jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cyclopes didactylus

Cyclopes didactylus er én av sju nålevende arter i slekten dvergmaurslukere (Cyclopes). Slekten inngår som eneste slekt i dvergmaurslukerfamilien (Cyclopedidae), som sammen med maurslukerfamilien (Myrmecophagidae) utgjør delgruppen maurslukere (Vermilingua) i ordenen Pilosa. Dette er pattedyr i gruppen av gomlere (Xenarthra).


== Taksonomi ==
Tidligere regnet man med at C. didactylus besto som sju underarter, men en studie publisert i 2017 viser at fire de tidligere underartene er selvstendige arter (og de resterende tre er synonymer). Samtidig ble det oppdaget tre helt nye arter i gruppen, som i steder for én art med sju underarter nå teller sju selvstendige arter. Underartene som har blitt synonymisert er merket i inndelingen.


== Biologi ==
C. didactylus, som inkluderer synonymet C. d. melini, forekommer i den nordlige Amazonasskogen, langs venstresiden av Rio Negro, Uaupés og på begge sider av elva Orinoco, videre mot Nord-Venezuela og Guyanas, inkludert også på øya Trinidad. Den forekommer også på høyre side av Amazonas, i det nordøstlige Amazonas i Brasil (delstaten Pará) og mot de brasilianske delstatene Maranhão og Piauí, samt med en begrenset populasjon i den nordøstlige Mata atlântica (Atlanterhavsskogen), inkludert delstatene Rio Grande do Norte, Paraíba, Pernambuco og Alagoas.Arten har i hovedsak brungul pels, men lemmene, bakenden og halen er mer gråaktig og oversiden er mørkere enn undersiden. Ryggstripen (dorsalstripen) er uregelmessig, men distinktiv, og både den dorsale og ventrale svarte stripen er tydelig. Som sådan er dette den eneste av de sju artene hvor både den dorsale og ventrale stripen er tydelig markert.


== Inndeling ==
Inndelingen følger i hovedsak Delsuc et al. (2012), men med ny inndeling av dvergmaurslukerfamilien (Cyclopedidae) i henhold til Miranda et al. (2017).

Pilosa, (dovendyr og maurslukere)
Folivora, dovendyr
Vermilingua, maurslukere
Cyclopedidae, dvergmaurslukerfamilien
Cyclopes, dvergmaurslukere
C. didactylus, (ikke navngitt), inkluderer synonymet C. d. melini
C. catellus, (ikke navngitt)
C. dorsalis, (ikke navngitt), inkluderer synonymene C. d. eva og C. d. mexicanu
C. ida, (ikke navngitt)
C. thomasi, (ikke navngitt)
C. rufus, (ikke navngitt)
C. xinguensis, (ikke navngitt)
Myrmecophagidae, maurslukerfamilien
Protamandua †
Myrmecophaga
M. tridactyla, kjempemaursluker
Neotamandua †
Tamandua, tremaurslukere
T. mexicana, nordtremaursluker
T. tetradactyla, sørtremaursluker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cyclopes didactylus i Encyclopedia of Life 
(en) Cyclopes didactylus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cyclopes didactylus hos ITIS 
(en) Cyclopes didactylus hos NCBI 
(en) Kategori:Cyclopes didactylus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cyclopes didactylus – detaljert informasjon på Wikispecies
Bjerkelyveien (Ringerike)

Bjerkelyveien (9-23, 2-18)) er en vei på Helgelandsmoen i Ringerike. 
Bjerkelyveien går fra Norderhovsveien, vestover mot Storelva, og ligger mellom Rønningsveien (Hole kommune) og Elvelyveien (Ringerike). Kommunegrensen mot Hole kommune går rett sør for Bjerkelyveien.Veien ligger cirka 68 meter over havet ved Norderhovsveien.


== Bildegalleri ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjerkelyveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Maurslukere

Maurslukere (Vermilingua) er en delgruppe i ordenen Pilosa og består av to familier med tilsammen ti nålevende arter. Pilosa inngår videre i gruppen gomlere (Xenarthra). 


== Taksonomi ==
Tidligere regnet man bare med én art til dvergmaurslukerfamilien (Cyclopedidae), men en studie publisert i 2017 viser at fire av tidligere underartene er selvstendige arter (og de resterende tre synonymer). Samtidig ble det oppdaget tre helt nye arter, slik at dvergmaurslukere (Cyclopes) nå omfatter sju arter.


== Biologi ==
Maurslukere er pattedyr med en lang sylindrisk snute og tannløse kjever, men artene har ei svært lang og klebrig tunge som de benytter til å få i seg føden med. Føden består i hovedsak av maur og termitter. Én av artene er kun terrestrisk, mens de resterende ni er både terrestriske og trelevende. Artene som klatrer i trærne har alle en delvis gripehale, som de bruker aktivt når de klatrer.


== Inndeling ==
Inndelingen følger i hovedsak Delsuc et al. (2012), men med ny inndeling av dvergmaurslukerfamilien (Cyclopedidae) i henhold til Miranda et al. (2017).

Pilosa, (dovendyr og maurslukere)
Folivora, dovendyr
Vermilingua, maurslukere
Cyclopedidae, dvergmaurslukerfamilien
Cyclopes, dvergmaurslukere
C. didactylus, (ikke navngitt)
C. catellus, (ikke navngitt)
C. dorsalis, (ikke navngitt)
C. ida, (ikke navngitt)
C. thomasi, (ikke navngitt)
C. rufus, (ikke navngitt)
C. xinguensis, (ikke navngitt)
Myrmecophagidae, maurslukerfamilien
Protamandua †
Myrmecophaga
M. tridactyla, kjempemaursluker
Neotamandua †
Tamandua, tremaurslukere
T. mexicana, nordtremaursluker
T. tetradactyla, sørtremaursluker


== Fylogeni ==
Fylogeni etter Delsuc et al. (2012).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maurslukere i Encyclopedia of Life 
(en) Maurslukere hos Fossilworks 
(en) Maurslukere hos ITIS 
(en) Maurslukere hos NCBI 
(en) Kategori:Vermilingua – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Vermilingua – detaljert informasjon på Wikispecies
Fjordkraft-ligaen 2022/23

Fjordkraft-ligaen 2022/23 er den 84. sesongen i det øverste nivået i ishockey i Norge. Seriestart for grunnspillet var 9. september 2022 og blir avsluttet 28. februar 2023. De samme ti lagene som spilte Fjordkraft-ligaen 2021/22 spiller i denne sesongens serie.


== Tabellen ==


== Lagene (2022–23) ==
Poengene ble fordelt etter IIHFs trepoengssystem:

Seier i ordinær spilletid ga 3 poeng
Seier etter forlengning eller straffeslagskonkurranse ga 2 poeng.
Nederlag etter forlengning eller straffeslagskonkurranse ga 1 poeng.
Nederlag i ordinær spilletid ga 0 poeng.Overtidsperioden spilles med tre mann på hvert lag, og vinnes når et av lagene scorer et mål («sudden death»). Overtidsperioden varer 5 minutter. Hvis kampen stadig er uavgjort avgjøres kampen på straffeslag, hvor hvert lag velger 3 spillere som skal prøve å score på motstanderens mål på best av 3. Hvis kampen stadig er likt etter de 3 straffeslagene fortsetter det i sudden death inntil et av lagene scorer (som omtales som «Game Winning Shot», GWS).


== Resultattabell ==

Rediger her


== Sluttspill ==

Mal:NM ishockey 2023


== Kvalifisering til Fjordkraft-ligaen 2023/24 ==
Mal:Kvalifisering Fjordkraft-ligaen 2023/24


== Referanser ==


== Se også ==
Mesterligaen i ishockey 2022/23
NM i ishockey 2023
1. divisjon ishockey for menn 2022/23
2. divisjon ishockey for menn 2022/23
Mary Luz Andía

Mary Luz Andía (født 9. november 2000) er en peruansk friidrettsutøver som konkurrerer i kappgang.Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo, der hun ble nummer 24 på 20 kilometer kappgang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mary Luz Andía – Olympedia 
(en) Mary Luz Andía – World Athletics
Elvelyveien

Elvelyveien (2, 9-25)) er en vei på Helgelandsmoen i Ringerike. 
Elvelyveien går fra Norderhovsveien, vestover mot Storelva, og ligger på nordsiden av Bjerkelyveien. Kommunegrensen mot Hole kommune går cirka 400 meter sør for Elvelyveien.Veien ligger cirka 68 meter over havet ved Norderhovsveien.


== Bildegalleri ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elvelyveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ptilium

Ptilium er en slekt av bittesmå biller som hører til familien fjærvinger (Ptiliidae).


== Utseende ==
Små (gjerne ca. 1 millimeter), avlange, ganske blanke, brunlige fjærvinger. Antennene er 11-leddete, de tre ytterste leddene danner en avlang klubbe, de tre leddene innenfor disse er ganske tynne. Hodet er kort og bredt. Pronotum er rundet med tre mer eller mindre tydelige lengdefurer, ytterkantene av pronotum og dekkvingene danner ikke en kontinuerlig kurve. Dekkvingene er rundede og hvelvede. Føttene består av to ganske korte, indre ledd og et nålefint, tredje ledd.


== Levevis ==
Fjærvinger finnes ofte i tilknytning til ulike slags råtnende materiale, som løvstrø, kompost og møkk. Andre arter lever knyttet til spesielle sopp-arter. Fjærvingebillene er ofte svært tallrike i løvstrø, men fordi de er så små kreves det spesielle innsamlingsmetoder for å få tak i dem.


== Utbredelse ==
Slekten er mest utbredt (eller i alle fall best kartlagt) i Europa, og 14 av de 25 artene lever her.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien fjærvinger, Ptiliidae Heer, 1843
Underfamilien fjærvinger, Ptiliinae
Stammen Ptiliini
Slekten Ptilium Gyllenhal, 1827 – fem arter i Norge
Ptilium affine Erichson, 1845
Ptilium brevipenne Deane, 1932
Ptilium caesum Erichson, 1845
Ptilium cognatum Bésuchet, 1971
Ptilium cordatum (Motschulsky, 1869)
Ptilium exaratum (Allibert, 1844) - finnes i Norge
Ptilium fissicolle Reitter, 1884
Ptilium fulvescens (Motschulsky, 1869)
Ptilium horioni Rosskothen, 1934 - finnes i Norge
Ptilium latum (Gillmeister, 1845)
Ptilium leai Deane, 1932
Ptilium ligni Deane, 1932
Ptilium modestum Wankowicz, 1869 - finnes i Norge
Ptilium myrmecophilum (Allibert, 1844) - finnes i Norge
Ptilium orientale Deane, 1932
Ptilium rennelensis Deane, 1932
Ptilium schuleri Ganglbauer, 1899
Ptilium scrutandum Besuchet, 1971
Ptilium tenue Kraatz, 1858
†Ptilium tertiarium Horion, 1937 (fossil)
Ptilium timidum Bésuchet, 1971
Ptilium torresensis Deane, 1931
Ptilium vexans Flach, 1889
Ptilium wilsoni Deane, 1932
Ptilium xanthorrhoeae Deane, 1932


== Referanser ==


== Kilder ==
Hall, W.E. 1995. Ptiliidae, Featherwing beetles i Tree of life. [1]


== Eksterne lenker ==
Ptilium på Artsdatabanken [2]
(en) Ptilium i Encyclopedia of Life 
(en) Ptilium i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Ptilium hos Dyntaxa 
(en) Ptilium hos NCBI 
(en) Kategori:Ptilium (Ptiliidae) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ptilium (Animalia) – detaljert informasjon på Wikispecies
Gamle Holeveien

Gamle Holeveien (1-13, 2-6)) er en vei på Helgelandsmoen i Hole kommune. 
Gamle Holeveien krysser Solengveien, og går sørover der den går over i Kastebakken. Nordenden av veien går nesten bort til kommunegrensen mot Ringerike kommune.Veien ligger cirka 68 meter over havet.


== Bildegalleri ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gamle Holeveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Guyanobius

Guyanobius er en slekt av biller som hører til familien vannkjær (Hydrophilidae).


== Utseende ==
Små, ovale, blankt svarte vannkjær. Oversiden er hvelvet, undersiden flat.


== Levevis ==
Artene er funnet i klumper av døde blader i fjellbekker eller -elver.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Brasil, Guyana og Venezuela.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien vannkjær, Hydrophiloidea
Familien vannkjær, Hydrophilidae
Underfamilien Chaetarthriinae
Stamme Chaetarthrini
Slekten Guyanobius Spangler, 1986Guyanobius adocetus  Spangler, 1986
Guyanobius lacuniventris Gustafson & Short, 2010
Guyanobius queneyi Gustafson & Short, 2010
Guyanobius simmonsorum  Spangler, 1990


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hemisphaera på GBIF [2]
(en) Guyanobius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Guyanobius hos NCBI 
Guyanobius – detaljert informasjon på Wikispecies
Saprinodes

Saprinodes er en slekt av biller som tilhører familien stumpbiller (Histeridae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (ca. 3 millimeter), tettbygde, rundede, brunlige stumpbiller. Oversiden er tett og kraftig punktert. Kroppen er rundet og litt hvelvet. Gruppen kan kjennes på at dekkvingenes midparti er slett uten punkstriper, ofte speilblankt.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien speilstumpbiller, Saprininae Banchard, 1845) – 600 arter i 54 slekter, mange knyttet til sanddyner
Slekten Saprinodes Lewis, 1891
Saprinodes distinctus Dégallier, 1993
Saprinodes falcifer Lewis, 1891


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life
Atlas of Living Australia - Saprinodes [1]
Saprinodes på GBIF [2]


== Eksterne lenker ==
Bilde av Saprinodes distinctus [3]
(en) Saprinodes i Encyclopedia of Life 
(en) Saprinodes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Saprinodes hos ITIS 
(en) Saprinodes hos NCBI 
(en) Kategori:Saprinodes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Tise

Tise er en norsk markedsplass på nett og mobile enheter som formidler ulike typer annonser for privatpersoner. Selskapet hadde sitt utspring fra NTNU-miljøet som ble stiftet av Eirik Frøyland Rime og Axel Franck Næss i 2014. Selskapet driver primært med å la privatpersoner kjøpe og selge brukte varer, selv om hovedtyngden ligger i klær. I media har Tise hatt et stort fokus på gjenbruk, og har blant annet med profilen Jenny Skavlan som medeier og frontfigur.Tise-appen har over 1,2 millioner brukere fordelt på flere land som Norge, Sverige, Finland og Danmark, og hentet sommeren 2021 inn 96 millioner kroner i en emisjon som priset selskapet til 490 millioner kroner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Seiling under Sommer-OL 2020 – RS:X menn

Seiling under Sommer-OL 2020 – RS:X menn ble arrangert i Enoshima Yacht Harbor fra 25. til 31. juli 2021.


== Resultater ==
Forklaring:    DNF – Fullførte ikke;  DPI – Skjønnmessig straff ilagt;    OCS – Tjuvstart (regel 30.1); UFD – Tjuvstart: diskvalifisert ved U-flagg;     RDG – Godtgjørelse innvilget;            


== Referanser ==
Hydraena

Hydraena er en slekt av biller som lever i og ved ferskvann. De er små biller som kan kjennes på at maksillarpalpene (munnfølerne) er svært lange.


== Utseende ==
Små biller (1 – 3 mm), brystskjoldet og dekkvingene tydelig skilt ved en innskjæring. Hodet er bredt med små, runde fasettøyne. Antennene består av ni til elleve ledd, med en svakt definert, fire- eller fem-leddet kølle. Palpene (munnfølerne) er mye lengre enn antennene. Brystskjoldet (pronotum) er kantete med tydelige groper eller lengdefurer. Dekkvingene har tydelige punktrekker. Beina er forholdsvis korte med fire-leddete føtter. Larvene er lange og slanke, med tre par korte bein og en hodekapsel med forholdsvis lange antenner og små kjever.


== Levevis ==
Palpebillene lever i eller ved vann. De forskjellige artene finnes stort sett enten i stillestående eller rennende vann, sjelden begge deler, og holder seg i vegetasjon eller mudder nær bredden, også på land ved vannkanten. Artene i slekten Hydraena foretrekker stort sett rent og klart vann, og kan være gode indikatorer på lite forurensning. De voksne billene er planteetere, larvene rovdyr.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea (litt usikker plassering)
Familien palpebiller, Hydraenidae
Underfamilien Bekkepalpebiler, Hydraeninae
Stammen Hydraenini
Slekten Hydraena Kugelann, 1794  – omtrent 400 arter på verdensbasis. I Norge:
Hydraena britteni Joy, 1907  – trolig den vanligste arten
Hydraena gracilis Germar, 1824
Hydraena nigrita Germar, 1824
Hydraena palustris Erichson, 1837
Hydraena riparia Kugelann, 1794


=== Liste over arter som ikke forekommer i Norge ===


== Kilder ==
Hansen, M. 1987. The Hydrophiloidea (Coleoptera) of Fennoscandia and Denmark. Fauna Entomologica Scandinavica 18. E.J.Brill / Scandinavian Science Press Ltd.


== Eksterne lenker ==
(en) Hydraena i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hydraena hos Artsdatabanken 
(sv) Hydraena hos Dyntaxa 
(en) Hydraena hos Fossilworks 
(en) Hydraena hos ITIS 
(en) Hydraena hos NCBI 
(en) Kategori:Hydraena – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hydraena – detaljert informasjon på Wikispecies
Kastebakken

Kastebakken (1A-21, 2A-34) er en vei på Helgelandsmoen på Røyse i Hole kommune. 
Kastebakken går nordover fra Portveien, på nordsiden av Helgelandsmoen Næringspark, og går nordover til Storelva der den går over i Gamle Holeveien. Veien består av eneboliger og tomannsboliger, og ligger cirka 69 meter over havet.Kastebakkroken er en sidevei til Kastebakken.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Se også ==
Ulvestøtta ved Kastebakken


== Eksterne lenker ==
(en) Kastebakken – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Seiling under Sommer-OL 2020 – RS:X kvinner

Seiling under Sommer-OL 2020 – RS:X kvinner ble arrangert i Enoshima Yacht Harbor fra 25. til 31. juli 2021.


== Resultater ==
Forklaring:    DNF – Fullførte ikke;  DPI – Skjønnmessig straff ilagt;     UFD – Tjuvstart: diskvalifisert ved U-flagg;     RDG – Godtgjørelse innvilget;            


== Referanser ==
Nossidium

Nossidium er en slekt av bittesmå biller som hører til familien fjærvinger (Ptiliidae).


== Utseende ==
Små (gjerne ca. 1 millimeter), brede, ganske blanke, brunlige fjærvinger. Antennene er 11-leddete, de tre ytterste leddene danner en avlang klubbe, de fem leddene inennfor disse er ganske tynne. Oversiden er tydelig hårete. Hodet er kort og bredt. Pronotum er rundet med tre mer eller mindre tydelige lengdefurer, ytterkantene av pronotum og dekkvingene danner omtrent en kontinuerlig kurve. Dekkvingene er rundede og hvelvede. Føttene består av tre ledd som er nokså jevntykke.


== Levevis ==
Fjærvinger finnes ofte i tilknytning til ulike slags råtnende materiale, som løvstrø, kompost og møkk. Andre arter lever knyttet til spesielle sopp-arter. Fjærvingebillene er ofte svært tallrike i løvstrø, men fordi de er så små kreves det spesielle innsamlingsmetoder for å få tak i dem.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien fjærvinger, Ptiliidae Heer, 1843
Underfamilien fjærvinger, Ptiliinae
Stammen Ptiliini
Slekten Nossidium Erichson, 1845
Nossidium americanum (Motschulsky, 1869)
Nossidium amoenum (Motschulsky, 1869)
Nossidium flachi Ganglbauer, 1899
Nossidium harrietae Darby, 2020
Nossidium issyae Darby, 2016
Nossidium katyae Darby, 2015
Nossidium pilosellum (Marsham, 1802) - forekommer i Danmark
Nossidium posthumum A.Matthews, 1874
Nossidium schuelkei Darby, 2016


== Referanser ==


== Kilder ==
Hall, W.E. 1995. Ptiliidae, Featherwing beetles i Tree of life. [1]


== Eksterne lenker ==
Nossidium på Artsdatabanken [2]
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [3]
(en) Nossidium i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Nossidium hos Artsdatabanken 
(sv) Nossidium hos Dyntaxa 
(en) Nossidium hos Fauna Europaea 
(en) Nossidium hos NCBI 
(en) Kategori:Nossidium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nossidium – detaljert informasjon på Wikispecies
Agyrtes

Agyrtes er en slekt av biller som tidligere ble regnet til åtselbillene.


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 4 – 5 mm), avlange, blanke, brunlige sumpbiller. Hodet er fremstikkende og godt synlig ovenfra. Antennene er forholdsvis lange, litt fortykkede mot spissen, men uten en tydelig avsatt kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, nesten så bredt som dekkvingene. Dekkvingene er brede, blanke, hver med ni punktstriper, men uten opphøyde ribber. Beina er lange og slanke. Larvene er pølseformede, med to ganske lange børster på det bakerste leddet, og ganske korte bein.


== Levevis ==
Lite synes være kjent om biologien til disse billene, som lever i tempererte områder på den nordlige halvkulen. De finnes helst på litt fuktige steder i skog. De voksne billene finnes ved råtnende organisk materiale av ulike slag, og det er trolig at larvene også lever der. De lange beina tyder på at de er gode løpere.


== Utbredelse ==
Slekten har en holarktisk utbredelse.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien sumpbiller, Agyrtidae
Underfamilien Agyrtinae
Slekten Agyrtes Frölich, 1799
Agyrtes alutaceus Reitter, 1901
Agyrtes bicolor Laporte de Castelnau, 1840 – funnet i Sverige og Danmark
Agyrtes castaneus (Fabricius, 1792)
Agyrtes ferrugineus Solsky, 1874
Agyrtes kashmirensis Schawaller, 1979
Agyrtes longulus (LeConte, 1859)
Agyrtes primoticus Scudder, 1900
Agyrtes sichuanensis Schawaller, 1999
Agyrtes similis Fall, 1937


== Referanser ==


== Kilder ==
Coleoptera, Agyrtidae i Tree of life
Agyrtes på GBIF [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Agyrtes i Encyclopedia of Life 
(en) Agyrtes i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Agyrtes hos Artsdatabanken 
(sv) Agyrtes hos Dyntaxa 
(en) Agyrtes hos Fauna Europaea 
(en) Agyrtes hos Fossilworks 
(en) Agyrtes hos ITIS 
(en) Agyrtes hos NCBI 
(en) Kategori:Agyrtes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Agyrtes – detaljert informasjon på Wikispecies
Valsjøen

Valsjøen er en innsjø i Gutulia nasjonalpark. Det er godt ørretfiske i vannet, og det er en bestand av bever der.
HomeKit

HomeKit er en et programvarerammeverk for hjemmeautomasjon laget av Apple. Via Hjem-appen på iOS eller iPadOS kan brukere sette opp automatiske rutiner eller styre manuelt.
En hjemmesentral kreves for at HomeKit skal fungere. Dette kan enten være en Apple TV (full støtte fra fjerde generasjon), en iPad eller en HomePod smarthøyttaler. HomePod mangler et grafisk brukergrensesnitt, og styres istedet med talekommandoer ved hjelp av den virtuelle assistenten Siri.Hverken HomePod eller Apple TV kan brukes til å styre "sikre enheter", hvilket omfatter garasjedører, låser, alarmsystem og vinduer. Disse krever en autentisert iPhone eller iPad for å styres. Kontroll over utstyr som ikke regnes som sikre enheter kan også gis til gjester.


== Historie ==
HomeKit ble offisielt utgitt 17. september 2014 sammen med iOS 8.
Hjem-appen kom 13. september 2016 samtidig med iOS 10 og watchOS 3, og samlet styring av alle HomeKit-enheter i én applikasjon. Det ble også lagt til forhåndsprogrammerte "scener".24. september 2018 ble Hjem-appen lagt til på Mac med macOS 10.14 Mojave.


== Støttet utstyr ==
Utstyr som skal brukes med HomeKit må godkjennes av Apple. Det stilles blant annet krav om at produsenten blir med i Apple sitt MFi-program, og det stilles strenge krav til kryptering. Per oktober 2019 lister Apple opp 450 enheter som var kompatible med HomeKit, mens konkurrentene Amazon og Google listet opp henholdsvis 85 000 og 10 000. Utstyr som ikke eksplisitt er støttet av HomeKit kan noen ganger kobles til via en "gateway".


=== Eksempler på utstyr ===
HomeKit støtter utstyr i mange kategorier, blant annet:
Alarm- og sikkerhetsystem, røykvarsler, sprinkleranlegg, IP-kamera og andre kameraer, dør- og vindussensorer, smartlås, smartdør, smartdørklokke, garasjeportåpner
Berøringsfri vannkran, smartdusj
Fjernsyn, høyttalere, forsterker, mediasenterboks (Apple TV)
Lysstyring, fjernstrømbryter, trådløs strømbryter, smart vegguttak
Termostat, klimaanlegg, luftavfukter, luftfukter, luftrenser, vifte
Ruter, radiorepeater, maskenett


== Se også ==
Tingenes internett
SmartThings (Samsung)
Google Nest


== Referanser ==