jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Reckful

Byron Bernstein (født 8. mai 1989, død 2. juli 2020), bedre kjent som Reckful, var en israelsk-amerikansk Twitch-streamer og tidligere profesjonell E-sport-spiller. I juni 2018 begynte han å produsere podkasten Tea Time med Byron med lange intervjuer med kjente gjester i spill- og streamingsamfunnene. Før sin død  jobbet han med samfunnet sitt for å lage et videospill kalt Everland. Bernstein er best kjent i spillsamfunnet for sine prestasjoner i World of Warcraft og Asheron's Call.


== Biografi ==
Bernstein ble født inn i en jødisk familie. Han hadde to eldre brødre, Guy og Gary. Den eldste, Guy, begikk selvmord i juli 1995. Han har sagt dette hadde en dyp virkning på hans liv og hans påfølgende depresjon.


=== Død ===
Bernstein begikk selvmord 2. juli 2020 i en alder av 31 år.


== Karriere ==
I World of Warcraft, endte han på førsteplass seks sesonger på rad. Han var den første personen til å nå 3 000 i vurdering og vant Major League Gamings World of Warcraft-turnering i 2010.I 2011 utga Bernstein spillefilmen Reckful 3. Den nådde én million visninger i løpet av en uke (per juli 2020 hadde videoen over fem millioner visninger). Han vant senere WarcraftMovies dyktighets-konkurranse, der spillerne avga sin stemme på årets spiller. I 2012 ble han en utvikler, driftsleder, og konsept-designer hos Feenix, et datamus-selskap. Han opprettet sin YouTube-kanal i oktober 2012 og som sin første video la han ut «Reckful 5 stack Taste for Blood» i november.
I 2017 ble Bernstein rangert som fjerde i The Gazette Reviews liste over topp ti rikeste streamere. Han hevdet på å ha en formue på 1,5 millioner dollar og fikk opp til 50 000 seere per stream.Bernstein spilte poker og ble med på 2016 Unibet Open London main event, men ble slått ut tidlig. I November 2017, spilte Bernstein i et poker-veldedighetsarrangement sponset av PokerGO. Turneringen ble vunnet av itsHafu.


== LAN-prestasjoner ==


=== World of Warcraft ===
3. Plass MLG Dallas 2009
2. Plass MLG Orlando 2009
2. Plass MLG Columbus 2010
1. Plass MLG Washington DC 2010


=== Hearthstone ===
3.–4. Plass 2013 Innkeeper's Invitational


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Reckful på Twitter 
(en) Reckful på Instagram 
(en) Reckful på YouTube 
(en) Reckful på Twitch
Mark Van Guilder

Mark David Van Guilder (født 17. januar 1984 Roseville, Minnesota) er en amerikansk profesjonell ishockeyspiller. Han spiller for EHC Visp i National League B. Han har tidligere spilt med Nashville Predators i National Hockey League (NHL) og Milwaukee Admirals fra American Hockey League (AHL). I Norge har Guilder spilt for Stavanger Oilers.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mark Van Guilder – National Hockey League (NHL) 
(en) Mark Van Guilder – Hockeydb.com 
(en) Mark Van Guilder – Hockey-Reference.com 
(en) Mark Van Guilder – Eliteprospects.com
David Hallström

Nils David Hallström (født 15. januar 1988 i Göteborg) er en svenskfødt norsk ishockeyspiller som spiller løper for Trondheimsklubben Nidaros siden 2021.
Fra 2015 til 2021 spilte Hallström for Stjernen i Januar 2020 passerte Hallström 200 kamper for Stjernen. Han har spilt i Norge i sin voksne karrière for Tønsberg Vikings, Sparta Sarpsborg, Rosenborg og Frölunda HC i HockeyAllsvenskan. Moderklubben til Hallström er Kållereds SK.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Hallström – Eliteprospects.com
Andreas Rougtvedt Blom

Andreas Rougtvedt Blom (født 20. august 1787 i Skien, død 13. august 1851 i Gjerpen) var skipsfører og senere skipsreder i Skien, og eide Lagmannsgården fra 1825. Han var sønn av en av byens ledende kjøpmenn Hans Christophersen Blom og Elisabeth Cathrine Rougtvedt, og ble oppkalt etter morfaren Andreas Rougtvedt. Han startet som skipsfører, bl.a. på Skiensfjordens største skip «Baron Holberg» som var eid av faren og svogeren Didrich von Cappelen. Under Napoleonskrigen ble han tatt til fange av svenskene, men greide å rømme hjem til Skien. Tilbake i Skien etablerte han seg som skipsreder og var en periode blant Skiens rikeste, men tapte etterhvert hele formuen; han klarte såvidt å beholde Lagmannsgården. Da han var skipper på «Baron Holberg» hadde han en tid Knud Ibsen blant mannskapet; Blom var kjent for å være ganske streng, men skal ha likt Knuds morsomme historier.


== Referanser ==
Sussex Drive 24

Sussex Drive 24, opprinnelig kalt Gorffwysfa og vanligvis referert til som 24 Sussex, er embedsboligen til Canadas statsminister. Bygningen ligger i Sussex Drive i området New Edinburgh i Ottawa i Ontario. Det ble bygget mellom 1866 og 1868 av Joseph Merrill Currier, og har vært den offisielle boligen til Canadas statsminister siden 1951. 24 Sussex er en av to offisielle boliger som er gjort tilgjengelig for statsministeren, eiendommen Harrington Lake i nærheten Gatineau Park er den andre.
Sikkerheten ved 24 Sussex ble styrket etter et attentatforsøk i november 1995 utført av André Dallaire, som vandret rundt på eiendommen i nesten en time før han ble konfrontert utenfor Jean Chrétiens soverom av statsministerens kone, Aline; hun låste døren til soverommet mens Jean holdt vakt med en inuittisk stenutskjæring. Til slutt ble Dallaire pågrepet av Royal Canadian Mounted Police. Blant tiltakene som ble iverksatt etter attentatforsøket var tilførsel av flere vakter og sikkerhetskameraer til husets anneks, samt installasjon av barrierer innenfor hovedporten.Embedsboligen i Sussex Drive 24 er en stor bygning i kalksten beliggende på 1,6 hektar på sydsiden av Ottawa River, ved siden av den franske ambassaden, og overfor hovedinngangen til Rideau Hall. Huset består av 35 rom fordelt på fire etasjer, inkludert kjeller, koblet sammen av en heis og mange trapper. Kjelleren består av en rekke støttefasiliteter, mens hovedetasjen har spisestue, finstue, kjøkken (som er bemannet av en kjøkkensjef og andre kokker), hovedtrappehall, statsministerens bibliotek, og et solarium. Andre etasje er først og fremst soverom, inkludert hovedsoverom, samt et familierom og kontoret for statsministerens ektefelle. Den tredje etasjen inneholder ytterligere soverom og et privat kontor for statsministeren.


== Referanser ==
Tor Inge Hjemdal

Tor Inge Hjemdal (født 11. august 1973) er en norsk arkitekt. Han har vært administrerende direktør for Design og arkitektur Norge siden januar 2018.Hjemdal var i perioden 2016–2017 direktør for design- og arkitekturavdelingen ved stiftelsen Design og arkitektur Norge. Han kom fra stillingen som fagsjef ved Norske arkitekters landsforbund. Sammen med Anders Melsom og Joana Sa Lima grunnla og drev han det skandinaviske arkitekturtidsskriftet CONDITIONS fra 2008 til 2014. Han har vært med-kurator for Oslo arkitekturtriennale i 2010. Fra 2004 til 2010 var han prosjektleder for arkitektkontoret A-lab, og fra 2000 til 2004 arbeidet han ved arkitektkontoret Lund + Slaatto.Hjemdal er utdannet sivilarkitekt ved Fakultet for arkitektur og design ved NTNU, med tilleggsstudier ved Illinois Institute of Technology (IIT), College of Architecture, Chicago, USA. Han har etterutdanning innen urbanisme fra Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo samt tilleggsutdannelse i innovasjon og ledelse fra Haas school of Business ved UC Berkeley.Tor Inge Hjemdal har en rekke styre- og juryverv, blant annet medlem i juryen for Statens pris for byggkvalitet i perioden 2018-2021. Fra 2018 er han også jurymedlem i Byggenæringens innovasjonspris, og fra 2021 juryleder for samme pris. Han ble valgt til styremedlem i Pådriv i 2018. Fra 2018 er han også medlem av styret for Oslo arkitektur triennale. Han var styremedlem i Europan Norge, fra 2015 til 2017 og styreleder i ROM galleri fra 2015 til 2018. I tillegg er Hjemdal del av en rekke strategi- og styringsgrupper. 
Hjemdal har undervist og vært sensor ved flere studiesteder nasjonalt og internasjonalt, samt mottatt flere utmerkelser og stipender, blant annet statens kunstnerstipend for arbeidet med CONDITIONS. Han har også vært representert ved Venezia arkitekturbiennale i 2010 og 2012, i 2010 som «artist in residence».


== Referanser ==
Skrivekrampe

Skrivekrampe er en betegnelse på et symptom hos personer med muskelspenninger forårsaket av arbeid som krever presis fingerkontroll, f.eks. skrivearbeid. I eldre tid der skriveredskaper var dårligere og mer fysisk krevende å bruke, og der også ergonomiske arbeidsforhold, arbeidstidsregulering og belysning var dårligere, var skrivekrampe et vanlig symptom hos personer som arbeidet på kontorer med mye skrivearbeid.


== Referanser ==
Fylkesvei 4222

Fylkesvei 4222 går mellom Ådneram og Brendaneset i Sirdal kommune.
Frem til 2019 var veien del av fylkesvei 975 (Vest-Agder).


== Kommuner og knutepunkter ==

 SirdalSirdalsveien 

Endepunkt Ådneram


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4222
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Arild Halvorsen

Arild Halvorsen (født 1. mars 1968) er prosjektsjef og ansvarlig produsent i TV-produksjonsselskapet Fabelaktiv as på Hamar. Han har utviklet og produsert en rekke TV-programmer, og i 2013 mottok han prisen International EMMY Kids Award på vegne av Fabelaktiv for TV-serien Energikampen, som ble vist på NRK i perioden 2001–2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arild Halvorsen på Internet Movie Database 
(no) Arild Halvorsen hos Filmfront 
(en) Arild Halvorsen hos The Movie Database
Veikkausliiga 2020

Veikkausliiga 2020 var den 90. sesongen på det øverste nivået i fotball for menn i Finland. KuPS var regjerende mester. HJK vant ligaen foran Inter Åbo og KuPS


== Format ==
I utgangspunktet skulle det først spilles 22 serierunder der hvert lag spiller én hjemme- og bortekamp mot hvert lag for deretter å dele ligaen i to der topp 6 og bunn 6 spiller ytterligere fem serierunder slik at hvert lag skulle spille totalt 27 serierunder. Den 28. oktober ble det bestemt at ligaen avsluttes etter 22 serierunder.


== Tabellen ==


== Resultattabell ==


== Kvalifisering til Veikkausliiga 2021 ==


== Referanser ==
Eline Aas

Eline Aas (født 4. mars 1972) er en norsk samfunns- og helseøkonom. Hun er professor ved Institutt for helse og samfunn ved Universitetet i Oslo.Aas kommer fra Kirkenær i Grue kommune. Hun ble cand.polit. i 1998 ved Økonomisk institutt ved Universitetet i Oslo. I 2008 tok hun doktorgraden (dr.polit.) i samfunnsøkonomi samme sted.Aas forsker blant annet på sosial ulikhet i kreftomsorgen, beregning av behandlingskostnader og økonomisk evaluering av tiltak i helsesektoren.Aas leder per 2020 prosjektet PRECISE, som i 2019 ble tildelt en million euro. Målsetningen i prosjektet er å utvikle helseøkonomiske metoder for bedre å kunne håndtere usikkerheten i persontilpasset medisin.


== Publikasjoner (utvalg) ==
Aas, Eline; Burger, Emily & Pedersen, Kine (2019). Economic Evaluation of Medical Screening, In Jonathan H. Hamilton (ed.),  Oxford Research Encyclopedias: Economics and Finance.  Oxford University Press.  ISBN 9780190625979.
Aas, Eline; Iversen, Tor; Holt, Tonje; Ormhaug, Silje Mørup & Jensen, Tine Kristin (2019). Cost-Effectiveness Analysis of Trauma-Focused Cognitive Behavioral Therapy: A Randomized Control Trial among Norwegian Youth. Journal of Clinical Child & Adolescent Psychology.  ISSN 1537-4416.  48(1), s S298- S311 . doi: 10.1080/15374416.2018.1463535
Edwards, Christina Hansen; Aas, Eline & Kinge, Jonas Minet (2019). Body mass index and lifetime healthcare utilization. BMC Health Services Research.  ISSN 1472-6963.  19, s 1- 10 . doi: 10.1186/s12913-019-4577-0
Aas, Eline; Iversen, Tor & Hoff, Geir (2017). The effect of education on health behavior after screening for colorectal cancer., In Kristian Bolin (ed.),  Human Capital and Health Behavior. Advances in Health Economics and Health Services Research.  Emerald Group Publishing.  ISBN 978-1-78635-466-2.  Part IV Information and health behavior.  s 207 - 242
Aas, Eline (2014). Policy implications, In Sherman Folland & Lorenzo Rocco (ed.),  The Economics of Social Capital and Health.  World Scientific.  ISBN 978-981429339-6.  Chapter 10.  s 203 - 217
Aas, Eline; Alstadsæter, Annette & Feiring, Eli (2013). Does Healthcare Moderate the Impact of Socioeconomic Status on Self-rated Health?. Journal of Clinical Research & Bioethics.  ISSN 2155-9627.  5(1) . doi: 10.4172/2155-9627.1000169
Aas, Eline (2012). Hvordan vurdere om screening er et godt forebyggende tiltak?, I: Hans Olav Melberg & Lars Erik Kjekshus (red.),  Fremtidens Helse-Norge.  Fagbokforlaget.  ISBN 9788245012088.  Del 3.  s 205 - 226
Hektoen, Liv Faksvåg; Aas, Eline & Lurås, Hilde (2009). Cost-effectiveness in fall prevention for older women. Scandinavian Journal of Public Health.  ISSN 1403-4948.  37(6), s 584- 589 . doi: 10.1177/1403494809341093


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Personprofil ved Universitetet i Oslo
Tor Iversen

Tor Iversen (født  1952) er en norsk samfunns- og helseøkonom. Han er professor ved Institutt for helse og samfunn ved Universitetet i Oslo. Iversen er utdannet ved Økonomisk institutt ved Universitetet i Oslo, hvor han ble cand.oecon. i 1978 og tok doktorgraden i samfunnsøkonomi i 1993.
Iversen var en av initiativtakerne til Helseøkonomisk Forskningsprogram ved Universitetet i Oslo (HERO)og er fra 2006 forskningsleder for HERO.
Iversen har hatt forskningsopphold ved University of York, England og vært gjesteforsker ved University of California, Berkeley (School of Public Health) to perioder (1999-2000, 2005-2006) og ved University of Melbourne (2019).
Per juli 2020 er Iversen medlem av redaksjonsrådet i International Journal of Health Economics and Management.


== Publikasjoner ==
Wang, Jian; Hennig-Schmidt, Heike; Iversen, Tor & Godager, Geir (2020). Are patient-regarding preferences stable? Evidence from a laboratory experiment with physicians and medical students from different countries. European Economic Review. ISSN 0014-2921. . doi: https://doi.org/10.1016/j.euroecorev.2020.103411
Iversen, Tor & Häkkinen, Unto (2018). Comparative treatment costs for patients with acute myocardial infarction between Finland and Norway. Nordic Journal of Health Economics.  ISSN 1892-9729.  6(2), s 58- 79
Iversen, Tor & Sommeno, Tigist Woldetsadik (2018). How social capital arises in areas, In Sherman Folland & Eric Nauenberg (ed.),  Elgar Companion to Social Capital and Health.  Edward Elgar Publishing.  ISBN 9781785360701.  Chapter 4.
Karlsson, Martin; Iversen, Tor & Øien, Henning (2018). Aging and Health Care Costs, In Jonathan Hamilton (ed.), Oxford Research Encyclopedias: Economics and Finance. Oxford University Press.  ISBN 9780190625979


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Personprofil ved Universitetet i Oslo
Oddvar Kaarbøe

Oddvar Martin Kaarbøe (født 16. mai 1969) er en norsk samfunnsøkonom som forsker på helseøkonomi. Han har et delt professorat i helseøkonomi mellom Institutt for Økonomi og Institutt for global helse og samfunnsmedisin, begge ved Universitetet i Bergen.Kaarbøe er utdannet ved Institutt for økonomi ved Universitetet i Bergen, hvor han ble cand.polit. i 1994 og tok doktorgraden i 2000.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Personprofil ved Universitetet i Bergen
Finn Brodahl

Finn Brodahl (født 8. desember 1898 i Stavanger, død 1. januar 1962) i samme by, var ordfører i Stavanger i 1954 for partiet Høyre.Allerede fra 1918 arbeidet han aktivt for partiet. 
Hans valgstatistikk for Høyre er som følger:
Kommunevalg 1934: varamedlem i Stavanger bystyre 1935-1937
Kommunevalg 1937: medlem i Stavanger bystyre 1938-1940
Kommunevalg 1945: varamedlem i Stavanger bystyre 1946-1947
Kommunevalg 1947: medlem i Stavanger bystyre 1948-1951
Kommunevalg 1951: medlem i Stavanger bystyre 1952-1955  : ordfører 1954, varaordfører 1955
Kommunevalg 1955: medlem i Stavanger bystyre 1956-1958
Ved valget på ordfører for 1954 oppnådde han stemmelikhet med Magnus Karlson og vant ordførervervet ved loddtrekning. Brodahl var for øvrig den første ordføreren i Stavanger som bar ordførerkjedet. I 1955 ble han etterfulgt av Ragnvald Ribsskog, og han ble valgt til varaordfører. Han var spesielt interessert i boligspørsmål i forbindelse med bolignøden som steg dramatisk etter krigen. Siden ble han formann i rekvisisjonsnemda, boligstyret og boligplannemda i Stavanger.
I 1958 gikk han ut av kommunalpolitikken, da han overtok stillingen som kst. finansrådmann i Stavanger etter Andreas Cappelen som ble statsråd. Han fikk denne stillingen av et enstemmig Stavanger bystyre. 
Det var innen idrettsbevegelsen Brodahl først fikk prøvd sine administrative evner. Han var i 1912
blitt medlem i Viking Fotballklubb, og hadde siden mange administrative verv i klubben. Han tok dommerkurs og debuterte som kretsdommer i 1919. Senere ble han formann i Rogaland Fotballkrets. 
Han virket som journalist i Stavangeren og senere som disponent fra 1940. 
Han ble finansrådmann den 18. september 1958, og hadde denne stillingen til han døde hastig på nyttårsdagen 1962 - like etter han hadde vært på ordførerens nyttårsmottakelse på Ledaal.


== Referanser ==
Register for eksepsjonelle sykdomsforløp (RESF)

Register for eksepsjonelle sykdomsforløp (RESF) er et skandinavisk register med opplysninger fra personer som har opplevd et sykdomsforløp som de knytter til bruk av alternativ behandling. Datainnsamlingen startet i 2005 og ble avsluttet 31.12.2020. 
Registeret er en del av NAFKAM. Gjennom RESF har NAFKAM samlet historier fra pasienter som selv mener å ha opplevd et uvanlig (godt eller dårlig) sykdomsforløp, og som mener dette skyldes bruk av alternativ behandling. Sykdomsforløpene har ikke måttet være medisinsk eksepsjonelle for å registreres. Et av kravene for å bli regnet som et medisinsk eksepsjonelt er at det er mindre enn èn prosent sannsynlighet for at forløpet har kunnet forklares ut fra skolemedisinsk behandling. 
Fram til 2021 inngikk nye pasientrapporter til registeret også i utførelsen av oppdraget om overvåkning av behandlingsmarkedet, ved at NAFKAM rutinemessig varslet Helsedirektoratet og Helsetilsynet (lokalt og sentralt) om mulig risiko dersom det til RESF ble innrapportert 

tre negative forløp av en kronisk sykdom hvor samme behandling var brukt for samme tilstand, eller
ett negativt forløp av en alvorlig/livstruende sykdom.Ved avslutningen av datainnsamlingen hadde RESF registrert rundt 550 sykdomsforløp fra Danmark, Sverige og Norge. På bakgrunn av disse pasienthistoriene har det blitt publisert en rekke rapporter og vitenskapelige studier, en bok, samt en doktorgradsavhandling. All informasjon som har blitt gitt i tilknytning til RESF, er taushetsbelagt, og det skriftlige materialet oppbevares nedlåst. 
Forskere kan etter søknad be om å få bruke materialet i RESF som datagrunnlag.


== Referanser ==
NorthConnect

NorthConnect var en planlagt 650 kilometer lang høyspent likestrømsoverføring (HVDC) på 1 400 MW mellom Skottland i Storbritannia og Norge.
Det ble sendt inn søknad om anleggskonsesjon i januar 2018.I desember 2021 bekreftet finansminister Trygve Slagsvold Vedum at det ikke vil bli gitt konsesjon til prosjektet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Antônio Bivar

Antônio Bivar Battistetti Lima, kjent som Antônio Bivar, (født 25. april 1939 i São Paulo i Brasil, død 5. juli 2020 samme sted) var en brasiliansk forfatter av beat-generasjonen og dramatiker.


== Liv og virke ==
Bivar flyttet fra fødebyen og til Ribeirão Preto i tenårene og arbeidet etterhvert som kontorassistent og kontorbud. Da han var 21 år gammel begynte han ved Conservatório Nacional de Teatro i Rio de Janeiro og studerte scenekunst.I 1968 bidro hans teaterstykker Cordélia Brasil og Abre a janela e deixa entrar o ar puro e o sol da manhã til at han vant Moliére-prisen som beste dramaforfatter.Mellom 1970 og 1972 reiste Bivar for det meste rundt i utlandet, på grunn av den brasilianske militærregjeringen. Han opplevde tilblivelsen av punk-subkulturen i London og ble fascinert av bevegelsen.I 1980-årene begynte han å skrive bøker. Hans favorittsjangere var biografier og memoarer, og hans favorittemner var teater, punkkultur og beatnikbevegelsen.I 1982 organiserte Bivar O Começo do Fim do Mundo, Brasils første punkfestival, som fant sted i hans fødeby São Paulo.Den 5. juli 2020 døde Bivar i São Paulo i en alder av 81 år, av covid-19.


== Bibliografi ==
Simone de Beauvoir, pare de fumar, siga o exemplo de Gildinha Saraiva e comece a trabalhar, teaterstykke, 1964
Cordélia Brasil, teaterstykke, 1967
Abre a janela e deixa entrar o ar puro e o sol da manhã, teaterstykke, 1968
O cão siamês, teaterstykke, 1969
A passagem da rainha, teaterstykke, 1969
Longe daqui, aqui mesmo, teaterstykke, 1971
Alzira Power, teaterstykke, 1973
Gente fina é outra coisa, teaterstykke, 1976
Quarteto, teaterstykke, 1976
O que é punk, 1982
A passagem da rainha, teaterstykke, 1984
James Dean, biografi, 1984
Verdes vales do fim do mundo, memoarer, 1985
Alice, que delícia!, teaterstykke, 1987
Chic-a-boom, 1991
Longe daqui, aqui mesmo, memoarer/reise, 1995
A três primeiras peças, 2002
Yolanda, biografi, 2004
Jack Kerouac: o rei dos beatniks, biografi, 2005
Bivar na corte de Bloomsbury, 2005
Histórias do Brasil Para Teatro, 2007
Contos atrevidos, 2009
O Teatro de Antônio Bivar/As Três Primeiras peças, 2010
Mundo adentro vida afora, memoarer, 2014
Aos quatro ventos, biografi, 2016
Punk, 2018
Perseverança, 2019


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Antônio Bivar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Antônio Bivar på Internet Movie Database
District of Guam

District of Guam er et av USAs 94 føderale distrikter og dekker territoriet Guam i Mikronesia.Distriktet tilhører den niende domskrets, og anker over distriktsdomstolens avgjørelser går til U.S. Court of Appeals for the Ninth Circuit (med unntak av patentsaker og krav mot den føderale staten, som går til U.S. Court of Appeals for the Federal Circuit). Distriktsdomstolen har ett dommerembede samt én stilling som forhørsdommer. Ettersom domstolen ikke er hjemlet i USAs grunnlov artikkel 3, har rettens dommere kun ti års stillingsvern. Rettens sete er i Hagåtña.Distriktets United States attorney har også ansvar for District of the Northern Mariana Islands og dekker både Guam og Nord-Marianene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
U.S. District Court for the District of Guam
U.S. Attorney for the District of Guam
U.S. Marshal
Jean-Louis-Ernest Meissonier

Jean-Louis-Ernest Meissonier (fransk: [mɛsɔnje]; * født i Lyon den 21. februar 1815, † død i Paris den 31. januar 1891) var en fransk kunstmaler og skulptør, bl.a. kjent for sine historiemalerier fra Napoleonskrigene.


== Biografi ==
Ernest Meissonier kom som ung kunststudent til Paris, og gjorde seg straks bemerket, da han for å tjene til livets opphold måtte påta seg illustrasjonsjobber. Han var for en stor del selvlært og følte seg sterkt tiltrukket av de gamle hollandske mestres bilder i Louvre. Han var ikke det minste opptatt av striden som pågikk mellom klassisk og romantisk kunst, og gikk på mange måter sin egen vei. Meissonier utviste også en skarp iakttakerevne, og utførte treffsikre skisser, som gjorde at han ble omtalt som de en av samtidens beste tegnere.
Som maler debuterte han i 1834 med Borgere i Zaandam på besøk hos borgermesteren som hovedverk, fulgt av en serie situasjonsbilder i små format av figurer ikledd 15-, 16- eller 1700-talls drakter, plassert i en miljøkontekst med god tidskoloritt.

Den norske kunstmaleren August Schneider (1842-1873) var en entusiastisk elev av Ernest Meissonier på Kunstakademiet i Antwerpen, hvor han fikk undervise under den fransk-preussiske krig i 1871-1872.


== Referanser ==


== Kilder ==
Meissonier, Jean Louis Ernest i Nordisk familjebok (2. utgave, 1912)