jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anne Kampmann

Anne Kampmann (8. oktober 1946 i Hellerup, Danmark) er en dansk/norsk billedkunstner. Hun arbeider med maleri og grafikk, i hovedsak tresnitt, samt skulpturelle objekter i tre.
Hun er utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole 1967–70 i Oslo og har bodd i Norge siden. 


== Arbeider ==


=== Utsmykninger ===
Moelven alders- og sykehjem
Sør-Odal alders- og sykehjem
Stange alders- og sykehjem
Våler videregående skole
Focus Bank, Hamar
Sæter gård, Kongsvinger
Kampen kirke
Rolsløkka skole, Hamar
Saksheim skole, Oppland
Tromsø Universitet
Tinghuset Hamar
Mule sykehjem, Porsgrunn
Greverud omsorgsbygg og sykehjem
Haugsåsen bo- og kultursenter
Høgskolen i Hedmark


== Utstillinger ==


=== Separatutstillinger i utvalg ===
Hedmark Kunstnersenter, 1982
UKS, Oslo, 1984
Oslo Kunstforening, 1986
«Overgaden», København, DK, 1989
Museet for samtidskunst,Roskilde, DK, 1993
Galleri Banska Bystrica, Slovakia, 1996
Vandreutstilling i kunstforeningene i Oslo, Svolvær, Ålesund, Sandefjord og Kristiansand, 1997
Museet for samtidskunst, Roskilde, Danmark, 1997
Norske grafikere, Tromsø og Bodø kunstforeninger, 1998
Siselen, Sveits, 1999
Galleri F15, Moss, 2001
Kunstbanken, Hamar, 2003
Drammen Kunstforening, 2004
Hå gamle prestegard, 2005
Samisk Kunstnersenter, 2007
Skien Kunstforeninger, 2007
Galleri Heer, Oslo, 2008, 2012, 2016, 2019
Norske Grafikere, 2010
Skogmuseet/EKG, Elverum, 2010
Haugesund og Sandefjord Kunstforeninger, 2011


=== Gruppe-og kollektivutstilinger i utvalg ===
Vårutstillingen UKS, 1984
Østlandsutstillingen, 1985 m.fl.
Høstutstillingen, Oslo, 1986 m.fl.
Den nasjonale tegneutstilling, 1988
Sophienholm, Lyngby, Danmark, 1991
«Papp Art», Klevfoss industrimuseum, Ådalsbruk, 2000
«Tresnitt fra 5 århundre», Nasjonalmuseet, Oslo, 2015
HIT-festivalen, Haugesund Billedgalleri, 2019


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Apristus

Apristus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
Små (gjerne ca. 3 millimeter), helmørke løpebiller, ofte med svak, bronseaktig metallglans. Hodet er rundet, fasettøynene litt utstikkende. Pronotum er hjerteformet med markerte bakhjørner. Dekkvingene er litt rundede.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Holarktis. 


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Lebiinae Bonelli, 1810
stammen Lebiini Bonelli, 1810
delgruppe Lionychina Jeannel, 1948
slekten Apristus Chaudoir, 1846
Apristus actuosus Casey, 1920 
Apristus aeneipennis (Schmidt-Goebel, 1846) 
Apristus aeneomicans Chaudoir, 1850 
Apristus agitatus Casey, 1920 
Apristus aimaki (Jedlicka, 1964)
Apristus apiceciliatus Mateu, 1991 
Apristus arabicus Mateu, 1986 
Apristus aratus Andrewes, 1932
Apristus arrowi Jedlicka, 1936  
Apristus baderlei Kirschenhofer, 1988 
Apristus biroi Darlington, 1968  
Apristus boldorii Straneo, 1943 
Apristus brunnescens Kirschenhofer, 1988 
Apristus cephalotus Mateu, 1991 
Apristus chinensis Jedlicka, 1933
Apristus coiffaiti Mateu, 1980 
Apristus constrictus Casey, 1920 
Apristus cuprascens Bates, 1873 
Apristus cupreus Andrewes, 1924 
Apristus cyanescens Csiki, 1932 
Apristus europaeus Mateu, 1980 
Apristus gracilis Mateu, 1991 
Apristus grandis Andrewes, 1937 
Apristus hololeucus Harold Lindberg, 1950 
Apristus jaechi Kirschenhofer, 1988 
Apristus latens (Leconte, 1848) 
Apristus laticollis Leconte, 1851 
Apristus latipennis Chaudoir, 1878 
Apristus liratus Casey, 1920 
Apristus longulus Bates, 1883 
Apristus louwerensi Andrewes, 1938 
Apristus lucidus Andrewes, 1932
Apristus mexicanus Bates, 1883 
Apristus miyakei Habu, 1967 
Apristus montanus Mateu, 1983 
Apristus nevadensis Casey, 1920 
Apristus nitens Mateu, 1968 
Apristus peyerimhoffi Mateu, 1956 
Apristus phoebus Andrewes, 1932
Apristus pugetanus Casey, 1920 
Apristus reticulatus Schaum, 1857
Apristus rufiscapis Bates, 1873 
Apristus schmidti Kirschenhofer, 1991 
Apristus secticollis Bates, 1873 
Apristus sedlaceki Darlington, 1968 
Apristus sericeus Darlington, 1934 
Apristus spatiosus Andrewes, 1932
Apristus striatipennis Lucas, 1846
Apristus striatus (Motschulsky, 1844)
Apristus subaeneus Chaudoir, 1846
Apristus subcyaneus G.Horn, 1894 
Apristus subdeletus Casey, 1920 
Apristus subovatus Chaudoir, 1876 
Apristus subsulcatus (Dejean, 1826) 
Apristus subtransparens Motschulsky, 1861 
Apristus thoracicus Casey, 1920 
Apristus transcaspicus Mateu, 1991
Apristus tropicalis Motschulsky, 1864 
Apristus tuckeri Casey, 1920 
Apristus turkmenicus Kirschenhofer, 1988


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Apristus i Encyclopedia of Life 
(en) Apristus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Apristus hos Fauna Europaea 
(en) Apristus hos ITIS 
(en) Apristus hos NCBI 
Apristus – detaljert informasjon på Wikispecies
Dromoceryx

Dromoceryx er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
Små (3,5-4,5 millimeter), nokså flate, slanke, svarte løpebiller, dekkvingene med gulbrune tegninger. 


== Levevis ==
Artene lever i skog og er aktive i skumringen eller om natten.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (India, Vietnam, Taiwan). 


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilien Lebiinae Bonelli, 1810
stammen Lebiini Bonelli, 1810
delgruppe Dromiusina Bonelli, 1810
slekten Dromoceryx Schmidt-Göbel, 1846
Dromoceryx dorsalis Schmidt-Goebel, 1846
Dromoceryx flavocircumdayus Mateu, 1984
Dromoceryx magnus Mateu, 1984
Dromoceryx microfovealis Hunting & Yang, 2018


== Eksterne lenker ==
(en) Dromoceryx i Global Biodiversity Information Facility 
Dromoceryx – detaljert informasjon på Wikispecies
Dharshibhai Khanpura

Dharshibhai Lakhabhai Khanpura (født ca. 1949 i provinsen Bombay i India, død 3. november 2020 i Ahmedabad i Gujarat) var en indisk politiker fra Gujarat.


== Biografi ==
Khanpura var født i landsbyen Vada i distriktet Banaskantha i det som i dag er den indiske delstaten Gujarat. Han skolegang var til fjerdeklassen.Han satt i fire valgperioder i Gujarats parlament for valgkretsen Kankrej. Han ble første gang valgt i 1990 som medlem av Janata Dal; og senere, i 1995, 2002 og 2012, for Kongresspartiet. I 2012 var hans vinnende margin på bare 600 stemmer.Han døde 3. november 2020 på U.N. Mehta Hospital i Ahmedabad av COVID-19 i en alder av 71 år.


== Referanser ==
Lidija Cvijić

Lidija Cvijić (født 25. mai 1998) er en serbisk profesjonell håndballspiller, som spiller for den franske håndballklubben Toulon og det serbiske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i den serbiske bruttotroppen foran Håndball-EM 2016 og Håndball-EM 2018, men var ikke blant de 16 utvalgte i noen av mesterskapene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lidija Cvijić – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Lidija Cvijić – Ligue Féminine de Handball (LFH)
Militærpolitiet (Russland)

Militærpolitiet i Russland (russisk: Военная полиция России, Voennaya politsiya eller VP) er den uniformerte politistyrken innen de De russiske Væpnede Styrker. Styrken er underlagt Hoveddirektoratet for militærpolitiet (russisk: Главное управление военной полиции Минобороны РФ), og er en del av Det russiske Forsvarsdepartementet.


=== Struktur ===
Det russiske militærpolitiet er organisert med den sentrale staben og regional forvaltning.
'Regionale organer' (russisk: Региональные органы)

Direktoratet for militærpolitiet i Vestre militærdistrikt (St. Petersburg)
Direktoratet for militærpolitiet i Søndre militærdistrikt (Rostov-on-Don)
Direktoratet for militærpolitiet i Sentrale militærdistrikt (Ekaterinburg)
Direktoratet for militærpolitiet i Østre militærdistrikt (Khabarovsk)
Direktoratet for militærpolitiet i Nordflåten (Severomorsk)Hver russisk militær garnison har sin egen liten stab, (militærommandantur) som er ansvarlig for håndhevelse av lov og orden blant tjenestemenn i garnisonen, samt for sikkerhet og beskyttelse av militære installasjoner og militært personell fra både militære og kriminelle trusler. 

Russlands president undertegnet loven om militærpolitiet i februar 2014 for å styrke det militær-juridiske rammeverket.
Det russiske militærpolitiet var deployert til Syria i desember 2016 og februar 2017 for å hjelpe den syriske regjeringen til å opprettholde lov og orden i Aleppo og beskytte russisk militært personell. Fire bataljoner fra det russiske militærpolitiet var der for å utføre oppgaver i de syriske de-eskaleringssoner som ble opprettet 26. juli 2017.


== Referanser ==
Cristina Roccati

Cristina Roccati (født 24. oktober 1732 i Rovigo i Italia, død 16. mars 1797 i Rovigo) var en italiensk fysiker og poet med en utdannelse på Universitetet i Bologna (1751). Dette var den tredje akademiske graden som noen gang ble tildelt en kvinne av et italiensk universitet.


== Biografi ==
Roccati ble født 24. oktober 1732 i Rovigo i Italia. Hun ble født inn i en velstående familie med foreldrene Giovan Battista og Antonia Campo.Roccati studerte klassiske språk under Peter Bertaglia Arquà, rektor for seminaret i Rovigo, og i en alder av 15 år vant hun utmerkelser fra Accademia dei Concordi Ordna for sine dikt. I 1747 fikk hun tillatelse av foreldrene sine til å studere naturfilosofi ved Universitetet i Bologna under verge av Bertaglia. Der ble hun tatt opp til universitetet samme år som den første ikkebolognesiske kvinnelige student der. Hun studerte litteratur, logikk, metafysikk, moral, meteorologi og astronomi, men med hovedfokus på fysikk og naturvitenskap.Hun ble dekorert for sine dikt og sonetter i Bologna, akkurat som hun hadde vært i Rovigo. Hun ble medlem av Academy of Concordia (1749), Accademia degli Apatisti i Firenze (1750) og Accademia nell'Arcadia (under navnet Aganice Aretusiana) (1753), samt Accademia degli Ardenti i Bologna og Ricoverati i Padua.5. mai 1751, i en tid kvinner ofte ble nektet muligheter for høyere utdanning, ble Roccati, som ble ansett som et vidunderbarn, tildelt en grad i filosofi som ifølge Wertheim «ble bare den tredje kvinnen som noensinne fikk akademiske kvalifikasjoner». Hun fortsatte med studiene ved Universitetet i Padova med hovedfokus i Newtonian, gresk og hebraisk, mens hun fortsatte å dyrke sine litterære interesser og komponere nye vers. Fra og med 1751 var hun aktiv som lærer i fysikk ved Accademia dei Concordi di Rovigo (og underviste der til rundt 1777). I 1752 falt familien hennes imidlertid i en økonomisk krise, noe som tvang henne til å avbryte studiene på Padua og returnere hjem til Rovigo hvor hun underviste i fysikk.  
På Accademia dei Concordi i Rovigo holdt Roccatti kveldskurs i Newtonian for andre medlemmer. Av hennes leksjonsplaner for disse forelesningene er bare 51 funnet. I 1754 ble hun valgt til president for Accademia dei Concordi i Rovigo.Cristina Roccati død 16. mars 1797 i Rovigo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Becoming a Scientist, av Paula Findlen
Vegard Skeie

Vegard Strønen Skeie (født 23. oktober 2000) er en norsk tidligere fotballspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vegard Skeie – Transfermarkt 
(en) Vegard Skeie – Soccerbase.com 
(en) Vegard Skeie – Soccerway 
(no) Vegard Skeie – Norges Fotballforbund 
(en) Vegard Skeie – FBref
Zulu-klasse ubåt

Den sovjetiske marine's Prosjekt 611 (NATO-kallenavn: Zulu klasse) var en av de første sovjetiske angrepsubåter etter krigen. De var en moderne av Whisky-klasse ubåter og delte et lignende sonarsystem. Som de fleste konvensjonelle ubåter som ble designet i perioden 1946-1960, var de inspirert av tysk Type XXI U-båt fra andre verdenskrigs tid.


== Referanser ==
Parachlaenius

Parachlaenius er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Licininae i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), ovale, mørkt metallisk fargede løpebiller. Fasettøyne og kjever er ikke spesielt store. Pronotum er rundet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er noe bredere enn pronotum, lett rundede med fine lengdefurer. 


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Slekten Straneomelus Sciaky & Facchini, 2019 har nylig blitt skilt ut fra Parachlaenius.

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Licininae Bonelli, 1810
stammen Chlaeniini
slekten Parachlaenius Kolbe, 1894
Parachlaenius bequaerti Alluaud, 1930 
Parachlaenius diacritus Alluaud, 1930 
Parachlaenius discolor Alluaud, 1930 
Parachlaenius emini Kolbe, 1894 
Parachlaenius punctatus (Laferte-Senectere, 1853) 
Parachlaenius ruandanus Burgeon, 1935 
Parachlaenius trochantericus (Kolbe, 1894) 
Parachlaenius violaceus Peringuey, 1899


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder av Parachlaenius sp. [1]
(en) Parachlaenius i Encyclopedia of Life 
(en) Parachlaenius i Global Biodiversity Information Facility 
Parachlaenius – detaljert informasjon på Wikispecies
Stuhlmannium

Stuhlmannium er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Licininae i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Øst-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Licininae Bonelli, 1810
stammen Chlaeniini
slekten Stuhlmannium Kolbe, 1894
Stuhlmannium mirabilis Kolbe, 1894


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stuhlmannium i Global Biodiversity Information Facility 
Stuhlmannium – detaljert informasjon på Wikispecies
HMAS «Adelaide» (L01)

HMAS «Adelaide» (L 01) er et amfibiekrigsskip i tjeneste i Royal Australian Navy. Det er søsterskipet til HMAS «Canberra» (L02) og ble bygget av moduler, delvis i Spania og i Australia. Kjølstrekking fant sted i februar 2011, sjøsetting skjedde 4. juli 2012 og kommandoheis fant sted 4. desember 2015.
Skipet er 230,8 meter langt og 32 meter bredt, og har en dypgang på 7 meter og deplasement på 27 500 tonn med full last. Fremdrift skapes av to 11 megawatt rorpropeller, hver med en elektrisk motor. Topphastigheten er over 20 knop. Økonomisk rekkevidde er 17 000 km.
«Adelaide» er bygget for amfibisk krigføring og kan transportere en landstyrke på 1 046 soldater med materiell. Det er to kjøretøydekk; et på 1 880 m² for lette kjøretøyer og et på 1 410 m² for tunge kjøretøyer og stridsvogner. Til sammen har dekkene plass til 110 kjøretøyer.
En våtdokk i skipets akterende har plass til fire landgangsfartøyer av typen LCM-1E.
Flydekket kan betjene seks MRH-90-helikoptere eller fire Chinook-helikoptere samtidig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) HMAS Adelaide (LHD 01) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) HMAS «Adelaide» (L01) – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Whiskey-klasse ubåt

Whiskey-klasse ubåter (kjent i Sovjetunionen som Prosjektnummer 613, 644, og 665) er en  diesel-elektrisk angrepsubåtklasse som Sovjetunionen bygget i begynnelsen av den kalde krigen.
Ubåtklassen er fremst kjent for episonen "Whiskey on the Rocks" i den svenske skjærgården.


== Litteratur ==
Gardiner, Robert (ed.). Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995. London: Conway Maritime. ISBN 0-85177-605-1. OCLC 34284130. CS1-vedlikehold: Ekstra tekst: forfatterliste (link) Også publisert som Gardiner, Robert; Chumbley, Stephen; Budzbon, Przemysław. Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995. Annapolis, MD: Naval Institute Press. ISBN 1-55750-132-7. OCLC 34267261. 
Weir, Gary E., og Boyle, Walter J. Stigende Tidevann: Den Ufortalte Historien om den russiske Ubåter Som Kjempet den Kalde Krigen Basic Books, 2003.
Dagne Arnung

Dagne Arnung (født 9. september 1919 på Nesset prestegård i Romsdal, død 19. desember 2009 i Sverige) var en norsk kunstner, illustratør, skulptør og reklametegner. 


== Liv og virke ==
Dagne Arnung vokste opp i Sigdal og Vestre Toten, der faren hadde presteembeter. Hun tok middelskoleeksamen i Østre Toten, før hun ble elev ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo. Utdanningen der var den gangen treårig, og Arnung hadde Per Krogh som lærer i frihåndstegning, og Carsten Lien som hovedlærer (faglærer). Andre lærere var Karl Høgberg og Carl von Hanno.I 1938 tegnet Arnung omslaget til Lars Hansens bok Storfossen, og i 1939 illustrerte hun eventyrboken Nå kommer julenissene av Ragnhild Wiesener.På begynnelsen av 1940-årene ble hun student ved grafisk avdeling (illustrasjon og reklame) ved Staatliche Meisterschule des Deutschen Handwerks i Dresden. Etter dette var hun i to år elev hos dyremaleren Rudolf Schramm Zittau ved Kunstakademiet i Dresden.Rundt 1958 ble hun ansatt som reklametegner hos Åhlén & Holm i Stockholm. Noen år senere skal hun for det meste arbeidet for firmaets filialer rundt om i Sverige. Ved siden av dette arbeidet var hun ekstralærer i skrift ved Stockholms Stads Handelsskola.I 1964 arbeidet hun noen måneder i Zürich som reklametegner. Der skapte hun blant annet den visuelle identiteten for firmaet Jelmolis vårkolleksjon, produserte skulpturer til en utstilling om Israel, og laget reklame for firmaet BOAC. Den skulpturteknikken hun hadde lært i Dresden var til da ukjent i Sverige, og etter hjemkomsten fikk hun svært god respons på en serie skulpturer hun laget til Åhléns vårutstilling Festa Italiana. På 1960-tallet var hun ellers spesielt interessert i å arbeide med lettbetong som materiale for skulpturer.
Hun bodde i Sverige resten av sitt liv, og døde 19. desember 2009. Gravstedet hennes finnes på Skogskyrkogården i Stockholm.


== Familie ==
Dagne Arnung var datter av sogneprest Nils Andreas Arnung (født Andersen; 1875–1942) og Astrid født Kobro (1884–?). Faren fikk tillatelse til å endre etternavn til Arnung ved kongelig resolusjon av 31. august 1907. Hun hadde en søster og en bror. Dagne Arnung forble ugift.


== Referanser ==


== Kilder ==
Tandberg, Elisa (1968). Supplementbind til Abel-boken. Oslo: [s.n.] s. 54–55.
Golf-klasse ubåt

Golf-klasse ubåt (NATO-kallenavn) (russisk: проекта–629, tent. Projekta-629), - var en klasse dieselelektriske ubåter med ballistiske missiler som gjorde tjeneste i den sovjetiske marine på 1970-tallet. De ble utformet etter at seks Zulu klasse ubåter ble modifisert til å bære og starte Scud-missiler. Alle ubåter av Golf-klassen båter hadde forlatt tjenesten i 1990, og har siden blitt solgt. Ifølge noen kilder minst en Golf-klasse ubåt drives av Kina, for å teste ut nye SLBMs.


== Referanser ==
Pixley Mapogo

Pixley Mapogo er en norsk roman fra 2009 skrevet av Tore Renberg og utgitt på Oktober forlag.Boken er den fjerde av fem bøker (per 2020) om med romanfiguren Jarle Klepp som hovedperson. De andre bøkene i serien er Mannen som elsket Yngve, utgitt i 2003, og Kompani Orheim, utgitt 2005, Charlotte Isabel Hansen, utgitt i 2008 og Dette er mine gamle dager, utgitt i 2011.


== Handling ==
I Pixley Mapogo er Jarle Klepp flyttet hjem til Stavanger. Året er 2007, og Klepp er nå frilansjournalist i byens største avis, Stavanger Aftenblad. Men romanen foregår, som den eneste av Renbergs bøker, i Oslo, hvor Klepp er sendt for å skrive om (den fiktive) gjenforeningen til bandet han satte høyest av alle som tenåring, Manchesterbandet The Smiths, som spiller på Øyafestivalen det året. Pixley Mapogo foregår over noen få timer en kveld og en natt i august 2007, og forfatteren har selv sagt at han ønsket å forske i et 24-aktig tempo med teksten. På mange måter er Pixley Mapogo den mest kontroversielle av Jarle Klepp-romanene, den mest politiske og den mest omdiskuterte. På retorisk og vågalt vis tar romanen for seg hverdagsrasismen i samtiden ved at den tidligere venstreradikale Klepp får se sin datter, Charlotte Isabel Hansen, i seksuell omgang med en mørkhudet mann ved navn Pixley Mapogo, og Klepp reagerer slett ikke slik han selv forventet at han skulle eller leseren forventet eller ønsket at han skulle.


== Referanser ==
Beate Marie Dahl Eide

Beate Marie Dahl Eide (født 24. april 1981) er en norsk politiker (Sp) som siden 2019 er ordfører i Seljord kommune. Hun er også fjerde vararepresentant til Stortinget for Telemark i perioden 2017–2021. I perioden 2005–2009 var hun tredje vararepresentant til Stortinget for Sør-Trøndelag.Eide har siden 2014 vært leder av Senterkvinnene og møter derfor fast med fulle rettigheter i Senterpartiets sentral- og landsstyre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Beate Marie Dahl Eide hos Stortinget 
(no) Beate Marie Dahl Eide hos Norsk senter for forskningsdata
Vojtěch Jarník

Vojtěch Jarník var en tsjekkoslovakisk matematiker som hjalp til med å bygge opp det tsjekkoslovakiske vitenskaps-akademiet. Han fant opp Prims algoritme.


== Referanser ==
Shebang (Unix)

Innenfor databehandling er en shebang en tegnsekvens som består av hash (talltegn) og utropstegnet, altså #! i begynnelsen av et skript. Den kalles også sha-bang, hashbang, pound-bang, eller hash-pling.


== Referanser ==
Monica Myrvold Berg

Monica Myrvold Berg (født 1972) er en norsk lokalpolitiker (Ap) og lærer. I 2019 ble hun den første ordføreren i Drammen kommune etter sammenslåingen med Svelvik og Nedre Eiker. Hun satt i kommunestyret i Nedre Eiker fra 2007 til 2015, de fire første årene som medlem av formannskapet. Fra 2015 til 2019 var hun reperesentant til Buskerud fylkesting.Berg har vært lærer og avdelingsleder ved Gulskogen skole, og siden avdelingsleder og konstituert rektor ved Hallermoen skole. I perioden 2018–2019 var hun leder for Drammen Arbeiderparti.


== Referanser ==
HMAS «Canberra»

HMAS «Canberra» kan vise til:

HMAS «Canberra» (D33)
HMAS «Canberra» (FFG 02)
HMAS «Canberra» (L02)
Tragulus

Tragulus  er en liten slekt med spesielt småvokste drøvtyggere (Ruminantia) i dvergmoskusdyrfamilien (Tragulidae). De seks artene som inngår er endemiske for Sørøst-Asia.


== Taksonomi ==
Det ble opprinnelig regnet med kun to arter i denne slekten, men i 2004 ble T. nigricans og T. versicolor splittet fra T. napu, og T. kanchil og T. williamsoni fra T. javanicus.


== Inndeling ==
Inndelingen følger i hovedsak Bibi (2013). Ifølge Sarvani, Parmar, Tabasum et al. (2018) er Moschiola (med høyeste grad (1,00) av sannsynlighet og 100 % bootstrapp) søstergruppen til Tragulus og Hyemoschus.  Navn i parentes er kun foreløpige beskrivelser på arter som mangler norsk navn.

Artiodactyla, klovdyr
Ruminantia, drøvtyggere
Tragulidae, dvergmoskusdyr
Moschiola (Sør-Asia)
Tragulus (Sørøst-Asia)
T. javanicus, javadverghjort
T. kanchil, (kanchil, smådverghjort)
T. williamsoni, (williamsonsdverghjort)
T. napu, (napu, stordverghjort)
T. nigricans, (pilandok, filippinerdverghjort)
T. versicolor, (vietnamdverghjort)
Hyemoschus (Afrika)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tragulus i Encyclopedia of Life 
(en) Tragulus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tragulus hos Fossilworks 
(en) Tragulus hos ITIS 
(en) Tragulus hos NCBI 
(en) Kategori:Tragulus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tragulus – detaljert informasjon på Wikispecies