jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anne Cathrine Mørch

Anne Cathrine Mørch (født 21. mars 1957) er en norsk tidligere fekter.
Hun vant sin første medalje i senior-NM i 1968, bare 11 år gammel.Hun ble nordisk juniormester i 1971. Hun vant 11 NM-gull i florett og kårde i perioden 1975–1987.
Hun vant kongepokalen i 1979, 1980, 1981, 1982, 1983 og 1987.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i fekting


== Referanser ==
Az én apám

«Az én apám» (norsk oversettelse: min far) er en sang fra 2019 som fremføres av den ungarske sangeren og rapperen Joci Pápai. Sangen var Ungarns bidrag til Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel. Pápai representerte også Ungarn i Eurovision Song Contest 2017 med sangen «Origo».


== Om sangen ==
Sangen er skrevet av Joci Pápai selv, sammen med Ferenc Molnár Caramel. Den var en av 30 deltakere til den ungarske sangkonkurransen A Dal, arrangert av kringkasteren MTVA og tv-kanalen Duna. Etter å ha kvalifisert seg fra de innledende rundene og semifinalene, var «Az én apám» en av åtte finalister 23. februar 2019. Sangen vant finalen etter å fått flest stemmer i telefonavstemningen og ble dermed Ungarns bidrag i Eurovision Song Contest 2019. Dette var andre gang Joci Pápai deltok i konkurransen, etter å ha kommet på åttendeplass for Ungarn i 2017 med låten «Origo».En omarbeidet versjon av sangen og en musikkvideo ble publisert 14. mars 2019.


=== Eurovision Song Contest ===
I januar 2019 ble Ungarn trukket til å delta i semifinale 1 av Eurovision Song Contest. Semifinalen ble arrangert i Expo Tel Aviv i Israel tirsdag 14. mai, og Ungarn hadde startnummer 7. «Az én apám» ble imidlertid ikke blant de ti beste i sin semifinale og kvalifiserte seg dermed ikke til finalen lørdag 18. mai.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Eboo

Eboo er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Rotbladbiller, Eumolpinae Hope, 1840
stammen Bromiini Balý, 1865
slekten Eboo Reid, 1993
Eboo aenea (Blackburn, 1889)
Eboo aerata (Lea, 1915)
Eboo antennata (Blackburn, 1889)
Eboo antiqua (Lea, 1926)
Eboo apicicollis (Lea, 1915)
Eboo aurea (Lea, 1915)
Eboo aureoviridis (Lea, 1915)
Eboo compacta (Lea, 1915)
Eboo curnowi (Lea, 1915)
Eboo difficilis (Blackburn, 1889)
Eboo distributa (Lea, 1915)
Eboo dumbrelli (Lea, 1915)
Eboo elegantula (Lefèvre, 1885)
Eboo evanescens (Boheman, 1858)
Eboo exilis (Lea, 1915)
Eboo femoralis (Lea, 1915)
Eboo foveiventris (Lea, 1915)
Eboo foveolata (Baly, 1878)
Eboo fugitiva (Lea, 1915)
Eboo gracilicornis (Lea, 1915)
Eboo gracilis (Blackburn, 1889)
Eboo illaetabilis (Lea, 1915)
Eboo incisa (Lea, 1915)
Eboo inconspicua (Lea, 1915)
Eboo insignis (Lea, 1915)
Eboo intermixta (Oke, 1932)
Eboo irrasa (Lea, 1915)
Eboo laeta (Blackburn, 1889)
Eboo longa (Lea, 1915)
Eboo longicornis (Blackburn, 1889)
Eboo lugubrina (Weise, 1923)
Eboo mediana (Lea, 1915)
Eboo negligens (Blackburn, 1889)
Eboo nigra (Lea, 1922)
Eboo obscura (Blackburn, 1889)
Eboo picticornis (Lea, 1915)
Eboo pulchella (Chapuis, 1874)
Eboo pulcherrima (Lea, 1915)
Eboo pusilla (Lefèvre, 1885)
Eboo queenslandica (Lea, 1915)
Eboo sculpticollis (Lea, 1915)
Eboo similis (Lea, 1915)
Eboo soror (Lea, 1915)
Eboo sublaeta (Lea, 1915)
Eboo tantilla (Lea, 1915)
Eboo tepperi (Lea, 1915)
Eboo villosa (Lea, 1915)
Eboo viridula (Erichson, 1842)
Eboo weisei Reid, 1993
Eboo wiburdi (Lea, 1915)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bestemmelsestabell til nær-europeiske arter
(en) Eboo i Global Biodiversity Information Facility 
Eboo – detaljert informasjon på Wikispecies
Marion Eyvang

Marion Eyvang (født Marion Platou 1. april 1920, død 20. juni 1996) var en norsk fekter som representerte Oslo Fekteklub.
Hun vant åtte NM-gull i florett i perioden 1945–1957.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i fekting


== Kilder ==
Per Jorsett (1996): Hvem er hvem i norsk idrett?, s. 37.
Per Jorsett (2008): Kvinner i norsk idrett, s. 133. ISBN 9788272861840.
Nina Steenland

Nina Steenland (født 17. januar 1964) er en norsk tidligere fekter.
Hun vant to NM-gull og ti NM-medaljer i kårde i perioden 1987–1997.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i fekting


== Eksterne lenker ==
(en) Nina Steenland – FIE
Like It

«Like It» (norsk oversettelse: lik det) er en sang fra 2019 som fremføres av den belarusiske sangeren Zinaida Kupryjanovitsj, best kjent under artistnavnet ZENA. Sangen var Belarus’ bidrag til Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel.


== Om sangen ==
Sangen er komponert av Julia Kireeva og Viktor Drobysj, mens Kireeva har skrevet teksten. Drobysj er en russisk musikkprodusent og låtskriver, og sto blant annet bak Russlands Eurovision-bidrag i 2012, «Party for Everybody» med Buranovskije Babusjki. Sangen endte på andreplass bak svenske Loreen og «Euphoria».
«Like It» fremføres av barnestjernen og skuespilleren Zinaida Kupryjanovitsj, som går under artistnavnet ZENA. Sangen var en av deltakerne i den belarusiske sangkonkurransen Nationalny Otbor arrangert av Belarus’ nasjonale fjernsyns- og radioselskap 7. mars 2019. Et panel av dommere kåret sangen til vinner, og «Like It» ble dermed Belarus’ bidrag til Eurovision Song Contest 2019.


=== Eurovision Song Contest ===
I januar 2019 ble Belarus trukket til å delta i semifinale 1 av Eurovision Song Contest. Semifinalen ble arrangert i Expo Tel Aviv i Israel tirsdag 14. mai, og Belarus hadde startnummer 8. «Like It» kom på tiendeplass i sin semifinale og kvalifiserte seg dermed til finalen lørdag 18. mai. I finalen ble sangen nummer 24 av 26 deltakere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Like It på Last.fm 
(en) Like It på Genius — sangtekst
Cubispa

Cubispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Små, noe avlange, mer eller mindre brunlige bladbiller. Artene ligner overflatisk på gruppen Hispini, og var tidligere plassert der. Cubispa-artene mangler flygevinger. Dekkvingene kan ha spisse, opphøyde knøler i den bakre delen.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. Cubispa-artene er knyttet til tåkeskog.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Cuba og Guatemala.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Rotbladbiller, Eumolpinae Hope, 1840
stammen Cubispini Monrós, 1954
slekten Cubispa Barber, 1946
Cubispa esmeralda Staines, 2000
Cubispa turquino Barber, 1946


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bilde av Cubispa turquino (på frimerke fra Cuba)


== Eksterne lenker ==
(en) Cubispa i Encyclopedia of Life 
(en) Cubispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cubispa hos ITIS 
Cubispa – detaljert informasjon på Wikispecies
STB (TV-kanal)

STB (ukrainsk: СТБ) er en kommersiell tv-kanal i Ukraina. Kanalen når 93,6 prosent av landets husholdninger og sender fra alle oblaster, samt byer med mer enn 50 000 innbyggere. STB er en av landets største og mest populære tv-kanaler, og er en del av mediekonsernet StarLightMedia, som ble grunnlagt av forretningsmogulen Viktor Pintsjuk.


== Historie ==
Grunnleggerne av STB var de ukrainske og amerikanske selskapene International Media Center, Shachar Enterprises Inc. og Internews Netouron K. Kanalen ble lansert 2. juni 1997. De første prøvesendingene startet imidlertid i september 1995, med nyhetsprogrammet ukrainsk: Вікна (Vikna, norsk: vinduer) på frekvensene til den tidligere statskanalen UT-2.Kanalen fikk økt popularitet utover i 2000-årene, og i 2001 ble nettsiden stb.ua opprettet. I 2004 ble kanalen kjøpt opp av StarLightMedia Group, og kanalen skiftet gradvis profil fra å være en nyhetskanal til å bli en allmennkanal med mer underholdning og filmer.Kanalen sender i alle Ukrainas oblaster, men innstilte sine sendinger fra Sevastopol på Krim 9. mars 2014, på grunn av Krimkrisen 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(uk) Offisielt nettsted 
(en) STB (TV channel) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Amund Bjønness

Amund Bjønness (født 1974) er en norsk gitarist, sanger og låtskriver. Han er oppvokst på Tyristrand og Nøtterøy.Han platedebuterte i 2014 med albumet "Ansikter" (Nordic Records), og singelen "Hold meg igjen" fikk mye spilletid på NRK P1.


== Referanser ==
Pia Klafstad

Pia Klafstad (født 7. mai 1990) er en norsk fekter.
Hun har vunnet to NM-gull og fem NM-bronse i kårde siden 2006.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i fekting


== Eksterne lenker ==
(en) Pia Klafstad – FIE
Om poteter får du snakke med min far

Om poteter får du snakke med min far er et samlealbum av De Musikalske Dvergene som ble utgitt i 2006.


== Sporliste ==
«Torsdagsfisken» (Helge Grønhaug), (En klase bananer & en enkel seng)
«Eg gjør så godt eg kan» (Helge Grønhaug), (Dvergenes andre)
«Dauingen fra Drange» (Helge Grønhaug), (Uutgitt)
«Svin på skogen» (Helge Grønhaug/Bo Grønningsæter), (Arbeid for trygd)
«Foret opp på Brann» (Helge Grønhaug), (Vi é Brann – Bergens stolthet)
«God morgen Fredriksen» (Helge Grønhaug), (Dvergenes andre)
«Tomgodsets dronning» (Helge Grønhaug/Bo Grønningsæter), (En klase bananer & en enkel seng)
«En enkel mann i tiden» (Helge Grønhaug), (Arbeid for trygd)
«Drops og karameller» (Helge Grønhaug), (Uutgitt)
«Marianne (Tempo Corvette)» (Helge Grønhaug), (En klase bananer & en enkel seng)
«Eg flytter ut» (Helge Grønhaug), (Arbeid for trygd)
«Freddy Johnsen» (Helge Grønhaug), (25 år med slark i strengene)
«Abels allé» (Helge Grønhaug), (Uutgitt)
«For en neve boller» (Helge Grønhaug), (Dvergenes andre)
«Sinte gamle menn» (Helge Grønhaug/Bo Grønningsæter), (En klase bananer & en enkel seng)


== Medvirkende ==


=== De Musikalske Dvergene ===
Allert Bøkenes – Gitar, sang
Per Helge Hansen – Trommer, coverdesign
Erling Hjertnes – Bass, sang
Karsten Olsen – Perkusjon, trommer
Arne Grønhaug – Gitar, sang
Helge Grønhaug – Gitar, sang, låtskriver
Yngve Jacobsen – Keyboard, sang


=== Øvrige ===
Svein Hovland - gitar, piano, bass, småplukk, bakgrunnvokal, produsent, tekniker
Per Myklebust - piano, orgel, keyboard, bakgrunnvokal, kreativitet
Per Skotheim - munnspill
Arve Håland - trekkspill
Arne Hjortland - trompet
Are Ovesen - trompet
Svein Atle Breistein - saksofon, klarinett
Pål Roseth - trombone
Harald Rongevær - trombone
Olav Kristiansen - tuba
Inger Jacobsen - fransk horn
Edel Ellingsen - bakgrunnvokal
Tale Lid Lerheim - bakgrunnvokal
Ine Tømmerås - bakgrunnvokal
Øyvind Larsen - bakgrunnvokal
Eli Marie Soltvedt - bakgrunnvokal
Henrikke Helland - bakgrunnvokal, tekniker
Pytten - produsent, tekniker
Kåre Kalvenes - co-produsent, tekniker
Espen Lien - tekniker
Yngve Sætre - tekniker
Bjørn Ivar Tysse - tekniker
Fridtjof Lindeman - mastering
Erling Gjelsvik - fotograf
Rune Letrud - fotograf
Thor Westrebø - fotograf
Kenneth Rasmussen - coverdesign


== Eksterne lenker ==
(en) Om poteter får du snakke med min far på Discogs 
(en) Om poteter får du snakke med min far på Spotify
(.. uten store ord..)

(.. uten store ord..) er et musikkalbum av De Musikalske Dvergene som ble utgitt i 2008.


== Sporliste ==
«Ka kan du gjøre» (Helge Grønhaug)
«(Nokken seier) eg e' tøff» (Helge Grønhaug)
«Ærlig svette» (Helge Grønhaug)
«Mannen med ljåen» (Helge Grønhaug)
«Fotsoldat» (Helge Grønhaug)
«Då eg kom hem» (Helge Grønhaug)
«Ingenting faller» (Helge Grønhaug)
«Kaffi e' for karer» (Helge Grønhaug)
«Eg og Johan» (Helge Grønhaug)
«Alt i alt» (Helge Grønhaug)
«Fyr i frakk» (Helge Grønhaug)
«Damen med hunden» (Helge Grønhaug)
«Eg kom her for å feste» – I Came Here to Party (Tony Joe White/Helge Grønhaug)


== Medvirkende ==


=== De Musikalske Dvergene ===
Helge Grønhaug - vokal, gitar, låtskriver
Arne Grønhaug - gitarer, kor
Erling Hjertnes - bass, kor
Yngve Jacobsen - keyboard, kor
Karsten Olsen - trommer


=== Øvrige ===
Svein Hovland - produsent, kor, div. instrumenter
Bjørn Ivar Tysse - tekniker, kor, div. instrumenter
Katinka Schea Olsen - kubjelle på Ærlig svette
Endre Jacobsen - piano på Ingenting faller
Thor Westrebø - fotograf
Kenneth Rasmus Greve - artwork


== Eksterne lenker ==
(.. uten store ord..)
Lobispa

Lobispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Små (3,5 - 5 millimeter), noe avlange, mer eller mindre brunlige bladbiller. Artene ligner overflatisk på gruppen Hispini, og var tidligere plassert der. Hodet er fremstrakt, antennene er nokså lange, 11-leddete, litt utvidet mot spissen. Pronotum er firkantet, lengre enn bredt, bare omtrent halvparten så bredt som dekkvingene. Disse er nærmest jevnbrede med uregelmessige rader av grove, kantete punkter, noe uregelmessige i overflaten. Beina er middels lange, ikke fortykkede.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. Artene er knyttet til tåkeskog der de er funnet mellom løvstrø og annet råtnende plantemateriale.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Panama og Venezuela.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Rotbladbiller, Eumolpinae Hope, 1840 – én norsk art:
stammen Cubispini Monrós, 1954
Slekten Lobispa Staines, 2001
Lobispa callosa (Balý, 1885)
Lobispa expansa Staines, 2001
Lobispa sentus Staines, 2001


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bilde av Lobispa callosa


== Eksterne lenker ==
(en) Lobispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lobispa hos NCBI
Colaspis

Colaspis er en artsrik slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, nokså brede, glatte bladbiller, fargen varierer fra brungul til svart, ofte med metallisk glans. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum. De fleste har doble punktrader på dekkvingene, og ofte lyse lengdestriper.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. Flere av artene er kjente skadedyr


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-, Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Rotbladbiller, Eumolpinae Hope, 1840 – én norsk art:
stammen Eumolpini Hope, 1840
slekten Colaspis Fabricius, 1801


=== Liste over artene ===

Utdødde arter plassert i Colaspis:

†Colaspis aetatis Wickham, 1911
†Colaspis diluvialis Wickham, 1914
†Colaspis luti Scudder, 1900
†Colaspis proserpina Wickham, 1914


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Colaspis i Encyclopedia of Life 
(en) Colaspis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Colaspis hos Fossilworks 
(en) Colaspis hos ITIS 
(en) Colaspis hos NCBI 
(en) Kategori:Colaspis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Colaspis – detaljert informasjon på Wikispecies
Rombølge

Rombølge  (engelsk skywave) er en  radiobølge som blir reflektert fra ionosfæren, og derfor kan brukes til forbindelse til områder bak horisonten. Under visse omstendigheter kan man faktisk oppnå forbindelse rundt hele jordkloden.  Det er særlig på kortbølge (HF), og  med NVIS at denne er interessant i forhold til jordbølge.


== Referanser ==
Jordbølge

Jordbølge (engelsk ground wave) i radioforbindelser er en radiobølge som følger jordoverflaten fra radiosenderen og svekkes raskt ut til maksimalt 30 kilometer  på kortbølge. Den er også kjent som Nortonbølgen. Brukbar forbindelse med denne som bærebølge kan bare regnes til et par mil. Det er særlig på kortbølge (HF), og  med NVIS at denne er interessant i forhold til rombølge.Radiobølger med lavere frekvens, under 3 MHz, beveger seg effektivt som jordbølger og kan ha svært lang rekkevidde. I ITU-terminologi inkluderer dette (i rekkefølge): Mellombølge (MF), Langbølge (LF), Veldig lav frekvens (VLF), 
Ultralav frekvens (ULF), Superlav frekvens (SLF), Ekstremt lav frekvens (ELF).


== Referanser ==
Andreas Skov Olsen

Andreas Skov Olsen (født 29. desember 1999) er en dansk fotballspiller som spiller for den belgiske klubben Club Brugge.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Danmarks EM-tropp til EM i fotball 2021.Han ble tatt ut i Danmarks tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Skov Olsen – FIFA 
(en) Andreas Skov Olsen – UEFA 
(fr) Andreas Skov Olsen – LÉquipe 
(en) Andreas Skov Olsen – Transfermarkt 
(en) Andreas Skov Olsen – national-football-teams.com 
(en) Andreas Skov Olsen – WorldFootball.net 
(en) Andreas Skov Olsen – FootballDatabase.eu 
(en) Andreas Skov Olsen – Soccerway 
(en) Andreas Skov Olsen – EU-Football.info 
(da) Andreas Skov Olsen – Dansk Boldspil-Union
NVIS

NVIS (engelsk Near Vertical Incidence Skywave ) er et fenomen brukt til å etablere forbindelse i frekvensområdet kortbølge (HF) på korte avstander uten at fenomenet hoppe-over-sonen hindrer forbindelsen. Fenomenet blir særlig brukt i militært og paramilitært samband. En spesiell antenne med nesten vertikal elektromagnetisk utstråling gjør at avstanden mellom jordbølge og rombølge faller bort, og at en hindrer at den såkalte "hoppe-over-sonen" forstyrrer sambandet.


== Frekvenser og utbredelse ==
De mest pålitelige frekvensene for NVIS-kommunikasjon er mellom 1,8 og 8 MHz. Over 8 MHz begynner det å bli tvilsomt om man får forbindelse på denne måten, og nær 30 MHz er det nesten umulig. Brukbare frekvenser blir dikterte av lokale ionosfæriske forhold, og har en sterk systematisk avhengighet av geografisk plassering. Vanlige frekvensbånd som brukes i amatørradio på midtbreddegrader er 3,5 MHz om natten og 7 MHz i dagslys, men eksperimentelt bruk av 5 MHz foregår fremdeles. Militær NVIS-kommunikasjon foregår  mest på frekvensene 2-4 MHz om natten og på 5-7 MHz i dagslys.
Optimale NVIS-frekvenser har en tendens til å være høyere mot tropene og lavere mot arktiske regioner.  De brukbare frekvensene endres fra dag til natt, fordi sollys forårsaker at det laveste laget av ionosfæren, som kalles D-laget, øker i omfang, noe som forårsaker demping av lave frekvenser i løpet av dagen mens den maksimale bruksfrekvensen (MUF) som er kritiske frekvensen av F-laget stiger med større sollys.
NVIS er mest nyttig i fjorder og fjell fordi bruk av VHF- eller UHF-frekvenser er ineffektiv, eller når kommunikasjonsavstanden er utenfor 50 kilometer for jordbølger og mindre enn 300-1500 kilometer  rekkevidde for rombølger i lav vinkel. Et annet interessant aspekt ved NVIS-kommunikasjon er at å bestemme retningen til senderen er vanskeligere enn for jordbølgekommunikasjon (dvs. VHF eller UHF). For kringkastere tillater NVIS dekning av et helt mellomstort land til mye lavere pris enn med VHF (FM), og dagtidsdekning som MW (AM) nattestid dekning er mulig til lavere pris og ofte med mindre forstyrrende støy.


== Antenner ==

En NVIS-antennekonfigurasjon er en horisontalt polarisert (parallelt med jordens overflate) radiatorelement som er fra 1/20 bølgelengden ( λ ) til 1/4 bølgelengde over bakken. Optimal høyde er omtrent 1/4 bølgelengde, og høy vinkelstråling avtar bare litt for høyder opp til omtrent 3/8 av bølgelengden.  Denne nærheten til bakken tvinger størstedelen av strålingen til å gå rett opp. Samlet antennevirkningsgrad kan økes ved å bringe  jordledningen litt lengre enn antennen parallelt med - og rett under antennen. En kilde sier at en enkel jordledning kan gi antenneforsterkning i området 3-6 dB. En annen kilde indikerer 2 dB for en enkelt ledning og nesten 4 dB for flere jordledninger.   Jordledninger er mer nyttige når man bruker lavere dipoler over fattige jordarter - uten at mye energi går til oppvarming av bakken.


== Referanser ==
Go’e busser

Go'e busser er et musikkalbum med De Musikalske Dvergene, utgitt den 25. september 2015.


== Sporliste ==
«Bussen» (Helge Grønhaug)
«Det va'kje meningen» (Helge Grønhaug/Ole Reinert Berg-Olsen)
«Det var gale før» (Helge Grønhaug)
«Tiden kryper» (Helge Grønhaug)
«Trappevasken» (Helge Grønhaug)
«Dryg rundt beltet» (Helge Grønhaug)
«Eg har sett deg» (Helge Grønhaug)
«En bit langs veien» (Helge Grønhaug)
«På et stille hotell» (Helge Grønhaug)
«Glatte sko» (Helge Grønhaug)
«Ryktet» (Helge Grønhaug)
«No e' eg våken» (Helge Grønhaug/Ole Reinert Berg-Olsen)


== Medvirkende ==


=== De Musikalske Dvergene ===
Helge Grønhaug - sang, gitarer, låtskriver
Arne Grønhaug - gitarer, kor
Erling Hjertnes - bass, kor
Tom Harry Halvorsen - piano, trekkspill, orgel, munnspill, kor
Willy Korneliussen - trommer, congas


=== Øvrige ===
Ole Reinert Berg-Olsen - gitar, dobro, mandolin, perkusjon, kor på Eg har sett deg, plystring på Dryg rundt beltet, låtskriver, miksing, produsent
Kristin Bergsvik - vokal på Bussen, Det va'kje meningen, Eg har sett deg, På et stille hotell og Trappevasken
Mastrophonic - mastering
Joar Haaland - foto og omslagsillustrasjon
Nick Alexander - layout


== Eksterne lenker ==
Go'e busser
Storhjertetre

Storhjertetre (Cercidiphyllum magnificum) er et løvfellende tre som hører hjemme i Japan. Det er den ene av de to artene i den lille hjertetrefamilien.
Det er lavere enn slektningen hjertetre (Cercidiphyllum japonicum) og blir sjelden mer enn 10 m høy. Det skiller seg også ut ved at barken er glatt, bladene større og at frøene er gule med tosidig vinge.
Storhjertetre ble beskrevet av Takenoshin Nakai i 1919 som C. japonicum var. magnificum. Året etter hevet Nakai treslaget til artsstatus. I Japan er hjertetre utbredt fra havnivå opptil 1000 moh. på alle de fire hovedøyene. Storhjertetre finnes derimot bare i den subalpine sonen 1000–2800 moh. på sentrale og nordlige deler av Honshu. Her vokser den langs bekker eller i rasmarker sammen med kamtsjatkabjørk (Betula ermanii).
Ikke alle botanikere anerkjenner storhjertetre som en egen art, men den er genetisk distinkt, og der begge artene vokser sammen finnes det ikke overgangsformer. En genetisk studie viser at alle Cercidiphyllum-former med hengende greiner tilhører C. japonicum og ikke C.  magnificum.
Storhjertetre blir litt dyrket i hager. I Norge kan det brukes nordover til kyststrøkene i Nordland.


== Galleri ==

		
		


== Litteratur ==
Knut Langeland (1994). Hagens vakreste busker og trær: løvfellende. Oslo: Schibsted. s. 44. ISBN 82-516-1511-9. 
Jianhua Li, Michael S. Dosmann og Peter Del Tredici (2002). «Systematic relationship of weeping katsura based on nuclear ribosomal DNA sequences». HortScience. 37 (3): 595–598. ISSN 0018-5345. doi:10.21273/HORTSCI.37.3.595. 
Masako Kubo m.fl. (2010). «Difference between sprouting traits of Cercidiphyllum japonicum and C. magnificum». Journal of Forest Research. 15 (5). ISSN 1610-7403. doi:10.1007/s10310-010-0188-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Storhjertetre i Encyclopedia of Life 
(en) Storhjertetre i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Storhjertetre hos NCBI 
(en) Storhjertetre hos The International Plant Names Index 
(en) Storhjertetre hos Tropicos 
(en) Kategori:Cercidiphyllum magnificum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cercidiphyllum magnificum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cercidiphyllum magnificum – detaljert informasjon på Wikispecies
Oliver Sigurjónson

Oliver Sigurjónson (født 3. mars 1995) er en islandsk fotballspiller som i 2020 spiller for Breiðablik. Han spilte noen få kamper for Bodø/Glimt i norsk eliteserie mellom 2017 og 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oliver Sigurjónson – Transfermarkt 
(en) Oliver Sigurjónson – national-football-teams.com 
(en) Oliver Sigurjónson – Soccerway 
(no) Oliver Sigurjónson – Norges Fotballforbund 
(en) Oliver Sigurjónson – FBref