Gallinula

Gallinula (sivhøner) er én av 37 slekter i riksefamilien (Rallidae), som videre inngår i ordenen tranefugler (Gruiformes). Slekten teller sju arter, hvorav én er utdødd. En av artene hekker i Norge – sivhøne (G. chloropus).


== Taksonomi ==
Tidligere ble også dvergsivhøne (Paragallinula angulata) regnet til denne slekten, men, og med bakgrunn i fylogenetiske analyser, den er nå skilt ut i sin egen slekt – Paragallinula.


== Biologi ==
Sivhøner er for det meste brune og svarte med noen hvite markeringer i fjærdrakten. Nebbet er andelignende og sammenhengende med en svært karakteristisk beinplate som vokser oppover i pannen som en forlengelse av nebbet. Nebbet og panneplaten er fargerike. I motsetning til mange rikser er de vanligvis enkle å få øye på, og de eter i åpne vannmasser i stedet for på bortgjemte plasser.
Sivhønene har korte avrundede vinger og er generelt dårlige flygere, selv om de vanligvis er i stand til å fly over ganske lange avstander. Sivhøne kan i så måte migrere opp til 2 000 km fra noen av yngleområdene i de kaldere delene av Sibir. De som migrerer, gjør det om natten. Tussoksivhøne (comeri) blir derimot ansett som nærmest flygeløs, og kan bare flakse noen meter. Som ellers vanlig blant rikser har det vært en markert tendens til å utvikle flygeløshet i øybestander. 
Sivhøner kan gå veldig bra på sine sterke ben, og de har lange tær som er godt tilpasset myke ujevne overflater.
Fuglene er altetende og konsumerer plantemateriale, smågnagere, padder og egg. Artene er aggressivt territoriale i hekketiden, men kan ellers finnes i betydelige flokker på de grunne, vegeterte innsjøene de foretrekker.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på arter og delgrupper følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn i parentes er eventuelt uoffisielle midlertidige beskrivelser.

Gruiformes, tranefugler
Rallidae, riksefamilien
Rallus, 13 arter
Dryolimnas, 2 arter (4 taxa)
†Aphanapteryx, monotypisk
†Erythromachus, monotypisk
Crex, 2 arter
Rougetius, monotypisk
Atlantisia, 2 arter
†Mundia, monotypisk
Aramidopsis, monotypisk
Lewinia, 4 arter
Gymnocrex, 3 arter
†Diaphorapteryx, monotypisk
Gallirallus, 18 arter
Canirallus, monotypisk
Mustelirallus, 3 arter
Cyanolimnas, monotypisk
Pardirallus, 3 arter
Amaurolimnas, monotypisk
Aramides, 8 arter
Tribonyx, 3 arter
Porphyriops, monotypisk
Porzana, 4 arter
Paragallinula, monotypisk
Gallinula, 7 arter
G. silvestris, skogsivhøne (monotypisk)
†G. nesiotis, tussoksivhøne (nesiotis) (monotypisk, utdødd)
G. comeri, tussoksivhøne (comeri) (monotypisk)
G. chloropus, sivhøne
G. galeata, amerikasivhøne
G. tenebrosa, australsivhøne
G. pacifica, samoasivhøne (monotypisk)
Fulica, (sothøner), 11 arter
Porphyrio, 15 arter
Himantornis, monotypisk
Megacrex, monotypisk
Gallicrex, monotypisk
Amaurornis, 7 arter
Rallina, 8 arter
Zapornia, 15 arter
Micropygia, monotypisk
Anurolimnas, 3 arter
Coturnicops, 3 arter
Hapalocrex, monotypisk
Laterallus, 9 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gallinula – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Gallinula i Encyclopedia of Life 
(en) Gallinula i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Gallinula hos Artsdatabanken 
(sv) Gallinula hos Dyntaxa 
(en) Gallinula hos Fauna Europaea 
(en) Gallinula hos Fossilworks 
(en) Gallinula hos ITIS 
(en) Gallinula hos NCBI 
(en) Kategori:Gallinula – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Gallinula – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons