James Whitfield

James Whitfield (født 3. november 1770 i Liverpool i England, død 19. oktober 1834 i Baltimore i Maryland i USA) var en engelsk katolsk prelat og erkebiskop av Baltimore.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
James Whitfield ble ordinert til prest av biskopen av Grenoble, Claude Simon, den 24. juli 1809 (da han var 38 år gammel) etter oppdrag fra William Gibson, apostolisk vikar gor Northern District of England.


=== Erkebiskop av Baltimore ===
Pave Leo XII utnevnte ham den 8. januar 1828 til koadjutorerkebiskop av Baltimore og titulærerkebiskop av Apollonia. Da erkebiskop Ambrose Maréchal PSS etterfulgte han ham som erkebiskop av Baltimore. Samtidig ble han apostolisk administrator for bispedømmet Richmond. Biskopen i Bardstown, Benedict Joseph Flaget PSS, bispeviet ham den  25. mai samme år. Medkonsekratorer var biskopen av Philadelphia, Henry Conwell, og biskopen av New York, John Dubois.
Erkebiskop Whitfield innkalte det første provinsialkonsil i Baltimore i 1829; da hadde erkebispedømmet om lag  87.000 katolikker og 52 prester. Han presiderte også det andre av dem i 1833. Siden Baltimore var det eneste erkebispedømmet i USA på den tiden, hadde disse kirkeforsamlingene nasjonal betydning.Whitfield arbeidet iherdig for de svartes velferd. Han støttet og bemyndiget grunnleggelsen av  Oblate Sisters of Providence. En gang sa han:

How distressing it is to be unable to send missionaries to Virginia, where there are five hundred thousand Negroes! It is indubitable that had we missionaries and funds to support them, prodigies would be effected in this vast and untilled field. In Maryland blacks are converted every day, and many of them are good Catholics and excellent Christians. At Baltimore many are frequent communicants, and three hundred or four hundred receive the Blessed Sacrament the first Sunday of every month. It is the same throughout Maryland, where there are a great many Catholics among the Negroes. 
Whitfield var sammen med sitt presteskap og sine ordenssøstre utrettelig i sin tjeneste for de rammede under kolerautbruddet i 1832. To prester og tre nonner blent dem en Oblate Sister of Providence, døde mens de pleide de syke.Da erkebiskop Whitfields egen helse sviktet, fikk han en koadjutorerkebiskop i Samuel Eccleston i 1834, og døde noen måneder etter, i en alder av 64 år.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) *1721
Kardinal Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695-1773) *1732
Biskop Charles Walmesley (1722-1797) *1756
Erkebiskop John Carroll (1735-1815) *1790
Biskop Benedict Joseph Flaget, P.S.S. (1763-1850) *1810
Erkebiskop James Whitfield (1770-1834) *1828


== Referanser ==