visepresident fra 1925 til 1928.
Gustavo Cuervo Rubio

Gustavo Cuervo Rubio (født 6. desember 1890, død 3. april 1978) var en cubansk visepresident fra 1940 til 1944.


== Referanser ==
Raúl de Cárdenas Echarte

Raúl de Cárdenas Echarte (født 4. desember 1884, død 1979) var en cubansk visepresident fra 1944 til 1948.


== Referanser ==
Guillermo Alonso Pujol

Guillermo Alonso Pujol (født 1899, død 1973) var en cubansk visepresident fra 1948 til 1952.


== Referanser ==
Strategus simson

Strategus simson er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En stor (30-50 millimeter), kraftig, blank og glatt, rødlig til brunsvart hornbille, kroppen mer eller mindre sylindrisk. Det er stor forskjell på kjønnene. Hannen er markert større enn hunnen, og har et langt, spissen kløvet horn på forkanten av pronotum, også to fremoverrettede, slanke horn på sidene av pronotum. Hos små hanner er hornene gjerne redusert til spisse knøler. Hos slekten Strategus sitter alle hornene på pronotum, ikke på hodet, så de kan ikke beveges i forhold til hverandre som hos de fleste andre hornbiller med lange horn. Hunnen mangler horn og knøler på pronotum, men pronotum har en rund uthuling foran, denne har tverr-rynket mikroskulptur. Antennene er korte og vifteformede. Dekkvingene er blanke uten påfallende punktering. Undersiden er kledt med lange, gulaktige hår.


== Levevis ==
Larvene lever i jorden av røtter og råtnende plantedeler. Noen ganger kan de gjøre litt skade på plener og lignende. Utviklingen tar ett år. De voksne billene spiser gjerne frukt eller nektar fra blomster. De flyr om natten og kommer gjerne til lys, av og til i store mengder.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Jamaica.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842
Slekten Strategus Hope, 1837
Strategus simson (Linnaeus, 1758)


== Kilder ==
Héctor Jaime Gasca-Álvarez & Brett C. Ratcliffe (2011) An annotated checklist of the oryctine rhinoceros beetles (Coleoptera: Scarabaeidae: Dynastinae: Oryctini) of the Neotropical and Nearctic realms. Zootaxa 3090: 21-40. [1]
Bilder av arten


== Eksterne lenker ==
(en) Strategus simson i Encyclopedia of Life 
(en) Strategus simson i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Strategus simson – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Strategus simson – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Strategus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rafael Guas Inclán

Rafael Guas Inclán (født 1896, død 1975) var en cubansk visepresident fra 1955 til 1958.


== Referanser ==
Salvador Valdés Mesa

Salvador Valdés Mesa (født 13. juni 1945) er en kubansk politiker og fagforeningsleder.
Etter den cubanske revolusjonen deltok han i den ungkommunistiske bevegelsen. Etterhvert fikk han verv i fagbevegelsen. Fra 1991 var han medlem av kommunistpartietes sentralkomité, og i perioden 1995 − 1999 var han arbeidsminister. Fra 2006 til 2013 var han generalsekretær for det nasjonale fagforbundet, Central de Trabajadores de Cuba. Han var Statsrådets første visepresident 19. april 2018 til 10. oktober 2019, og ble 10. oktober 2019 valgt til Republikken Cubas visepresident.


== Referanser ==
José Ramón Machado Ventura

José Ramón Machado Ventura (født 26. oktober 1930) var Cubas visepresident. Han ble valgt den 24. februar 2008 til 24. februar 2013. Siden 19. april 2011 har han også tjenestegjort som Cubas kommunistpartis andresekretær.
Signe Indahl-Voss

Signe Elvira Indahl-Voss (født Indahl 14. juni 1889 i Kristiania, død 10. november 1965 i Oslo) var en norsk skuespillerinne, sangerinne og danserinne, som i flere tiår preget oppsetningene på Centralteatret.


== Familie ==
Signe Indahl-Voss var datter av politikonstabel, postbud og bryggearbeider Marthinius Indahl og Christiane Bjerke.
Hun ble i 1921 gift med kapellmester, dirigent og komponist Torolf Voss.


== Liv og virke ==
Signe Indahl-Voss opptrådte på Centralteatret i perioden 1909-1940. Her fikk hun sin offisielle debut 19. desember 1909 i musikkteaterstykket Taterblod, da hun overtok rollen som Eldri etter Bokken Lasson. Allerede i 1908 hadde hun imidlertid medvirket i stykket Veslefrik med Felen samme sted, i tillegg til flere småroller, blant annet i en spansk solodans i Flaggermusen av Johann Strauss d.y.. Om hennes opptreden her ble det skrevet at hun «har meget talent. Hun gjorde umaadelig lykke».Sommeren 1913 medvirket Indahl-Voss i Norsk Skuespillerforbunds kabaret Apekatten i Christiania Tivoli. Sent i karrieren var hun også tilknyttet Riksteatret. Hun medvirket også i filmen Sankt Hans fest i 1947.


== Roller i utvalg ==
Berit-Anna i Veslefrik med Felen av Harald Alfsen og Torolf Voss (Centralteatret, 1908)
Eldri i Taterblod (Centralteatret, 1909)
Maja i Sommereventyr av Per Reidarson (Centralteatret, 1910)
Irma i operetten Den kyske Susanne av Jean Gilbert og Georg Okonkowski (Centralteatret, 1911)
Lucy i Papa (Centralteatret, 1912)
Minka i Jomfru Kristine (Centralteatret, 1912)
Violette i Spøkelseshotellet (Centralteatret, 1913)
Sofie i Borgermesterinden av Maurice Hannequin og Pierre Veber (Centralteatret, 1913)
Gretchen i operetten Jomfru Hook van Holland av Paul M. Rubens og Austen Hurgon (Centralteatret, 1914)
Kammerjomfru Marie i lystspillet Keiserinden av Lengyel & Biro (Centralteatret, 1915)
Sarah i Madame Szibill av Max Brody og Franz Martos (Centralteatret, 1916)
Fru Starck i Kameratene av August Strindberg (Centralteatret, 1918)
Bichette i lystspillet Keiserinden av Lengyel & Biro (Centralteatret, 1919)
Hanne i operetten Fetteren fra Batavia (Centralteatret, 1922)
Petruschka i operetten Den siste Vals (Centralteatret, 1922)
Juanita i operetten Frasquita av Franz Lehár (Centralteatret, 1925)
Rose i Fru X av Alexander Bisson (Centralteatret, 1928)


== Filmografi ==
1947 – Sankt Hans fest


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 82. ISBN 8200056228. 
Gjesdahl, Paul (1964). Centralteatrets historie. Gyldendal. 


== Eksterne lenker ==
Signe Indahl-Voss i Scenewebarkivet(en) Signe Indahl-Voss på Internet Movie Database 
(en) Signe Indahl-Voss på Internet Movie Database 
(no) Signe Indahl-Voss hos Sceneweb 
(da) Signe Indahl-Voss på Filmdatabasen 
(da) Signe Indahl-Voss på danskefilm.dk 
(da) Signe Indahl-Voss på danskfilmogtv.dk 
(en) Signe Indahl-Voss hos The Movie Database
Det nasjonale forsvarsrådet (Cuba)

Det nasjonale forsvarsrådet er landets høyeste beslutningsorgan på forsvarsområde og er underlagt Nasjonalforsamlingen for folkemakten. Cubas president leder rådets arbeid.
Arvid Dahl

Arvid Johan Leier Dahl (født 17. september 1909, død 21. mai 1993) var fra Kistrand i Porsanger kommune, og var lensmann og ordfører i Kautokeino. 
Han var utdannet jurist og hadde også Politiskolen. 
Arvid Dahl ble lensmann i Kautokeino i 1935 og hadde stillingen til han ble pensjonert i 1979. I  et år fra 1945 til 1946 var han også konstituert politimester i Vestfinnmark politidistrikt. Han var ordfører i Kautokeino fra 1956 til 1967. Han var medlem av Samekomiteen og hadde hadde en rekke verv i bedrifter og organisasjoner. Her kan nevnes Finnmark lensmannslag, Norsk lensmannslag, Kautokeino Kraftlag, Kautokeino Produksjonslag, Norsk-finsk reingjerdekommisjon, Norsk-svensk reinbeitekommisjon, Direksjonen for jakt, viltstell og ferskvannsfiske, styret i A/S Bidjovagge Gruber og bedriftsforsamlingen i A/S Sydvaranger. 
Hans sønn Anton Dahl var også ordfører i Kautokeino.


== Kilder ==
Om Arvid Dahl hos finnmarksarkivene.no
Tartaria

Tartaria eller Store Tartaria (latinsk Tataria eller Tataria Magna) var det navn europeerne fra middelalderen og frem til 1900-tallet benyttet om ei landområde nord og sentralt i Asia fra Kaspihavet og Uralfjellene til Stillehavet. Området var bosatt av mongoler og tyrkiske folk kalt «tartarer». Det omfattet de nåværende områder i Sibir, Turkestan (inkludert Øst-Turkestan), Stor-Mongolia,  Mandsjuria og noen ganger Tibet.


== Referanser ==


== Kilder ==
Marc C. Elliott. The Limits of Tartary: Manchuria in Imperial and National Geographies. The Journal of Asian Studies 59, no. 3 (August 2000), s 603–46. 


== Eksterne lenker ==
Kart over Tataria fra 1704
WSG Swarovski Tirol

WSG Swarovski Tirol er en østerriksk fotballklubb fra Wattens.


== Spillerstall ==
Oppdatert 2. april 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) WSG Wattens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
K. Axel Nielsen

Knud Axel Nielsen (født 10. februar 1904 i Hvorup ved Nørresundby, død 31. desember 1994 i Hadsund) var en dansk landsrettssakfører og sosialdemokratisk politiker. Han var medlem av Folketinget for Nordjyllands amtskrets 1953–1973 og Danmarks justisminister 1964–1968 og 1971–1973.
Han tok studentereksamen i Aalborg i 1922 og juridisk embedseksamen ved Københavns Universitet i 1929. I studietiden var han engasjert i Studentersamfundet og Clarté, som tilhørte den politiske venstresiden. Etter eksamen var han sakførerfullmektig i Aalborg og Hobro, og etablerte sin egen sakførervirksomhet i Hadsund i 1932. I 1933 fikk han også bevilling til å føre saker for Vestre Landsret. Han ble også en meget benyttet auksjonarius.Nielsen ble styremedlem i den sosialdemokratiske foreningen i Hadsund i 1936 og medlem av Socialdemokratiets hovedstyre i 1945. Fra 1953 var han medlem av Folketinget for Nordjyllands amtskrets, og satt blant annet som formann i grønlandsutvalget 1962–1964 og medlem av Folketingets delegasjon til Nordisk råd 1964–1973.Nielsen var justisminister i Jens Otto Krags andre og tredje regjering (1964–1968 og 1971–1972) og i Anker Jørgensens første regjering (1972–1973). Han stod blant annet for avkriminaliseringen av homoseksualitet, opphevelsen av forbudet mot prevensjonsreklame og en oppmykning av forbudet mot tatovering. Han fjernet også straffen for homoseksuell prostitusjon og likeså straffen for skriftlig pornografi. Han innførte muligheten for prøveløslatelse og åpnet for at innsatte kunne settes i arbeid utenfor fengselet. I sin siste periode skjerpet han straffene for økonomisk kriminalitet og krenkelser av privatlivet, men senket den øvre strafferammen for voldtekt. Fremfor alt huskes han for lovgivningsarbeidet for selvbestemt abort i 1973. Alle disse reformene var kontroversielle i sin samtid. Konflikt med Anker Jørgensen førte til at Nielsen etter eget ønske trakk seg fra regjeringen i 1973.Han var sønn av lærer og senere revisor i direktoratet for sygekassevesenet Christen Nielsen og hustru Else Marie Andersen. Han giftet seg i 1933 med farmasøyt Helga Christine Behrens. Blant deres barn var advokat Klaus Axel Nielsen og viseborgermester i Birkerød kommune Birgitte Flindt Pedersen, som er gift med journalist, forfatter og filminstruktør Jørgen Flindt Pedersen. Sønnesønnen Jakob Axel Nielsen har vært advokat, næringslivsleder og konservativ folketingsmann og minister.


== Referanser ==
FK Tambov

FK Tambov var en russisk fotballklubb fra byen Tambov 420 km sørøst for Moskva. Den eksisterte mellom 2013 og 2021. Klubben spilte sine hjemmekamper i Russisk toppserie i fotball på Mordovia Arena i Saransk, over 300 km fra hjembyen. I lavere divisjoner spilte klubben på Tambovs Spartakstadion. Aleksej Rybin (f. 1988) spilte flest kamper for klubben, med 180 kamper. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted
Clara Ingemann

Clara Mathilde Ingemann (født 7. november 1850 i Christiania, død i Russland) var en norsk skuespillerinne.
Clara Ingemann var datter av den danske børskommisjonæren og konsulen Adolph Ingemann og Elise Catharina Ludovica Werner. Hun ble 2. oktober 1876 gift med overlærer Johan Ernst Einhard Andersen.
Clara Ingemann debuterte 25. april 1865 på Christiania Theater i rollen som Ragnhild i Svend Dyrings Hus. Allerede etter dette stykkets annenoppførelse 28. april 1865 skal hun ha forlatt scenen for godt. Årsaken lå kanskje i den dårlige mottagelsen hun fikk for sine skuespillerprestasjoner.Sammen med ektemannen flyttet hun til Russland. Der døde begge under hungersnøden i 1920-årene.


== Roller i utvalg ==
Ragnhild i Svend Dyrings Hus av Henrik Hertz (Christiania Theater, 1865)


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 82. ISBN 8200056228.
Viksjøen

Viksjøen kan vise til:

Viksjøen (Aurskog-Høland) – en innsjø i Aurskog-Høland kommune i Akershus
Viksjøen (Sør-Varanger) – en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark
Pseudacanthocinus

Pseudacanthocinus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Filippinene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Pseudacanthocinus Breuning, 1956
Pseudancanthocinus mindanaonis Breuning, 1956


== Kilder ==
Liste over artene Arkivert 13. september 2017 hos Wayback Machine.
Bildegalleri


== Eksterne lenker ==
Nettside om arten
(en) Pseudacanthocinus i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudacanthocinus i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudacanthocinus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Acanthocinini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cristeryssamena

Cristeryssamena er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore (7-10 millimeter), avlange trebukker.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Artene lever i India (Assam, Arunachal Pradesh), Nepal og Laos.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Cristeryssamena Breuning, 1963
Cristeryssamena alterna Holzschuh, 2003
Cristeryssamena besucheti (Breuning, 1971)
Cristeryssamena cristipennis (Breuning, 1963)


== Kilder ==
Liste over artene Arkivert 13. september 2017 hos Wayback Machine.
Bildegalleri


== Eksterne lenker ==
(en) Cristeryssamena i Encyclopedia of Life 
(en) Cristeryssamena i Global Biodiversity Information Facility 
Cristeryssamena – detaljert informasjon på Wikispecies
Neoeryssamena

Neoeryssamena er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 10 millimeter), avlang, brunspraglete trebukk. Antennene er nokså lange, særlig hos hannene. Pronotum har firkantet sett ovenfra. Dekkvingene er jevnbrede med litt avrundede "skuldre".


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Arten lever på Taiwan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Neoeryssamena Hayashi, 1974
Neoeryssamena mitonoana Hayashi, 1974


== Kilder ==
Liste over artene Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Bildegalleri
Bilde av arten


== Eksterne lenker ==
(en) Neoeryssamena i Global Biodiversity Information Facility 
Neoeryssamena mitonoana – detaljert informasjon på Wikispecies
Spinoleioposopus

Spinoleioposopus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). 


== Utbredelse ==
Artene lever på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini
Slekten Spinoleioposopus Breuning, 1979
Spinoleioposopus baloghi (Breuning, 1975)
Spinoleioposopus flavosignatus (Breuning, 1975)


== Kilder ==
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Spinoleioposopus i Encyclopedia of Life 
(en) Spinoleioposopus i Global Biodiversity Information Facility 
Spinoleioposopus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ipochiromima

Ipochiromima er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Sikkim.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Ipochiromima Sama & Sudre, 2009
Ipochiromima sikkimensis (Breuning, 1982)


== Kilder ==
Liste over artene Arkivert 13. september 2017 hos Wayback Machine.
Bildegalleri


== Eksterne lenker ==
Indian Longhorn Beetles - Ipochiromima sikkimensis
(en) Ipochiromima i Encyclopedia of Life 
(en) Ipochiromima i Global Biodiversity Information Facility 
Ipochiromima – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Acanthocinini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Matti Morottaja

Matti Heikki Ilmari Morottaja (samisk: Kuobžâ-Saammâl Matti) (født 28. desember 1942 i Sammuttijärvi i Finland), er en enaresamisk oversetter, forfatter og politiker.
Matti Morottaja er sønn av Sammeli Morottaja og Haanu-Ánná og tok sin utdannelse på den samiske kristne folkehøyskolen i Enare og lærerhøyskolen i Kemijärvi hvor han avla eksamen i 1969. Han arbeidet i Åbo og drev samtidig universitetsstudier. I perioden 1971 til 1976 var han lærer på den samiske kristne folkehøyskolen i Enare.
Han var medlem av samedelegasjonen, forgjengeren til Sametinget fra det ble etablert i 1973 og han var ordfører der i seks år. Fra 1976 arbeidet han med utvikling av undervisning i samisk hos det som da het Länsstyrelsen i Lappland (siden 2010 Regionforvaltningsverket i Lappland). Fra 1997 og til han ble pensjonert var han heltidslærer i enaresamisk.
Han var i 1986 med på å grunnlegge den enaresamiske språkforeningen Anarâškielâ servi og var organisasjonens første leder.
Han er far till rapperen Amoc og forfatteren Petter Morottaja.


== Bibliografi ==
Matti Morottaja (redaktør): Tovlááh mainâseh, historier og sagn fra tidskriftene Anarâš og Sábmelaš, fra lydbånd 1968-70 og fra antologien Aanaarkiela čájttuzeh, 1996
Ilmari Mattus og Matti Morottaja (redaktører): Kyelisieidi maccâm já eres novelleh, novellesamling, 2005


== Oversettelser ==
Nieidâ kote šoodâi kollekuálsin, en oversetting av Samuli Aikios nordsamiske roman Nieida guhte šaddai gollegoalsin 1982
Rauna Paadar-Leivo, Halstemjeegi noaidi 1990
Kirsti Paltto, Tivgâ (Divgá) 1994
Veikko Holmberg Tuuru-kuobžâ 1995


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Presentation av Matti Morottaja på Siida Samimuseums webbplats, läst 2017-09-03