jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Celadonia

Celadonia er en slekt av biller med larver som lever i død ved. De kan særlig kjennes på hannenes antenner, der hvert ledd har en lang sideutvekst, og antennen derfor blir buskete.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, blank, brokete fargede biller. Hannen har lange utvekster på hvert antenneledd. Hodet er rundet med middelsstore fasettøyne. Pronotum er klokkeformet, dekkvingene nokså lange og jevnbrede. Oversiden er uten påfallende hår. Larvene er sylindriske, glatte og blanke, gulrødlige.


== Levevis ==
I motsetning til de fleste andre medlemmene i gruppen mudderbiller (Dryopoidea) (hvis det nå er der callirhipidene hører hjemme) er disse billene ikke knyttet til vann. Larvene utvikler seg i gamle, råtne trestokker som er sterkt angrepet av sopp (hvitråte). De voksne billene kommer gjerne til lys, og lever trolig ganske kort tid.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen, fra Mexico i nord til Argentina i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea) (usikker plassering)
Familien Callirhipidae van Emden, 1924
Slekten Celadonia Laporte de Castelnau, 1840  – Amerika
Celadonia bicolor (Laporte de Castelnau, 1834)
Celadonia bocourti Pic, 1927
Celadonia costaricensis (Emden, 1931)
Celadonia gounelleii (Pic, 1916)
Celadonia hoodii (Saunders, 1834)
Celadonia laportei Hope, 1846
Celadonia luteonotata (Pic, 1907)
Celadonia scapularis (Laporte de Castelnau, 1834)


== Eksterne lenker ==
(en) Celadonia i Global Biodiversity Information Facility
Psephenus

Psephenus er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede. 


== Utseende ==
De voksne billene er nokså små (4-6 millimeter), avlange, matt brunlige biller. Antennene er perlekjede-formede, litt lengre enn hode + thorax. Palpene er forholdsvis kraftige, hodet lite med ganske store fasettøyne. Pronotum er trapesformet, kraftig innsmalnet forover. Dekkvingene er litt rundede. Beina er middels lange, lårene litt fortykkede. Larvene, såkalte "water pennies", er flate og ovale og ligger tett presset mot steinene i den strie strømmen.


== Levevis ==
Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
Underfamilien Psepheninae
Slekten Psephenus Haldeman, 1853
Psephenus arizonensis Brown & Murvosh, 1974
Psephenus falli Casey, 1893
Psephenus haldemani Horn, 1870
Psephenus herricki (Dekay, 1844)
Psephenus lutulentus Scudder, 1900
Psephenus minckleyi Brown & Murvosh, 1974
Psephenus montanus Brown & Murvosh, 1974
Psephenus murvoshi Brown, 1970
Psephenus oresbius Spangler, 1968
Psephenus palpalis Champion, 1913
Psephenus spangleri
Psephenus texanus Brown & Arrington, 1967
Psephenus usingeri Hinton, 1934


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
Larve, «water penny» Psepheninae: Psephenus sp. (nordamerikansk art)(en) Psephenus i Encyclopedia of Life 
(en) Psephenus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Psephenus hos Fossilworks 
(en) Psephenus hos ITIS 
(en) Psephenus hos NCBI 
(en) Kategori:Psephenus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons Kursiv tittel{{}}
Micilus

Micilus er en slekt av biller som kan ligne på små skarabider, men hører til familien strandgravere. Både larvene og de voksne billene lever i ganger de graver i sand- eller mudderbunn ved kanten av vann, enten elver, bekker eller ved saltvann. De kan kjennes på avlang, jevnbred og noe flat kroppsform, kraftige bein med piggete legger (tibiae), korte antenner og fremskytende munndeler.


== Utseende ==
En liten, avlang, sylindrisk, matt, lyst brunlig bille. Antennene er forholdsvis korte, hodet er trapesformet med middelsstore fasettøyne som sitter langt bak på hodet. Pronotum er bredt rundet, tydelig bredere enn de jevnbrede dekkvingene. Beina er korte og kraftige med pigger på leggene.


== Levevis ==
Alle strandgraverne er knyttet til vann, men de holder seg på bredden. Noen arter lever på sandbunn i fjæra og er dermed blant de forholdsvis få billene knyttet til saltvann. Disse gjemmer seg i gangene sine ved flo sjø. Andre arter kan finnes ved brakkvann, for eksempel i takrør-sumper. Både voksne og larver graver ganger som de lever i. De voksnes ganger kan kjennes på at de ender i en "skorstein" av sand eller mudder. De spiser alger, plankton og lignende smått organisk materiale. Larvene spiser sand eller mudder og skiller ut næringsorganismene fra dette. Disse billene viser seg sjelden på overflaten, men de voksne flyr en del og tiltrekkes da til lys.


== Utberdelse ==
Arten er vidt utbredt fra Mellom-Europa (Nord-Italia, Østerrike) østover til sentral-Asia (Afghanistan, Turkmenistan) og det nordlige India.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien strandgravere, Heteroceridae
Underfamilien strandgravere (Heterocerinae)
Slektsgruppen Micilini
Slekten Micilus Mulsant & Rey, 1872
Micilus minutissimus J. Sahlberg, 1900
Micilus murinus (Kiesenwetter, 1843)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A. og Zurcher, E.J. Delta Interactive Key – Coleoptera Elateriformia, Heteroceridae. [1]


== Eksterne lenker ==
Bilder fra Delta Interactive Key:
Micilus sp.
Larve
(en) Micilus i Encyclopedia of Life 
(en) Micilus i Global Biodiversity Information Facility
Panicum repens

Panicum repens er en flerårig grasart.
Den har opptil 1 cm tykke jordstengler som vokser horisontalt på 5–20 cm dybde. Stråene er seige, opprette eller oppstigende, og 30–125 cm høye. Bladene er 7–25 cm lange, 0,2–0,8 cm brede og har ei slirehinne med lange hår langs kanten. Blomsterstanden er endestilt, smalt avlang og 5–20 cm lang. Småaksene er eggformede, tilspissede og 2,5–3,5 mm lange.
Panicum repens forekommer naturlig i hele Afrika, Sør-Europa, varme deler av Asia og Australia. Den er innført med menneskelig hjelp til alle tropiske og subtropiske strøk mellom 35° sør og 43° nord. Den vokser på fuktige steder som breddene til elver og innsjøer og langs brakkvann.
Jordstenglene gjør at den kan spre seg svært effektivt, og Panicum repens er et plagsomt ugras. I plantasjer med oljepalmer og gummitrær kan den bekjempes med å så planter i erteblomstfamilien som kveler den. Andre alternativer er dyppløying eller plantevernmidler. Luking eller bruk av grev er lite effektivt på grunn av de dype jordstenglene.


== Galleri ==

		
		
		


== Litteratur ==
«Panicum repens». Flora of China. Besøkt 24. april 2022. 
«Panicum repens». Plants of the World Online. Kew Science. Besøkt 24. april 2022. 
«Panicum repens (torpedo grass)». Invasive Species Compendium. Besøkt 24. april 2022. 


== Eksterne lenker ==
(en) Panicum repens i Encyclopedia of Life 
(en) Panicum repens i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Panicum repens hos ITIS 
(en) Panicum repens hos NCBI 
(en) Panicum repens hos The International Plant Names Index 
(en) Panicum repens hos Tropicos 
(en) Panicum repens hos GrassBase 
(en) Kategori:Panicum repens – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Panicum repens – detaljert informasjon på Wikispecies
Pelonomus

Pelonomus er en slekt av mudderbiller som lever i eller ved vann. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.


== Utseende ==
Små til middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange, blankt mørkbrune til svarte biller, antenner, palper og bein gjerne gule. Antennene er kortere enn hodets bredde, og består 8-11 ledd. Pronotum er trapesformet, dekkvingene er jevnbrede med kraftige punkstriper, avrundet bak. Beina er nokså lange, fotleddene er ofte ganske lange med store klør ytterst. Undersiden hos de artene som lever i vann er kledt med fine, korte, vannavstøtende hår, et såkalt plastron, som holder på et luftlag som er nyttig for billenes gassutveksling. Hunnene har et langt, spisst eggleggingsrør som vanligvis er trukket inn i bakkroppen.


== Levevis ==
Disse billene lever i eller ved vann. Det er bare de voksne individene av noen arter som er rent vannlevende, andre voksne og alle larver finner man gjerne i mudderet i vannkanten. Denne slekten utmerker seg ved at larvene er nokså rent landlevende. De artene som lever i vann kan ikke svømme, men kryper rundt på bunnen, under steiner eller på vannplanter. De trenger ikke komme opp til overflaten for å puste, men gassutvekslingen skjer gjennom plastronet på undersiden. Dette krever oksygenrikt vann og disse artene er derfor vanligvis å finne i kjølig, rennende vann med mye oksygen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-, Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien mudderbiller, Dryopidae
Slekten Pelonomus Erichson, 1847
Pelonomus griseus Blatchley & Leng, 1916
Pelonomus impressiventris Blatchley & Leng, 1916
Pelonomus obscurus Leconte, 1852 - Nord-Amerika
Pelonomus palpalis Sharp, 1882
Pelonomus picipes (Olivier, 1791)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Pelonomus i Encyclopedia of Life 
(en) Pelonomus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pelonomus hos ITIS 
(en) Pelonomus hos NCBI 
(en) Kategori:Pelonomus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Pelochares

Pelochares er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. Underfamilien Limnichinae lever ved ferskvann og kan også finnes på fuktige steder et stykke fra vann.


== Utseende ==
Små (ca. 1 millimeter), ovale og hvelvede, mørke biller. Oversiden er tett kledt med korte hår. Antennene er middels lange, tynne, uten en klubbe ytterst.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Europa og Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien Limnichidae Erichson, 1846
Underfamilien Limnichinae
Slekten Pelochares Mulsant & Rey, 1869


=== Liste over artene ===


== Kilder ==
Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A. og Zurcher, E.J. Delta Interactive Key – Coleoptera Elateriformia, Limnichidae. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Pelochares i Encyclopedia of Life 
(en) Pelochares i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pelochares hos Artsdatabanken 
(sv) Pelochares hos Dyntaxa 
(en) Pelochares hos Fossilworks 
(en) Pelochares hos ITIS 
(en) Pelochares hos NCBI 
(en) Kategori:Pelochares – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pelochares – detaljert informasjon på Wikispecies
Estland 200

Estland 200 (estisk: Eesti 200) er et politisk parti i Estland. Estland 200 har et liberalt og progressivt program.Partiet ble dannet i 2018, hundre år etter Estlands uavhengighetserklæring. Partiet målbærer en nokså teknokratisk kritikk av statsstyret, som de mener er preget av kortsiktig politisk vinning. Symbolikken i partinavnet er å forme Estland de neste hundre årene.Partiet oppfatter seg selv som et liberalt sentrumsalternativ til både Det estiske reformpartiet og Det estiske senterpartiet, som det har hentet mange tidligere velgere fra. Estland 200 henvender seg også til den russisktalende minoriteten i Estland.Partileder siden grunnleggelsen er Kristina Kallas, som er statsviter med ekspertise i minoritetsspørsmål. Tidligere forsvarsminister, sosialminister og konservativ partileder Margus Tsahkna er også blant grunnleggerne av Estland 200.


== Valghistorikk ==


== Referanser ==
EM i friidrett innendørs 2017 – 60 meter kvinner

60 meter for kvinner under EM i friidrett innendørs 2017 ble arrangert i Beograd 4. mars 2017 klokken 9:45 (forsøksheats), 5. mars 16:00 (semifinaler) og 18:10 (finale) lokal tid.


== Rekorder ==


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===

Kvalifisering: De fire første i hvert heat (Q) og de fire raskeste ellers (q) gikk videre til semifinalene.


=== Semifinaler ===
Kvalifisering: De to første i hver semifinale (Q) og de raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.


=== Finale ===
Resultater:


== Referanser ==
Lara (bille)

Lara er en slekt av elvebiller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 6 millimeter), avlange, halvmatte, mørke elvebiller. Artene i underfamilien Larainae fint hårete og matte. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. Hodet er lite, antennene er middels lange, 7–11-leddete, tråd- eller kølleformede. Dekkvingene er avlange med punktrekker. Beina er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer uvanlig store klør. Larvene er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset.


== Levevis ==
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Larvene i denne slekten lever på død ved som ligger under vann, og er avhengige av mikrober for å fordøye veden. Larveutviklingen er ganske langsom og det tar gjerne 4-6 år å komme seg gjennom livssyklusen, men de voksne billene lever bare ca. 3 uker.
Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien elvebiller, Elmidae Curtis, 1830
Underfamilien Larainae LeConte, 1861 – for det meste tropiske arter
Slekten Lara LeConte, 1852
Lara avara LeConte, 1852
Lara gehringi Darlington, 1929


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Lara (bille) i Encyclopedia of Life 
(en) Lara (bille) i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lara (bille) hos ITIS 
(en) Lara (bille) hos NCBI
Line Coll

Line Marianne Coll (født 1972) er en norsk advokat som siden 1. august 2022 er direktør i Datatilsynet i Norge.Coll er utdannet jurist fra Universitetet i Oslo, og var partner i advokatfirmaet Wikborg Rein da hun ble direktør for Datatilsynet. Hun var da tilknyttet firmaets fagområde for teknologi og digitalisering. 
Coll har også vært advokat i Equinor, Advokatfirmaet Wiersholm og Norges Bank Investment Management. I 2007-2008 var hun sekretær for Personvernkommisjonen og årene forut for dette var hun forsker ved Senter for rettsinformatikk ved Universitetet i Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Line Coll på Twitter 
Line Coll på LinkedIn
Porcinolus

Porcinolus er en slekt av biller som hører til familien pillebiller (Byrrhidae). De kjennes særlig på at de hvis de blir skremt, trekker bein og antenner inn i furer på undersiden, slik at hele kroppen blir glatt og jevn, pille-lignende. Et annet særtrekk er at både larver og voksne biller lever av mose, noe som er ganske uvanlig mellom "høyere" insekter.


== Utseende ==
Små (ca. 4 millimeter), ovale, mørke biller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte. Oversiden er kledt med korte, oppstående børster. Hodet er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. Beina er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. Larvene er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.


== Levevis ==
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Europa og Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
Familien pillebiller, Byrrhidae
Underfamilien hårpillebiller, Byrrhinae
Stammen Byrrhini
Slekten Porcinolus Mulsant & Rey, 1869Porcinolus crescentifer Casey, 1912 - trolig et synonym for P. undatus
Porcinolus hystrix Casey, 1912 - trolig et synonym for P. undatus
Porcinolus murinus (Fabricius, 1794) - eneste art i Europa, også i Norge
Porcinolus undatus (Melsheimer, 1844)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. 344 sider. ISBN 8712166936
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae. (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Porcinolus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Porcinolus hos Artsdatabanken 
(sv) Porcinolus hos Dyntaxa 
(en) Porcinolus hos Fossilworks 
(en) Porcinolus hos ITIS 
(en) Porcinolus hos NCBI 
(en) Kategori:Porcinolus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Porcinolus – detaljert informasjon på Wikispecies
Notodascillus

Notodascillus er en slekt av biller.


== Utseende ==
Middels store (ca. 7–15 mm), avlange biller. Kroppen er mørkt farget og halvmatt. Hodet er ganske lite. Fasettøynene er forholdsvis små. Antennene er 11-leddete, ganske lange (når minst til bakkanten av brystskjoldet) sagtakkede eller litt kamformede. Brystskjoldet (pronotum) er temmelig kort og bredere enn langt. Dekkvingene er avlange, 3-5 ganger så lange som pronotum, som oftest med tydelige lengdestriper. Beina er middels lange og slanke. Det fjerde (nest ytterste) fotleddet er mer eller mindre tolappet, det femte (ytterste) leddet er langt og tynt.
Larvene ligner noe på scarabaeiforme larver. De er krumme, med tydelig markerte ryggplater, tre par ganske lange bein og en kraftig hodekapsel med sterke kjever (mandibler). Arten som finnes i Norge, Dascillus cervinus, er 7–8 mm lang, matt, hannene er gråaktige og hunnene gulbrune.


== Levevis ==
Larvene lever i jorden. Man regner med at larvene til underfamilien Dascillinae spiser røtter. Underfamilien Karumiinae ser ut til å være knyttet til termitter, og man tror at larvene lever i eller ved termittenes underjordiske reir. De voksne billene kan være vanlige på blomsterenger om sommeren, de flyr gjerne i solskinn. Den norske arten kan finnes ganske langt til fjells, og av og til kan man finne dem tallrikt på snøfonner, der de trolig har blitt blåst ut.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det østlige Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien engbiller (Dascilloidea)
Familien engbiller (Dascillidae)
Underfamilien Engbiller (Dascillinae) – mest i tempererte områder
Slekten Notodascillus Carter, 1935
Notodascillus brevicornis (W.J. MacLeay, 1872)
Notodascillus iviei Jin, Ślipiński & Pang, 2013
Notodascillus sublineatus  Carter, 1935


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. 344 sider. ISBN 8712166936


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Notodascillus [2]
(en) Notodascillus i Encyclopedia of Life 
(en) Notodascillus i Global Biodiversity Information Facility 
Notodascillus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Interaktiv bestemmelsesnøkkel
Delta Interactive Key – Dascillidae