jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ruta de los Pueblos Blancos

Ruta de los Pueblos Blancos (De hvite byene i Andalucía) er en landeveisrute i Andalucía i Sør-Spania. I et delvis fjellfullt landskap fører den gjennom en serie små byer og landsbyer. Disse er for det meste basert på tidligere fønikiske og romerske bosetninger, og ble videreutviklet av maurerne fra 800- til 1500-tallet (se også: al-Andalus).
Typisk for de hvite landsbyene er de hvitkalkede husene og de trange, svingete gatene, som finnes i en lignende form i Nord-Afrika. I de fleste landsbyer er det også kirker (ofte bygget på stedet for tidligere moskeer) og herskapshus fra århundrene etter reconquista, hvis gotiske, renessanse- og barokkarkitektur utgjør en interessant kontrast til husenes mauriske karakter. Mange besøkende starter ruten i Arcos de la Frontera, som ofte regnes som utgangspunktet for Ruta de los Pueblos Blancos.
Følgende liste er et utvalg av steder som ligger langs ruten:

Alcalá del Valle
Algar
Algodonales
Arcos de la Frontera
Benaocaz
Bornos
El Bosque
El Gastor
Espera
Grazalema
Olvera
Prado del Rey
Puerto Serrano
Setenil de las Bodegas
Torre Alháquime
Ubrique
Villaluenga del Rosario
Villamartín
Zahara de la Sierra


== Eksterne lenker ==
(en) Ruta de los pueblos blancos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
www.cadiz-turismo.com
Kunglig Majestät

Kunglig Majestät, forkortet Kungl. Maj:t eller K.M:t, var i Sverige under regjeringsformen av 1809 (årene 1809–1974) betegnelsen på det statsorgan som fra 1975 i de fleste sammenhenger tilsvarer regjeringen (i den sammenheng også benevnt som Konungen i Statsrådet eller simpelthen Konungen), men også den høyeste domsmakten – Högsta domstolen og Regeringsrätten (siden 2011 Högsta förvaltningsdomstolen) – og som fattet beslutninger i Kongens navn.
I rent formell betydning var det kongen (eller i dennes fravær kronprins eller prinsregent) som fattet alle regjeringsbeslutninger etter at kongens utnevnte rådgivere (statsrådene) hadde redegjort for sakene i konselj, men med tiden gikk kongens medvirkning gradvis over fra en reell maktposisjon til en de facto seremoniell deltagelse.
I regjeringsformen av 1809 anvendes betegnelsen kun i innledningen, i presentasjonen av lovtekstens navn, men anvendes likevel ofte i andre lovtekster og dokumenter som betegnelse på kongemakten/riksstyret så lenge denne regjeringsformen var i kraft. Betegnelsen er også med i regjeringsformen av 1719, regjeringsformen av 1720 og regjeringsformen av 1772 som betegnelse på kongen og kongemakten, og anvendes i dem hyppig som betegnelse, til forskjell fra i regjeringsformen av 1809.


== Anvendelse ==
Betegnelsen ble anvendt i alle beslutninger og dokumenter som var utferdiget av Kongen i statsråd og dessuten i alle de avgjørelser og dommer som ble utferdiget av Högsta domstolen, som på denne tiden ble ansett å utøve kongens domsrett (regjeringsformen av 1809 § 17), samt i avgjørelser fra Regeringsrätten og Kammarrätten (for Kammarrätten dog bare i de saker der denne domstolen var siste instans). Dette var en etterlevning fra det gamle riksrådet, hvis ene avdeling, Justitierevisionen, hadde fungert som høyeste instans i rettsvesenet siden middelalderen med mindre justeringer på 1600-tallet. Slik var det helt frem til Gustav III avskaffet rådet i 1789. I stedet ble dagens Högsta domstolen opprettet.


== Opphav ==
Betegnelsen kan spores tilbake til 1500-tallet, da Erik XIV tok tittelen Majestät (majestet), liksom stadig flere konger (Danmark, Frankrike, England etc.) på den tiden gjorde. Det var opprinnelig en tittel som den tysk-romerske keiseren hadde, og som hadde sitt opphav i den romerske keiserens titulatur. Ordet majestet er opprinnelig latin og betyr «storhet» (Maiestas, bøyes Maiestat-). «Kongelig» ble lagt til for å skille den kongelige majestettittelen fra den keiserlige majestettittelen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Sveriges konstitutionella urkunder. Stockholm: SNS Förlag. 1999. ISBN 91-7150-778-7. 
Hur riket styrdes : förvaltning, politik och arkiv 1520-1920. Lund: Riksarkivet. 2007. ISBN 978-91-88366-77-1. 
Författning i utveckling : tjugo studier kring Sveriges författning. Uppsala: Iustus Förlag. 2009. ISBN 978-91-7678-736-6.
Agustín Millares Torres

Agustín Millares Torres (født 25. august 1826 i Las Palmas de Gran Canaria, død 17. mai 1896  samme sted) var en musiker og forfatter, men er også kjent som historiker med verket “Kanariøyenes historie” (spansk:Historia General de las Islas Canarias), som ble publisert i 1895 med 10 bind.
På 1800-tallet arbeidet han sterkt for å spre kunnskap om Kanariøyenes historie, inkludert antropologi, arkeologi, biografiske data om kjente personer og religion. 
I 1872 publiserte han første bind om berømte personer på Kanariøyene, inkludert urbefolkningen, som for eksempel Andamana og Doramas.


== Referanser ==
Nikita Philippov

Nikita Philippov (født 22. november 2002) er en russisk randonee-utøver som representerer klubben Maurienne Ski-Alpinisme.
Randonee er en skisport der utøverne først klatrer opp en bratt løype, med feller, deretter kjører de ned den samme løypa med ski. I nedkjøringen kan det også være lagt inn tekniske partier med motbakker som må gås uten ski.


== Idrettskarriere ==
Philippov representerer Russland under Vinter-OL for ungdom 2020. Han kom på ellevteplass på fellesstarten i randonee individuelt, der Thomas Bussard fra Sveits vant.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikita Philippov – Olympedia 
(en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 12. januar 2020 hos Wayback Machine.
George Beck

George Beck (født 1. august 2002 i Aspen) er en randonee-utøver fra USA.
Randonee er en skisport der utøverne først klatrer opp en bratt løype, med feller, deretter kjører de ned den samme løypa med ski. I nedkjøringen kan det også være lagt inn tekniske partier med motbakker som må gås uten ski.


== Idrettskarriere ==
Beck representerer USA under Vinter-OL for ungdom 2020. Han kom på 12.-plass på fellesstarten i randonee individuelt, der Thomas Bussard fra Sveits vant.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George Beck – Olympedia 
(en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 12. januar 2020 hos Wayback Machine.
(en) Presentasjon hos United States Ski Mountaineering Association Arkivert 12. januar 2020 hos Wayback Machine.
Get Shorty

Get Shorty er en amerikansk thrillerkomedie fra 1995 med John Travolta, Gene Hackman, Rene Russo, og Danny DeVito i hovedrollene. Filmen er basert på Elmore Leonards roman med samme tittel, mens regien er ved Barry Sonnenfeld. Oppfølgeren Be Cool hadde premiere i 2005.


== Handling ==
Chili Palmer (Travolta) inndriver gjeld for mafiaen i Miami og har noen uoverensstemmelser med sin voldelige sjef Ray Bones (Dennis Farina). Han sender Palmer til Las Vegas for å gjøre opp en utestående fordring fra Leo Devoe (David Paymer), som spiller på kasino med en utbetaling fra et forsikringsselskap da han ble meldt omkommet i en flystyrt. Der forteller en kasinosjef at Devoe er flyttet til Los Angeles med en betydelig gevinst fra lykkespill. Sjefen ber samtidig om at Palmer skal oppsøke filmprodusenten Harry Zimm (Hackman), som har utestående spillegjeld. Her møter Palmer både filmprodusenten, hans investor, narkotikahandleren  Bo Catlett (Delroy Lindo), skuespillerinnen Karen Flores (Russo) og hennes eks, filmstjernen Martin «Shorty» Weir (DeVito). Palmer benytter anledningen til å promotere en filmidé som bygger på hans eget liv, og tilsist lykkes han faktisk med det. I filmen blir Palmer spilt av Harvey Keitel.


== Rolleliste ==
John Travolta som Chili Palmer.
Gene Hackman som Harry Zimm.
Rene Russo som Karen Flores.
Danny DeVito som Martin Weir.
Dennis Farina som Ray «Bones» Barboni.
Delroy Lindo som Bo Catlett.
James Gandolfini som Bear.
David Paymer som Leo Devoe.
Martin Ferrero som Tommy Carlo.
Miguel Sandoval som Mr. Escobar.
Jon Gries som Ronnie Wingate.
Linda Hart som Faye Devoe, Leos kone.
Renee Props som Nicki.
Jacob Vargas som Yayo Portillo.
Bette Midler som Doris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Get Shorty på Internet Movie Database 
(no) Get Shorty hos Filmfront 
(no) Get Shorty på NRK TV 
(sv) Get Shorty i Svensk Filmdatabas 
(da) Get Shorty i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Get Shorty på Allociné 
(nl) Get Shorty på MovieMeter 
(en) Get Shorty på AllMovie 
(en) Get Shorty på Turner Classic Movies 
(en) Get Shorty på Rotten Tomatoes
Jeremiah Vaille

Jeremiah Vaille (født 25. januar 2002 i Dillon) er en randonee-utøver fra USA.
Randonee er en skisport der utøverne først klatrer opp en bratt løype, med feller, deretter kjører de ned den samme løypa med ski. I nedkjøringen kan det også være lagt inn tekniske partier med motbakker som må gås uten ski.


== Idrettskarriere ==
Vaille deltok i VM i randonee 2019, der han kom på 24.-plass i vertikal i cadet-klassen.Han representerer USA under Vinter-OL for ungdom 2020. Han kom på 17.-plass på fellesstarten i randonee individuelt, der Thomas Bussard fra Sveits vant.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeremiah Vaille – Olympedia 
(en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 12. januar 2020 hos Wayback Machine.
(en) Presentasjon hos United States Ski Mountaineering Association Arkivert 12. januar 2020 hos Wayback Machine.
Onni Valakari

Onni Valakari (født 18. august 1999) er en finsk fotballspiller som spiller for den kypriotiske klubben Pafos FC.Han er sønn til fotballtrener Simo Valakari.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Finlands EM-tropp til EM i fotball 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Onni Valakari – FIFA 
(en) Onni Valakari – UEFA 
(en) Onni Valakari – Transfermarkt 
(en) Onni Valakari – national-football-teams.com 
(en) Onni Valakari – WorldFootball.net 
(en) Onni Valakari – Soccerway 
(en) Onni Valakari – EU-Football.info 
(en) Onni Valakari – FBref
Atle Lie McGrath

Atle Lie McGrath (født 21. april 2000) er en norsk alpinist som representerer Bærums Skiklub. Sesongene 2019/20 og 2020/21 var han den yngste utøveren på det norske alpinlandslaget for herrer. I 2019 kåret Aftenposten ham til et av Norges største alpintalenter.


== Bakgrunn og oppvekst ==
McGrath ble født i Vermont, USA, og har bodd på Fossum i Bærum siden han var to år gammel. Hans far, Felix McGrath, var på det amerikanske alpinlandslaget i mange år og kjørte selv verdenscuprenn 1984–1990. Hans beste resultat var en 2. plass i et verdenscuprenn i slalåm. Hans mor, Selma K. Lie, gikk langrenn for Fossum Idrettsforening og senere University of Vermont (NCAA Skiing Championships ).
McGrath var aktiv i flere idretter da han var yngre, deriblant langrenn (t.o.m. 12 år) og fotball (t.o.m. 15 år). Han gikk på Østerås ungdomsskole og Dønski videregående skole (alpinlinja), og fortsatte senere som deltidsstudent på Norges idrettshøgskole.


== Karriere som junior ==
McGrath representerte Norge i junior-VM i 2018, 2019 og 2020, hvor han kjørte alle fem grener, bortsett fra i 2020 da mesterskapet ble forkortet på grunn av COVID-19. I 2018 ble han beste U18-utøver i tre av grenene (utfor, super-G og alpin kombinasjon). Hans beste resultat var sølvmedalje i kombinasjonen i 2019. I tillegg har han to 4. plasser i utfor, kun hundredeler fra medalje . I tillegg til 4.-plassen i utfor, hadde han i 2020 skaffet seg et meget bra utgangspunkt i kombinasjonen, men fartsdelen ble avlyst. Deretter ble både storslalåm og slalåmrennet avlyst på grunn av koronaviruset. 


== Karriere videre ==
McGrath debuterte i verdenscupen i alpint 12. januar 2019 i storslalåmrennet i Adelboden. Han tok sine første verdenscuppoeng som 19-åring i Alta Badia i desember 2019, der han ble nummer 24. I verdenscuprennet i Adelboden i januar 2020 var han kun 0,10 sekund fra å kvalifisere seg til andre omgang i storslalåm, og i slalåm hadde han 14. raskeste tid i første omgang fra startnummer 75. Dessverre kjørte han ut etter å ha ledet på de første mellomtidene. McGrath tok sine første verdenscuppoeng i slalåm i Kitzbühel 26. januar 2020, der han ble nummer 22.  Sesongen 2019/20 fokuserte McGrath på europacupen, som han vant med rekordstor margin (433 poeng). Kun Benjamin Raich har tidligere vunnet med over 400 poeng. McGrath var 19 år da han vant, noe kun Marcel Hirscher og Kjetil Jansrud har klart før ham. 
McGrath hadde en godt start på verdenscupsesongen 2020/21, med tre nye bestenoteringer: 16. plass i parallellslalåm i Lech, og hhv. 15. og 11. plass i storslalåm in Santa Caterina. Han tok sin første pallplass da han ble nummer to i storslalåm i Alta Badia 20. desember 2020.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 31 i slalåm. Han tok sin første verdenscupseier da han vant slalåm i Flachau 9. mars 2022.


== Verdenscupoversikt ==


=== Podium ===
2 seiere – (2 i slalåm)
6 pallplasseringer – (4 slalåm, 1 storslalåm, 1 parallellstorslalåm)per 8. januar 2023


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Atle Lie McGrath – Olympics.com 
(en) Atle Lie McGrath – Olympedia 
(en) Atle Lie McGrath – FIS (alpint) 
(en) Atle Lie McGrath – ski-db.com
Jockey

En jockey (diminutiv jock, en skotsk biform av navnet Jack) er en profesjonell galopprytter. De konkurrerer med fullblodshester i galoppløp. Kvinner og menn konkurrerer på like vilkår.


== Historie ==
I tidlig galoppridning pleide man å anvende så lette ryttere som mulig, men nå framgår ridevekten – den totale vekten av rytter og sadel – av løpets proposisjon.


== Berømte jockeys ==


=== Verdenseliten ===
En av de fremste jockeyene er Lester Piggott som gjort seg kjent gjennom blant annet ni seire i The Derby Stakes. Andre engelske storheter er Fred Archer, Gordon Richards, Pat Eddery, Willie Carson og Walter Swinburn. I USA er Willie Shoemaker, Steve Cauthen, Angel Cordero jr. samt Laffit Pincay storheter. Ledende i dag er italienske Frankie Dettori og brasilianske Jorge Ricardo.


=== I Skandinavia ===
I Sverige var flertallet jockeys i mange år av engelsk herkomst, mens i dag skandinaviske og sydamerikanske dominerer. Skandinavias mestvinnende jockey er ungarskfødte Janos Tandari, som konkurrerte fra slutten av 1960-tallet frem til sekelskiftet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jockeys – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
The Dead Walk

The Dead Walk er det tredje studioalbumet til den amerikanske musikkgruppen The Acacia Strain.
Albumet er The Acacia Strains første med trommeslager Kevin Boutot og det eneste med bassist Seth Coleman. Det var også det siste med gitaristen Daniel Daponde.
The Dead Walk ble utgitt 13. juni 2006 på plateselskapet Prosthetic Records.


== Sporliste ==
«Sarin: The End» - 0:31
«Burnface» - 2:36
«4X4» - 2:28
«As If Set Afire» - 3:14
«Angry Mob Justice» - 2:50
«Whoa! Shut It Down!» - 3:01
«See You Next Tuesday» - 3:18
«The Demolishor» - 3:14
«Pity» - 3:48
«Predator; Never Prey» - 3:34
«The Dead Walk» - 3:50


== Eksterne lenker ==
(en) The Dead Walk på MusicBrainz
Skjermsivaksslekta

Skjermsivaksslekta (Cyperus) er ei planteslekt i starrfamilien.
Artene er ett- eller flerårige urter med jordstengel, utløpere eller mer sjeldent knoller. C4-fotosyntese  er vanlig i slekta, men det finnes også arter med C3-fotosyntese. Stengelen har ikke leddknuter og er massiv (ikke hul) og trekantet eller rund i tverrsnitt. Bladene er som regel grunnstilte. Blomsterstanden er endestilt og består av flere aks som er samlet i et hode. Ved basis av blomsterstanden sitter lange høyblad. Blomstene er som regel tvekjønnede med 1–3 pollenbærere, og fruktemnet har 2–3 arr. Frukten er en flattrykt, linseformet eller trekantet nøtt.
Slekta er utbredt i alle tropiske, subtropiske og varmt tempererte områder. Mange av artene vokser på våte steder. Ingen arter finnes naturlig i Norge, men dvergak (Cyperus fuscus) vokser nordover til Danmark og Sverige. Den amerikanske skjermsivaks (Cyperus eragrostis) blir av og til funnet forvillet i Norge, men er for varmekrevende til å kunne etablere seg.
Den mest kjente arten er papyrus (Cyperus papyrus), som var svært viktig i oldtidens Egypt. Jordmandel (Cyperus esculentus) har spiselige jordknoller. Skjermkypergras (Cyperus alternifolius) dyrkes som hageplante i varme strøk og innendørs i kjøligere områder. Cyperus helferi brukes som akvarieplante. Cyperus rotundus har spredt seg til de fleste varme land og blir regnet som det verste av alle ugras.


== Litteratur ==
«Cyperus». Flora of China. Besøkt 12. januar 2020. 
«Cyperus». Flora of North America. Besøkt 12. januar 2020. 
Skjermsivaksslekta i Artsdatabanken. Besøkt 12. januar 2020.
«Parasollagar». Den virtuella floran. Besøkt 12. januar 2020. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 528–529. ISBN 0-7136-7015-0. 
P. Jiménez-Mejías og M. Luceño (2011). «Cyperus». Cyperaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 12. januar 2020. 


== Eksterne lenker ==

(en) skjermsivaksslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) skjermsivaksslekta i Encyclopedia of Life 
(en) skjermsivaksslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skjermsivaksslekta hos Artsdatabanken 
(sv) skjermsivaksslekta hos Dyntaxa 
(en) skjermsivaksslekta hos Fossilworks 
(en) skjermsivaksslekta hos ITIS 
(en) skjermsivaksslekta hos NCBI 
(en) skjermsivaksslekta hos The International Plant Names Index 
(en) skjermsivaksslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Cyperus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Bazil Ducouret

Bazil Ducouret (født 20. mars 2002) er en fransk randonee-utøver som representerer klubben Meribel Sport Montagne.
Randonee er en skisport der utøverne først klatrer opp en bratt løype, med feller, deretter kjører de ned den samme løypa med ski. I nedkjøringen kan det også være lagt inn tekniske partier med motbakker som må gås uten ski.


== Idrettskarriere ==
Ducouret deltok i VM i randonee 2019, der han kom på sjetteplass i vertikal i cadet-klassen.Han representerer Frankrike under Vinter-OL for ungdom 2020. Han kom på 13.-plass på fellesstarten i randonee individuelt, der Thomas Bussard fra Sveits vant.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bazil Ducouret – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bazil Ducouret – Olympics.com 
(en) Bazil Ducouret – Olympedia 
(fr) Bazil Ducouret – Frankrikes olympiske komité 
(en) Bazil Ducouret – TheSports.org 
(en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 12. januar 2020 hos Wayback Machine.
Norges Paintballforbund

Norges Paintballforbund (NPF) er en interesseorganisasjon som organiserer paintballklubber fra hele landet. Forbundet sørger for at det blir arrangert norgesmesterskap (NM) og organiserer serien Norges Paintballiga (NPL). NPF arbeider for paintballspilleres rettigheter i Norge, og at paintball skal få anerkjennelse som både fysisk aktivitet, trenings- og konkurranseaktitivtet.
Konkurranser som spilles i NPF kan som regel deles inn i de tre typene:

Banespill (speedball), med oppblåsbar dekning og sikkerhetsnett hvilket gjør spilleformen tilskuervennlig.
Skogsspill (woodball) hvor man spiller i skogen og bruker naturlig vegetasjon som dekning.
Scenariospill og mil-sim, hvor spillerne deltar utstyr som ser realistisk og tidsriktig ut.


== Se også ==
Norges Airsoftforbund


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norges Paintballforbund sin offisielle Facebook-side
Bryan Fiabema

Bryan Benjamin Fiabema (født 16. februar 2003) er en norsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Forest Green, på lån fra Chelsea FC U23-lag.


== Karriere ==


=== Tromsø ===
Den 14. juli 2019 fikk han sin Eliteserie-debut for Tromsø mot Haugesund.


=== Chelsea ===
Den 12. januar 2020 skrev han under for den engelske klubben Chelseas ungdomsavdeling.


==== Rosenborg (lån) ====
Den 6. mars 2022 ble han lånt ut til Rosenborg ut sesongen 2022. Rosenborg har opsjon på kjøp.
Den 3. april 2022 fikk han sin Eliteserie-debut for Rosenborg mot Bodø/Glimt.Den 22. juni 2022 scoret han sitt første offisielle A-lagsmål for Rosenborg mot Levanger i 2. runde i cupen.Den 12. august 2022 scoret han sitt første Eliteserie-mål for Rosenborg mot Sandefjord.Den 27. august 2022 ble lånet med Rosenborg avsluttet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bryan Fiabema – Transfermarkt 
(en) Bryan Fiabema – WorldFootball.net 
(en) Bryan Fiabema – FootballDatabase.eu 
(en) Bryan Fiabema – Soccerway 
(en) Bryan Fiabema – PlaymakerStats.com 
(no) Bryan Fiabema – Norges Fotballforbund 
(en) Bryan Fiabema – FBref 
Offisiell statistikk for Rosenborg Ballklub Bryan Fiabema
Constantin Surdu

Constantin Surdu (født 18. mai 2002 i Zărnești) er en rumensk randonee-utøver.
Randonee er en skisport der utøverne først klatrer opp en bratt løype, med feller, deretter kjører de ned den samme løypa med ski. I nedkjøringen kan det også være lagt inn tekniske partier med motbakker som må gås uten ski.


== Idrettskarriere ==
Ducouret deltok i VM i randonee 2019, der han kom på 16.-plass i vertikal i cadet-klassen.Han representerer Romania under Vinter-OL for ungdom 2020, og var flaggbærer under åpningsseremonien. Han kom på 14.-plass på fellesstarten i randonee individuelt, der Thomas Bussard fra Sveits vant.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Constantin Surdu – Olympedia 
(ro) Profil hos Romanias olympiske komité
(en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 12. januar 2020 hos Wayback Machine.
Dainis Krištopāns

Dainis Krištopāns (født 27. september 1990 i Ludza) er en latvisk håndballspiller, som spiller for klubben Paris Saint-Germain og Latvias herrelandslag i håndball. 
Han er en av verdens lengste håndballspillere, med 215 cm. Han deltar i Håndball-EM 2020 for menn. 


== Eksterne lenker ==
(de) Dainis Krištopāns – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Dainis Krištopāns – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Dainis Krištopāns – Ligue Nationale de Handball (LNH) 
Profil under håndball-EM 2020 Arkivert 12. juni 2020 hos Wayback Machine.