jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Otiocephala

Otiocephala er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, nokså bredee, sylindriske, blanke, mørke bladbiller, dekkvingene brungule med svarte flekker. Det er noe forskjell mellom kjønnene, hannen har større hode,  lengre bein, kortere dekkvinger og et mer avlangt pronotum enn hunnen. Hodet er stort og bredt, antennene forholdsvis korte, sagtakkede. Pronotum er rundet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, så brede som pronotum. Beina er middels lange og kraftige, hos hannene er forbeina noe forlengede.


== Levevis ==
Maurbladbiller skiller seg fra de fleste bladbiller ved at larvene ikke er planteetere, men derimot lever i maurtuer, der de spiser matrester, men trolig også kan forgripe seg på maurlarvene. De voksne billene er bladetere som bladbiller flest, og spiser gjerne på planter.
Hunnen legger eggene sine nær en maurtue, den kan også sitte i en busk over turen og slippe eggene ned på den. Eggene er beskyttet av en hard skorpe, og blir båret inn i tua av maurene. Når larven klekkes, beholder den denne skorpen som beskyttelse, og bygger på den med sandkorn og sekreter etter som den vokser, den unngår slik maurenes angrep.
Maurbladbiller tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Larveutviklingen tar to år eller mer. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.


== Utbredelse ==
Med unntak av én art som også forekommer i det sørlige Spania finnes denne slekten bare i Nord-Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Maurbladbillene har tradisjonelt vært en del av hettebladbillene (Cryptocephalinae), da som delgruppen (stammen) Clytrini. Men er nå skilt ut som en egen underfamilie. 

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Maurbladbiller, Clytrinae Kirby, 1837
slekten Otiocephala Lefevre, 1872
Otiocephala antoinei (Cobos, 1957)
Otiocephala atlantica (Cobos, 1957)
Otiocephala forcipifera (Lucas, 1845)
Otiocephala freyi (Cobos, 1957)
Otiocephala grossepunctata (Cobos, 1957)
Otiocephala kocheri (Cobos, 1957)
Otiocephala maroccana (Cobos, 1957)
Otiocephala opaca (Rosenhauer, 1856) - forekommer i Spania
Otiocephala ornatissima (Escalera, 1914)
Otiocephala pardoi (Cobos, 1957)
Otiocephala proxima (Cobos, 1957)
Otiocephala quadrinotata (Fabricius, 1787)
Otiocephala rotroui Pic, 1934
Otiocephala tripolitana (Cobos, 1957)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Otiocephala i Global Biodiversity Information Facility 
Nettside om slekten
(en) Otiocephala – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chilotomina

Chilotomina er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Ganske små, avlange, svarte bladbiller, gjerne med litt blålig metallglans, pronotum rødoransje. Hodet er stort og bredt, antennene tynne og froholdsvis korte, noe sagtakkede. Pronotum er avrundet firkantet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er så brede som pronotum, jevnbrede. Beina er lyse, middels lange og kraftige.


== Levevis ==
Maurbladbiller skiller seg fra de fleste bladbiller ved at larvene ikke er planteetere, men derimot lever i maurtuer, der de spiser matrester, men trolig også kan forgripe seg på maurlarvene. De voksne billene er bladetere som bladbiller flest, og spiser gjerne på løvtrær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Afrika, Spania og det sørlige Frankrike.


== Systematisk inndeling ==
Maurbladbillene har tradisjonelt vært en del av hettebladbillene (Cryptocephalinae), da som delgruppen (stammen) Clytrini. Men er nå skilt ut som en egen underfamilie.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Maurbladbiller, Clytrinae Kirby, 1837
slekten Chilotomina Reitter, 1912
Chilotomina bergeali Warchalowski, 2000
Chilotomina erberi Warchalowski, 2000
Chilotomina korbi (Weise, 1895)
Chilotomina moroderi (Cobos, 1961)
Chilotomina nigritarsis (Lacordaire, 1848) - Spania og Frankrike
Chilotomina oberthuri (Lefevre, 1876) - Spania
Chilotomina regalini Warchalowski, 2000


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chilotomina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Chilotomina hos Fauna Europaea 
(en) Chilotomina hos NCBI 
Maurbladbiller - Fauna Europaea
Nettside om slekten
Otiothraea

Otiothraea er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, nokså brede, sylindriske, blanke, mørke bladbiller med gule flekker. Det er noe forskjell mellom kjønnene, hannen har større hode,  lengre bein, kortere dekkvinger og et mer avlangt pronotum enn hunnen. Hodet er stort og bredt, antennene forholdsvis korte, sagtakkede. Pronotum er rundet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, så brede som pronotum. Beina er middels lange og kraftige, hos hannene er forbeina noe forlengede.


== Levevis ==
Maurbladbiller skiller seg fra de fleste bladbiller ved at larvene ikke er planteetere, men derimot lever i maurtuer, der de spiser matrester, men trolig også kan forgripe seg på maurlarvene. De voksne billene er bladetere som bladbiller flest, og spiser gjerne på planter.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Spania og Algerie.


== Systematisk inndeling ==
Maurbladbillene har tradisjonelt vært en del av hettebladbillene (Cryptocephalinae), da som delgruppen (stammen) Clytrini. Men er nå skilt ut som en egen underfamilie. 

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Maurbladbiller, Clytrinae Kirby, 1837
slekten Otiothraea Warchalowski, 2000
Otiothraea avilai Vela & Bastazo, 1993 - Spania
Otiothraea filabrensis (Cobos, 1957) - Spania
Otiothraea ghardaiensis Warchalowski, 2000 - Algerie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Otiothraea i Encyclopedia of Life 
(en) Otiothraea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Otiothraea hos Fauna Europaea 
Nettside om slekten
(en) Otiothraea – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
MusicBrainz

MusicBrainz er et prosjekt som jobber med å lage en musikkdatabase med åpne data som ligner på freedb-prosjektet. MusicBrainz ble grunnlagt som svar på begrensningene med CDDB, en database for programvare programmer for å finne informasjon om CD-er (compact disc) på Internett. MusicBrainz har utvidet målene sine for å kunne dekke mer enn bare en database for CD-metadata (dette inkluderer informasjon om produsenter, artister, låtskrivere, osv.), for å bli en strukturert, åpen og nettbasert database for musikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Offisiell blogg 
(en) Mate-URL 
(en) Mate-URL 
(en) MusicBrainz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Henrik Rasmussen

Henrik Bo Fomsgaard Rasmussen (født 18. september 1971 i Glostrup) er en dansk politiker for Det Konservative Folkeparti. Han har vært borgermester i Vallensbæk kommune siden 2010 og medlem av kommunestyret siden 1994.Han har møtt som stedfortreder i Folketinget for Københavns omegns storkrets i flere omganger. Den 4. januar 2010 trådte han inn som fast medlem av Folketinget, da Connie Hedegaard ble EU-kommissær for klimaspørsmål. Den 7. april ble Rasmussen valgt til borgermester i Vallensbæk kommune, etter at forgjengeren Kurt Hockerup døde 29. mars. Rasmussen sa fra seg plassen i Folketinget ved utgangen av august samme år.Henrik Rasmussen er utdannet bygningskonstruktør og har arbeidet i arkitekt- og konsulentfirma.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Henrik Rasmussen hos Folketinget
Kent Max Magelund

Kent Max Magelund (født 3. oktober 1951 i København)) er en dansk lærer og politiker for Socialdemokratiet. Han overtok som borgermester i Brøndby kommune 1. mars 2016 etter at forgjengeren Ib Terp trådte ut av kommunestyret. Magelund hadde da virket som fungerende borgermester fra november 2015. 


== Referanser ==
Tsendiin Dondogdulam

Tsendiin Dondogdulam (født 1874, død 1923) var gift med den siste mongolske Khanen Bogd Khan. Hun ble født 15 November 1876 i Khentii fjellene i Mongolia, hun møtte først Bogd Khan i 1895 når han var på besøk i Erdene Zuu Kloster og en annen gang i 1900 ved et annet kloster. I 1902 ble de gift og hadde en sønn.
Nicholas Sims-Williams

Nicholas Sims-Williams (født 11. april 1949 i Chatham i Kent) er en professor ved School of Oriental and African Studies (SOAS) ved University of London, hvor han er forskende professor innen iranske og sentralasiastiske studier ved Department of the Languages and Cultures of Near and Middle East. Sims-Williams spesialiserer seg i Sentral-Asias historie, spesielt studiet av sogdisk og baktrisk. Han er også medlem av rådet for Iranian Studies Journal.


== Referanser ==
Dompredikant

Dompredikant (Concionator ecclesiae cathedralis på tysk Domprediger eller Münsterpredigers) var et embede som oppstod i senmiddelalderen i katedralkirker og andre større bykirker. I protestantismen ble dette til en tittel for sognepresten i slike kirker, mem i den katolske kirke var og forble det (til 1900-tallet) et embede i bispekirkene uavhengig av domprostembedet.


== Litteratur ==
Anton Schmid: Die Anfänge der Domprädikaturen in den deutschsprachigen Diözesen. I: Römische Quartalschrift für Christliche Altertumskunde und Kirchengeschichte 89 (1994), Heft 1–2, S. 78–110.
Werner Schrüfer: Eine Kanzel ersten Ranges. Leben und Wirken der Regensburger Domprediger von 1773 bis 1962. Ein Beitrag zur katholischen Predigtgeschichte im Bayern der Neuzeit. Verlag des Vereins für Regensburger Bistumsgeschichte, Regensburg 2004 (376 S.)
Rudolf von Thadden: Die brandenburgisch-preußischen Hofprediger im 17. und 18. Jahrhundert. Ein Beitrag zur Geschichte der absolutistischen Staatsgesellschaft in Brandenburg-Preußen (= Beiträge zur Kirchengeschichte, Band 32). de Gruyter, Berlin 1959 (239 S.)
Vitenskapsåret 1661

Vitenskapsåret 1661 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1661.


== Kjemi ==
Robert Boyle får publisert boka «The Sceptical Chymist», med en teori om at materien kan deles i små bestanddeler og at fenomener kan forklares ved kollisjoner mellom disse, begynnelsen på moderne kjemi og et oppgjør med alkymiens paradigme. London.


== Biologi ==
Marcello Malpighi undersøker froskelunger, obserververer og beskriver kapillarer som førstemann.


== Publikasjoner ==
Abraham Cowley får publisert pamfletten «The Advancement of Experimental Philosophy». London.


== Fødsler ==
10. desember – Christopher Polhem (død 1751), svensk naturhistoriker og oppfinner.
Ukjent dato − Guillaume François Antoine, marquis de L'Hôpital (død 1704), fransk matematiker.


== Dødsfall ==
oktober – Gérard Desargues (født 1591), fransk matematiker.


== Referanser ==
Det estiske samlingspartiet

Det estiske samlingspartiet (estisk: Eesti Koonderakond) var et politisk parti i Estland. Det ble stiftet like etter Estlands uavhengighet fra Sovjetunionen i 1991, og bestod for en stor del av tidligere kommunister, såkalte reformkommunister, som hadde utgjort nomenklaturaen i byene i sovjettiden. Det estiske samlingspartiet var et sentrum–venstreparti som anså seg å følge den sosialliberale tradisjonen. Partiet fikk observatørstatus i Den liberale internasjonale i 1998.Ved det første frie parlamentsvalget i 1992 stilte Det estiske samlingspartiet som en del av valgforbundet «Trygt hjem», som også favnet forløperne til Det estiske landsbygdsfolkets parti. De ble sittende i opposisjon til Mart Laars høyreregjering. Ved parlamentsvalget i 1995 stilte Samlingspartiet felleslister med Det estiske landsbygdsfolkets parti. På løfter om en mer moderat politikk oppnådde de en tredjedel av stemmene og ble den største partiblokken. Samlingspartiets ledere Tiit Vähi og Mart Siimann var statsministre ulike regjeringskoalisjoner fra 1995 og frem til 1999, da valgsamarbeidet gikk i oppløsning.I 2000 brøt en del av partiet ut og slo seg sammen med Fremskrittspartiet til Partiet for det nye Estland (på estisk Erakond Uus Eesti), ledet av tidligere president i parlamentet Ülo Nugis. Utbryterne sluttet seg senere til Det estiske landsbygdsfolkets parti, som i mellomtiden hadde tatt navnet Den estiske folkeunionen. I 2002 ble Det estiske samlingspartiet formelt oppløst.


== Ledere ==
Jaak Tamm 1991–1992
Peeter Lorents 1992–1993
Riivo Sinijärv 1993
Tiit Vähi 1993–1997
Mart Siimann 1997–1999
Andrus Öövel 1999–2000
Märt Kubo 2000–2002


== Referanser ==
Under (restaurant)

Under er en restaurant på Båly i Lindesnes kommune. Den er blitt kjent på grunn av bygningen, som delvis er under sjøoverflaten. Dette gjør den til Europas første undersjøiske restaurant. Bygningen er tegnet av Snøhetta. Kjøkkenet blir styrt av danske Nicolai Ellitsgaard. Restauranten åpnet 20. mars 2019 og hadde per mars 2019 fått inn over 7500 bordbestillinger.Under ble tildelt utmerkelsen Betongtavlen for 2019. I 2020 fikk restauranten én stjerne i Michelinguiden, og de fikk en på nytt i 2021.Det er to andre undersjøiske restauranter i verden, i Dubai og på Maldivene.


== Priser ==
Under fikk mye oppmerksomhet i tiden før og etter åpningen. I 2019 fikk restauranten Betongtavlen, en pris for miljømessig, estetisk og teknisk fremragende bruk av betong. Bygget vant også "Wallpaper Design Award for Best New Restaurant". I januar 2020 fikk bygget DOGA hedersmerket for 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Under (restaurant) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stefan Czmur

Stefan Czmur (født 1949 i Bolesławiec) er en polsk brigadegeneral og diplomat. Han var Polens ambassadør i Norge fra 2012 til 2016.
Czmur begynte i Forsvaret i 1968, i første omgang i sambandet, deretter i Luftforsvaret, ble uteksaminert fra Forsvarets høyskole i Warszawa i 1980, og fra Air War College i Maxwell AFB i USA (1999). I 2005 fullførte han postdiplom forsvarsstudier ved Forsvarets høyskole i Warszawa. Har doktorgrad i militærvitenskap (1984).Han var universitetslektor ved Forsvarets Høyskole fra 1980. I årene 1986–1987 tjenestegjorde han ved 4. Jegerdivisjonsstab. Fra 1990 hadde han fag- og foreleserstilling ved Forsvarets høyskole i Warszawa. Fra 2000 hadde ledende stillinger i den polske Forsvarsstaben. Han har vært leder for Avdeling for militærstrategi, nestleder for Strategisk styre samt nestleder for Styret for planlegging og utvikling av Forsvaret, og i 2003 ble han leder for denne avdelingen. Han har vært medforfatter av utviklingsprogrammer for det polske Forsvaret i årene 2003–2010, rettet mot omstilling i forbindelse med Polens inntreden i NATO. Han ble forfremmet til brigadegeneral i 2005. I 2005 ble medlem av NATOs Hovedkvarter som nestleder for Den polske militærrepresentasjonen ved NATOs og EUs militærkomitéer. Han hadde bl.a. ansvar for planlegging av de polske militære enheters deltakelse i NATO-operasjoner. Han deltok i arbeid knyttet til reform av NATOs kommandosystem, utvikling av nye forsvarskapasiteter og samarbeid med NATO-partnere. Etter at Czmur kom tilbake til Polen i 2009, tiltrådte han stillingen som rådgiver for sjefen for den polske Generalstaben, general Franciszek Gągor. Etter å ha blitt pensjonert i militæret i januar 2010, har arbeidet i det polske Utenriksdepartementet. Han har vært ministerråd ved Avdeling for sikkerhetspolitikk. Hans arbeid var i hovedsak knyttet til EUs felles sikkerhets- og forsvarspolitikk og militærsikkerhet, herunder NATOs strategiske konsept. Han var medforfatter av polske forslag til utviklingen av EUs forsvarsevne.13. juni 2012 ble Czmur utnevnt av Polens president til landets ambassadør i Norge og Island.
Han er gift med Grażyna Maria Czmur siden 1972 og har to barn.


== Utmerkelser ==
Ordenen Polonia Restituta, ridderkors, 2002
Den Kongelige Norske Fortjenstorden, storkors, 2016


== Bøker ==
Stefan Czmur, El Alamein 1942, Warszawa: Wydawnictwo Bellona, 1997.
Stefan Czmur, Waldemar Wójcik, Dowódcy lotnictwa i obrony powietrznej = Aviation and air defence commanders, Warszawa: Wydawnictwo Bellona, 1998.
Stefan Czmur, Waldemar Wójcik, Generałowie w stalowych mundurach, Poznań: Redakcja Czasopism Wojsk Lotniczych i Obrony Powietrznej; Warszawa: Bellona, 2003.


== Referanser ==
Signe Tharaldsen

Signe Tharaldsen (født 3. august 1897 i Fredrikstad, død 24. april 1984 i Oslo) var en norsk skuespiller.
Hun debuterte ved Trondhjems Theater i 1920 som Eline Gyldenløve i Fru Inger til Østråt. Hun var ansatt her til 1924, senere ved Det Lille teater, Balkongen, Centralteatret (1928-31), Det Nye Teater 1932. Hun trakk seg tilbake fra scenen i ti år, men vendte tilbake på Trøndelag Teater i 1942 som Gina i Vildanden og var da ansatt der til 1951. Deretter hadde hun engasjementer ved Riksteatret, Rogaland Teater og Folketeatret fram til sin siste gjesterolle på Trøndelag Teater som Ragnfrid i Kristin Lavransdatter – Kransen i 1959. Hun spilte en rekke Ibsen-roller: Bolette (og senere Ellida Wangel) i Fruen fra havet, Asta Allmers i Lille Eyolf, Lona Hessel i Samfundets støtter, Solveigs mor i Peer Gynt og tante Julle i Hedda Gabler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Signe Tharaldsen Ruud hos Sceneweb
ISO 16

ISO 16 beskriver en standard grunntone (også kalt fundamental) som er en énstrøken a (A4) med en frekvens på 440 Hz. 
Tonen er mest kjent for å være tonen man stemmer et instrument etter.


== Se også ==
Skala (musikk)
Grunntone i en skala eller akkord
Kammertonen
Grunntonen

Grunntonen kan vise til:

Grunntone, første trinn i en skala eller nederste tone i en akkord
Kammertonen, tonen som instrumentene i en instrumentgruppe blir stemt etter
ISO 16, standard stemmetone, énstrøken a, 440 Hz
Fulcidax

Fulcidax er en slekt av biller som tilhører den artsrike familien bladbiller (Chrysomelidae). Gruppen kjennes lett på den knudrete kroppen.


== Utseende ==
Middelsstore (6,5 - 7,2 millimeter), tettbygde, metallisk fargede bladbiller. De kjennes lett på at kroppen er dekt med spisse vorter og dermed virker svært knudrete.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==
Inndelingen følger . Gruppen ble tidligere regnet til underfamilien hettebladbiller (Cryptocephalinae), men det er usikkert om de er nært beslektet med disse. Listen er ufullstendig.

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Polyphaga Emery, 1886
gruppen (Infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien bladbiller, Chrysomelidae Latreille, 1802
underfamilien Chlamisinae
slekten Fulcidax Voet, 1806
Fulcidax bacca Kirby, 1818
Fulcidax chimaera (Lacordaire)
Fulcidax coelestina (Lacordaire)
Fulcidax monstrosa (Fabricius, 1798)


== Referanser ==
M. L. Chamorro-Lacayo og A. S. Konstantinov (2009) Synopsis of warty leaf beetle genera of the World (Coleoptera, Chrysomelidae, Cryptocephalinae, Chlamisini). ZooKeys 8: 63-88. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Fulcidax i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Fulcidax – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Æresrett

Æresrett, bestemt form æresretten, har historisk vært navnet på visse offentlige og private organer utenfor det formelle rettsvesenet i enkelte land. Som navnet antyder har fokuset for slike organer vært å frata personer «ære». Begrepet gikk i stor grad ut av bruk før midten av 1900-tallet. 


== Æresretten i Det tredje rike ==
Mest kjent internasjonalt er begrepet fra den såkalte Æresretten som de nazistiske makthaverne utnevnte for å dømme deltakere i 20. juli-attentatet til tap av militær rang, status og «ære», før de ble overlevert til Folkedomstolen, en annen rent politisk domstol som i regelen dømte dem til døden. «Æresretten» fungerte da som en ekstra straff gjennom angivelig å frata de dømte «æren» i tillegg til dødsdommen. Æresretten fulgte ikke vanlige rettsstatlige prinsipper og fattet avgjørelsene bare på grunnlag av materiale den ble forelagt av Gestapo, uten kontradiksjon og uten mulighet for de anklagede til å forsvare seg selv. Både Æresretten og Folkedomstolen har blitt kalt kvasidomstoler der resultatet var bestemt på forhånd og som ikke tok hensyn til anerkjente juridiske prinsipper.På grunn av begrepets uheldige konnotasjoner, særlig assosiasjonen med nazistenes Æresrett og mer generelt problematiseringen av «ære»-begrepet i andre sammenhenger (jf. f.eks. æresdrap), er det ikke brukt i særlig grad etter 1945. I Tyskland er begrepet æresrett erstattet med yrkesrett i den grad slike organer fortsatt eksisterer som private organer.


== Annen bruk av begrepet ==
I Norge er begrepet kjent fra Forfatterforeningen i 1940-årene, som utnevnte et organ med dette navnet som skulle frata angivelig «unasjonale» medlemmer «æren». Dette var et rent privat organ uten noen offisiell myndighet. Foreningen bad om unnskyldning for «Æresrettens» virke i 2018 og betegnet det som en «urett». Forfatterforeningen uttalte da at: ««Æresretten» var ingen rett slik vi vanligvis kjenner rettsstatens prinsipper». Foreningen har siden omtalt «Æresretten» i anførselstegn for å distansere seg fra dette begrepet.


== Se også ==
Æresretten i Den norske Forfatterforening
Æresretten i Norsk Presseforbund


== Referanser ==
Carcinobaena

Carcinobaena er en slekt av biller som tilhører den artsrike familien bladbiller (Chrysomelidae). Gruppen kjennes lett på den knudrete kroppen.


== Utseende ==
En middelsstor (4,5 - 5,4 millimeter), bred, matt brunlig bladbille. Beina har utvidete, trekantede legger. Antennene er sagtakkede i den ytre delen.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Fransk Guyana og det nordlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Inndelingen følger . Gruppen ble tidligere regnet til underfamilien hettebladbiller (Cryptocephalinae), men det er usikkert om de er nært beslektet med disse. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Polyphaga Emery, 1886
gruppen (Infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien bladbiller, Chrysomelidae Latreille, 1802
underfamilien Chlamisinae
slekten Carcinobaena Lacordaire, 1848
Carcinobaena pilula (Klug, 1824)


== Referanser ==
M. L. Chamorro-Lacayo og A. S. Konstantinov (2009) Synopsis of warty leaf beetle genera of the World (Coleoptera, Chrysomelidae, Cryptocephalinae, Chlamisini). ZooKeys 8: 63-88. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Carcinobaena i Global Biodiversity Information Facility
Badminton under Sommer-OL 2020

Badminton under Sommer-OL 2020 fant sted mellom 24. juli og 2. august 2021 på Musashino Forest Sport Plaza i Tokyo. Det ble konkurrert i fem øvelser: singel og dobbel for menn og kvinner, samt mixed double.


== Kalender ==


== Medaljevinnere ==


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Japan)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside