jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Veten (Fauske)

Veten er et fjell i Fauske kommune i Salten i Nordland. Det har en høyde på 456 meter over havet. Veten er også navnet på en ås i samme kommune. Denne ligger lenger mot vest.


== Referanser ==
SOSUS

SOSUS er en forkortelse for sound surveillance system, som er en kjede med lytteposter på dypt vann rundt store havområder som Atlanterhavet. Under den kalde krigen var systemet en åpen hemmelighet, men ble nedgradert i 1991. Eksempel på slike lytteposter er Forsvarets stasjon Andøya. Det er også stasjoner på Grønland, Island og Storbritannia, særlig rundt det såkalte GIUK-gapet. Systemet ble iverksatt fra USA, og hensikten var å få vite hvor de sovjetiske undervannsbåtene holdt seg.
Senere er flere liknende system satt i drift, for eksempel SURTASS (engelsk Surveillance Towed Array Sensor System), som sammen med SOSUS er en integrert del av IUSS (engelsk Integrated Undersea Surveillance System).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sound Surveillance System – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
«Dødens hage»

«Dødens hage» (finsk: Kuoleman puutarha) (1896) er et maleri av den finske symbolistmaleren Hugo Simberg. Som mange av Simberg malerier, så skildrer den en dyster utenomjordiske scene. De sentrale figurene minner om klassiske sortkledde Mannen med ljåen, men paradoksalt nok steller de sine hager. Tradisjonelt er hager og blomster symboler for fødsel eller fornyelse. 
Dødens hage er en av de få malerier hvor Simberg har forklart symbolikken. Vanligvis foretrakk han å la seerne kommer til sine egne konklusjoner. I et notat på en skisse beskrev han hagen som «stedet der den døde ender opp før du går til Himmelen». Simbergs er sammenstillingen av det tradisjonelt skremmende bilde av død med ømhet og humor i sin skildringen invitere betrakteren til å vurdere dødelighet i et nytt lys.Motivet var et favorittema for Simberg og han laget flere versjoner med forskjellige teknikker, deriblant en større freske av maleriet i Tammerfors domkirke, som også har andre verker av Simberg.


== Referanser ==
Flammeionisasjonsdetektor

Flammeionisasjonsdetektor (ofte forkortet FID fra engelsk, Flame ionisation detector) er et vitenskaplig instrument som kan måle analytter i en gass strøm. FID er en metode som ofte er benyttet sammen med gasskromatografi. Denne måler ioner per enhet tid, dermed gjør dette FID til et massesensitivt instrument.


== Kilder ==
Triaplidae

Triaplidae er en familie av utdødde, trolig vannlevende biller. 


== Utseende ==
Små til middelsstore (ca. 4-15 millimeter), avlange, gjerne litt dråpeformede biller. Dekkvingene er langt tilspissede.


== Levevis ==
Etter alt å dømme var billene vannlevende.


== Utbredelse i tid og rom ==
Gruppen er kjent mellom sen perm og kritt, mellom 254-112 millioner år før nåtid. Den er funnet på fossillokaliteter i Russland, Kirgisistan og Kina.


== Systematisk inndeling ==
Det er mulig at familien bør plasseres i gruppen Schizophoroidea i Myxophaga, ikke i Adephaga. Familien har også vært kalt Catiniidae.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Familien Triaplidae Ponomarenko, 1977
Slekten Avocatinus Ponomarenko, 1969 - Trias
Avocatinus elongatus Ponomarenko, 1969
Slekten Catinius Ponomarenko, 1968  - Jura og Kritt
Catinius artus Zhang, 1997
Catinius ovatus Zhang, 1997
Catinius pelta Ponomarenko, 1968
Slekten Catinoides Ponomraenko, 1969 - Trias
Catinoides rotundatus Ponomraenko, 1969
Slekten Clypeus Hong, 1983 - Jura
Clypeus koriaensis Hong, 1983
Slekten Macrocatinius Ponomarenko, 1969 - Trias
Macrocatinius brachycephalus Ponomarenko, 1969
Slekten Triaplus Ponomarenko, 1977 - Perm og Trias
Triaplus laticoxa Ponomarenko, 1977
Triaplus macroplatus Ponomarenko, 1977
Slekten Triassocatinius Ponomarenko, 1969 - Trias
Triassocatinius brachynotus Ponomarenko, 1969
Triassocatinius glabratus Ponomarenko, 1969
Slekten Tunguskagyrus Yan, Beutel & Lawrence, 2018 - levde i slutten av Perm
Tunguskagyrus planus Yan, Beutel & Lawrence, 2018
Tunguskagyrus sibiricus (Volkov, 2013)


== Kilder ==
Fossilworks - Triaplidae


== Eksterne lenker ==
Atlas of extinct beetle taxa, Triaplus sp.
(en) Triaplidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Triaplidae hos Fossilworks 
Triaplidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Virginia Raggi

Virginia Elena Raggi (født 18. juli 1978) er en italiensk jurist og politiker (Femstjernersbevegelsen). Hun ble i 2016 utnevnt som den 34. ordføreren i Roma, forøvrig som den første kvinne i stillingen. Hun var også den første som i dette vervet representerte Femstjernersbevegelsen.


== Referanser ==
Colymbotethidae

Colymbotethidae er en familie av utdødde, trolig vannlevende biller. 


== Utseende ==
Arten er beksrevet ut fra en larve, det voksne stadiet er ikke kjent.


== Levevis ==
Etter alt å dømme var billene vannlevende.


== Utbredelse i tid og rom ==
Gruppen er bare kjent fra trias, mellom 221-205 millioner år før nåtid. Den er kjent fra en lokalitet i Kasakhstan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Familien Colymbotethidae Ponomarenko, 1993
Slekten Colymbotethis Ponomarenko, 1993 - Trias
Colymbotethis antecessor Ponomarenko, 1993


== Kilder ==
A. G. Ponomarenko (1993) Two new species of Mesozoic dysticoid beetles from Asia. Paleontological Journal 27(1A):182-191.
Fossilworks - Colymbotethidae Arkivert 8. mars 2019 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Atlas of extinct beetle taxa, Colymbotethis sp. (på russisk)
(en) Colymbotethidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Colymbotethidae hos Fossilworks 
Colymbotethidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Viksjøfjell

Viksjøfjell er en fjelltopp på 391 meter over havet i Sør-Varanger kommune hvor ETJ har en stasjon.


== Referanser ==
Tritarsusidae

Tritarsusidae er en familie av utdødde, trolig vannlevende biller. 


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse i tid og rom ==
Gruppen er bare kjent fra rav fra eocen, mellom 56-48 millioner år før nåtid. Den er kjent fra en lokalitet i Kina (Fushun).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Familien Tritarsusidae Hong, 2002
Slekten Tritarsus Hong, 2002
Tritarsus latus Hong, 2002


== Kilder ==
Y. C. Hong (2002) Amber Insects of China. 653 sider.
Fossilworks - Tritarsusidae


== Eksterne lenker ==
(en) Tritarsusidae i Global Biodiversity Information Facility
Engelsk mesterskap i mangekamp 2018

Engelsk mesterskap i mangekamp 2018 ble arrangert 26. og 27. mai 2018, i Bedford i England.


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Kilder ==
Resultater tikamp menn senior - England Athletics Arkivert 7. mars 2019 hos Wayback Machine.
Resultater tikamp menn senior - The Power of 10
Resultater tikamp menn U20 - England Athletics Arkivert 7. mars 2019 hos Wayback Machine.
Resultater tikamp menn U20 - The Power of 10
Resultater sjukamp kvinner senior - England Athletics Arkivert 7. mars 2019 hos Wayback Machine.
Resultater sjukamp kvinner senior - The Power of 10
Resultater sjukamp kvinner U20 - England Athletics Arkivert 7. mars 2019 hos Wayback Machine.
Resultater sjukamp kvinner U20 - The Power of 10
Sigrisma

Sigrisma er en slekt eller underslekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  


== Utseende ==
Små til middelsstore, blanke bladbiller.


== Levevis ==
I likhet med de fleste andre bladbiller lever disse artene på planter. Artene i denne sløekten er knyttet til planter i aspargesfamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling (artslisten er ufullstendig) ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Hornbladbiller, Criocerinae Latreille, 1807
slekten Sigrisma Fairmaire, 1888
Sigrisma angulicollis Jacoby, 1895
Sigrisma cylindrica (Klug, 1835)
Sigrisma korschefskyi Heinze, 1935
Sigrisma posticina Weise, 1919
Sigrisma tuberifrons Fairmaire, 1888
Sigrisma ventralis Pic, 1934
Sigrisma viridipennis Heinze, 1930


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sigrisma i Global Biodiversity Information Facility
Manipuria

Manipuria er en slekt eller underslekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  


== Utseende ==
Små til middelsstore, blanke bladbiller.


== Levevis ==
I likhet med de fleste andre bladbiller lever disse artene på planter. Denne artens vertsplante er ukjent.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Manipur, India.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Hornbladbiller, Criocerinae Latreille, 1807
slekten Manipuria Jacoby, 1908
Manipuria dohertyi Jacoby, 1908


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Manipuria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Manipuria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Manipuria – detaljert informasjon på Wikispecies
Marit Vogt-Svendsen

Marit Vogt-Svendsen (født 11. mars 1949) er en norsk doktor i tegnspråk-lingvistikk. Hun har vært sentral i arbeidet med å gi norsk tegnspråk status som fullverdig språk.
Hun er selv hørende, men vokste opp på Hjemmet for Døve på Nordstrand i Oslo (senere kalt Signo Conrad Svendsen senter, oppkalt etter hennes oldefar Conrad Svendsen). Der ble hun tidlig vant til å kommunisere med døve, og fikk kjennskap til tegnspråk. Slik fattet hun også interesse for døveundervisning, språk og språkundertrykking.
Etter endt lærerutdanning (1972) begynte hun å undervise på Skådalen døveskole. Senere ble hun førsteamanuensis ved Universitetet i Oslo. 
I 1983 ga hun ut en lærebok i tegnspråk, basert på hovedoppgaven hun selv skrev på slutten av 1970-tallet.
I 2018 ble Vogt-Svendsen, sammen med NRK, tildelt Språkrådets tegnspråkpris. Det var første gang prisen ble utdelt.


== Bibliografi ==
Norske døves tegnspråk - noen pedagogiske og språkvitenskapelige aspekter, lærebok (1983, 2007-utgave fra fagbokforlaget ISBN 9788251905701)


== Referanser ==


== Kilder ==
«Tegnspråk, først og fremst», Språknytt nr 1 2019, side 6 - 9
Incisolema

Incisolema er en slekt eller underslekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  


== Utseende ==
Små til middelsstore, blanke bladbiller.


== Levevis ==
I likhet med de fleste andre bladbiller lever disse artene på planter. Denne artens vertsplante er ukjent.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Afrika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Hornbladbiller, Criocerinae Latreille, 1807
slekten Incisolema Pic, 1916
Incisolema cylindricollis (Lacordaire, 1845)
Incisolema lugubris (Clavareau, 1912)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Incisolema i Global Biodiversity Information Facility
Forandringsfabrikken

Forandringsfabrikken er en norsk ideell stiftelse som ble opprettet for å forbedre hjelpesystemene for barn og skoler. Den ble startet med utspring fra Redd Barna i 2013.


== Metodikk ==
Forandringsfabrikken har utviklet en egen metodikk for å innhente svar fra barn, «ForandringsMetodikk», som bygger på PLA (Participatory Learning and Action). Metoden brukes for å samle inn barns erfaringer fra møtene med hjelpesystemer og skole, og barnas råd til hvordan systemene kan bli bedre.
ForandringsMetodikk kjennetegnes ved at barn samles i grupper. Barn inviteres til å svare på åpne og grunnleggende spørsmål om systemene. Svar som går igjen fra mange barn rundt i Norge oppsummeres som hovedsvar, og publiseres i magasiner, bøker, filmer og rapporter. Svarene publiseres uten analyser fra voksne.


== «Proffene» ==
Ungdom som har erfaring fra skole, barnevern, psykisk helsehjelp eller rettssystem kan være aktive som «proffer» i Forandringsfabrikken. Rundt 300 var aktive i Norge per 2019. De presenterer hovedsvar fra undersøkelser til fagfolk, utdanninger og politikere. For å være «proff» må man være klient i et av systemene man skal gi råd til, og derfor er proffene mellom 13 og 23 år.


== Organisasjonen ==
Forandringsfabrikken har hovedkontor i Oslo, og har rundt 12 ansatte, som kalles fabrikkarbeidere. Stiftelsen har også regionale kontaktpersoner, kalt «ProffVarmere».
Arild Bjørndal er styreleder i Forandringsfabrikken Stiftelse. Tidligere styreleder er Odd Christopher Hansen. Forandringsfabrikken har også flere faglige råd som består av forskere og fagfolk innen skole, barnevern og psykisk helse. Blant dem som har sittet i Forandringsfabrikkens faglige nettverk er familieterapeut Jesper Juul, tidligere barneombud Trond Waage, regissør Marit Moum Aune, programleder Klaus Sonstad og journalist og redaktør Arne O. Holm.


== Kunnskap fra barn ==
Barns erfaringer, og råd til forandringer oppsummeres som «kunnskap fra barn». Siden 2008 har Forandringsfabrikken snakket med 5 000 barn i skolen, 1 200 i barnevernet, 600 i psykisk helsehjelp og 300 som har vært utsatt for vold eller overgrep (tall fra 2018).
I 2017 åpnet Forandringsfabrikken et kunnskapssenter. I senteret er stiftelsens publikasjoner tilgjengelige.


== Formål ==
Stiftelsen har som formål at den skal bidra til å forandre hjelpesystemer og skoler, slik at de bygger på barns råd om hva som er nyttig hjelp.
I Håndbok for forandrere (2006) beskriver grunnleggerne Sanner og Dønnestad tankegodset som Forandringsfabrikken er bygget på.


== Virksomhet ==
Forandringsfabrikken driver et fagutviklingsarbeid de kaller «MITT LIV». Det er et samarbeid mellom barn og fagfolk for å utvikle skoler, barnevern, psykisk helsehjelp og BUP. Målet er at barn skal føle seg som de voksnes viktigste samarbeidspartner, for lettere å finne de beste løsningene for akkurat seg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Min diagnose var for lite kjærlighet». Intervju med Alexander «Proff» i Altaposten
Forandringsfabrikkens kunnskapssenter
Tegnspråkprisen

Tegnspråkprisen er en norsk språkpris som deles ut av Språkrådet. Prisen er tenkt utdelt annenhvert år. 
Den deles ut «til enkeltpersoner, grupper, organisasjoner eller institusjoner som har utmerket seg gjennom betydningsfull innsats for å fremme, utvikle eller bevare norsk tegnspråk. Prisen kan deles mellom flere prismottakere eller deles ut posthumt».Språkrådets tegnspråkpris ble første gang delt ut 20. september 2018, i forkant av FNs nye internasjonale dag for tegnspråk: 23. september.Prisen var på 25 000 kroner. 


== Prismottagere ==
2018: Delt mellom NRK og språkforsker og tegnspråkpioner Marit Vogt-Svendsen.
2020: Ål folkehøgskole og kurssenter.


== Referanser ==
Analytt

Analytt er et begrep innenfor analytisk kjemi om et spesiet (grunnstoff, atom, molekyl, kjemisk forbindelse, ion eller isotop) som skal påvises (kvalitativ bestemmelse) eller bestemmes (kvantitativ bestemmelse).


== Referanser ==
Pseudocrioceris

Pseudocrioceris er en slekt eller underslekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  


== Utseende ==
Små til middelsstore (6-8 millimeter), blanke, mer eller mindre rødlige og svarte bladbiller. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum og har tydelige punktrader.


== Levevis ==
I likhet med de fleste andre bladbiller lever disse artene på planter. I alle fall en av artene lever på drakeblodtre (Dracaena).


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Afrika, Madagaskar og Java.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Hornbladbiller, Criocerinae Latreille, 1807
slekten Pseudocrioceris Pic, 1916
Pseudocrioceris annulipes (Pic, 1913)
Pseudocrioceris brachydactylus Monrós, 1958
Pseudocrioceris dewittei Heinze, 1962
Pseudocrioceris elisabetha (Heinze, 1935)
Pseudocrioceris fulvicollis (Bryant, 1924)
Pseudocrioceris nigripennis Medvedev, 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudocrioceris i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudocrioceris – detaljert informasjon på Wikispecies
Minehead

Minehead  er en kystby i grevskapet Somerset i England. Den har omkring 11 699 innbyggere (2001).Byen ligger på sørsiden av Bristolkanalen, 34 km nordvest for byen Taunton, 19 km fra grensen til Devon og tett på Exmoor nasjonalpark, som begynner rett vest og sør for byen. 
Den ble nevnt i Domesday Book (1086), og ble der kalt Maneheue/Maneheua.


== Referanser ==
Ruseløkkabunkeren

Ruseløkkabunkeren ved Ruseløkka skole ble etablert av den tyske okkupasjonsmakten under andre verdenskrig. Etter krigen overtok Forsvarets overkommando og E-tjenesten denne bunkeren.«Operasjon Muldvarp», som ble etablert i 1950, hadde plassert lydbånddopptakere i Ruseløkkabunkeren hovedsakelig for å avlytte forbindelsen til kommunistisk virksomhet. Et eksempel er avlyttingen av kommunistenes landskonferanse i Folkets Hus i 1951. Blant annet ble de sovjetiske skipsfartskontorene Sovfrakt og Morflot avlyttet, noe som gjorde E-tjenesten i stand til å verve eller plassere etterretningsagenter om bord på skip.Det ble drevet telefonovervåking i Norge herfra frem til 1989, noe som ble nøye rapportert i Lund-rapporten. Tjenesten ble holdt hemmelig, og dens sjef i 40 år, Asbjørn Mathiesen, var blant dem bare sto oppført på hemmelige lønningslister.


== Referanser ==
Halvor Vegard Hauge

Halvor Vegard Hauge (født 6. mars 1914, død 8. juni 1999) var en norsk skoleleder og rektor ved Kristiansand katedralskole fra 1960 til 1981. Hauge var dr. philos av utdanning og arbeid tidligere i Drammen og Voss før han startet ved Katedralskolen i Kristiansand.Hauge er i dag kjent som en av de tidligste initiativtakerne for at et universitet skulle bli opprettet på Sørlandet. Han var med på etableringen av «Universitetskomiteen for Sørlandet» i 1963, «Universitetsundervisningen i Kristiansand», som eksisterte fra 1962 til 1969, og «Agder Vitenskapsakademi».Hauge var blant drivkreftene bak utviklingen av høyere utdanning i Agder-regionen, og Agder distriktshøyskole etablert i 1969. Institusjonen banet vei for Høyskolen i Agder, som ble etablert i 1994, og Universitetet i Agder, som ble opprettet i 2007.


== Referanser ==
Sovjets demonstrasjon av militær styrke ved den norsk-russiske grensen i 1968

Sovjetisk demonstrasjon av militær styrke mot Norge i 1968 under Den kalde krigen startet 7. juni 1968, da  60-70 stridsvogner av typen T-54 rullet frem mot norskegrensa. 40 kanoner og over 400 andre kjøretøy deltok også.


== Hendelsen ==
Den 6. og natt til 7. juni 1968 rullet over 60 stridsvogner frem mot den norsk-russiske grensa. Hele 131. motoriserte infanteridivisjon, et artilleriregiment fra Petrozavodskarméen, en fallskjermbataljon, et regiment taktiske rekognoseringsfly, om lag 30 transportfly og et regiment jagerbombefly deltok i manøveren.De norske soldatene fra Garnisonen i Sør-Varanger (GSV) fikk utlevert skarpe skudd og forberedte seg til væpnet sammenstøt. Straks de russiske stridsvognene krysset grensen, skulle det åpnes ild. Sovjetarméen stanset bare 30 meter fra grensen, skriver Aftenposten.Soldatene visste hva som forgikk og var forberedte. Flere benyttet ventetida til å hvesse bajonetter og kniver, sier Arild Hjerde, som da var løytnant og sjef ved Elvenes Grensestasjon. Etter fire dramatiske døgn trakk stridsvognene seg tilbake, og den norske beredskapen ble opphevet 11. juni.


== I ettertid ==
Forsvaret holdt alt offisielt materiale om hendelsen og junidagene i 1968 i hemmelighet frem til desember 1999, men i 2017 skal mye være oversendt Riksarkivet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
https://www.nrk.no/trondelag/for-50-ar-siden-sa-harald-_70_-rett-inn-i-14-sovjetiske-kanonlop-pa-grensa-1.14070457
https://munin.uit.no/bitstream/handle/10037/3487/thesis.pdf?sequence=2
Ragnvald Mikal Andersen

Ragnvald Mikal Andersen (født 26. mars 1899, død 28. februar 1995) var en norsk arbeiderpartipolitiker fra  Bergen. Han var stortingsrepresentant fra Bergen i perioden 1958–1961. 
Andersen hadde tidligere vært vararepresentant på Stortinget i perioden 1954–1957. Han var også vararepresentant i perioden 1961–1965.
Lokalpolitisk var Andersen medlem av Bergen bystyre fra 1954 til 1959.
Andersen var skipsmekaniker ved A/S Mjølner fra 1920-1969, og var aktiv i LO som klubbformann og avdelingsleder i Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund.


== Eksterne lenker ==
(no) Ragnvald Mikal Andersen hos Stortinget 
(no) Ragnvald Mikal Andersen hos Norsk senter for forskningsdata
Flyktningen

Flyktningen, (originaltittel: The Fugitive) er et amerikansk drama fra 1947 regissert av John Ford og med Henry Fonda og Dolores del Río i hovedrollene. Filmen ble tatt opp på location i Mexico med et filmcrew som i hovedsak besto av meksikanere.


== Handling ==
En navnløs katolsk prest er flyktning i en navnløs latin-amerikansk stat hvor all religion er strengt forbudt. Presten forsøker å unnslippe fra landet, men hans innsats blir hindret av en sprø innfødt og en rekke andre omstendigheter. En annen flyktning, en morderisk nord-amerikansk banditt under kallenavnet El Gringo har også ankommet området. Den sprø innfødte og politiet følger snart etter. Mens Maria Dolores - en vakker indisk kvinne, underholder mennene, forsøker presten å rømme derfra. 
Samtidig som presten forsøker å stikke av, engasjerer banditten El Gringo politiet i en skuddveksling. Han blir skadd, men presten og Maria Dolores stikker av. I en annen by blir presten oppsøkt av den sprø innfødte som forteller ham at El Gringo er i ferd med å dø, og presten må tilbake for å gi ham siste ritualer. Han er døende, men nekter å tilstå sine synder. Men selvfølgelig var dette en felle for å fange presten, som de ønsker å dømme til døden. 


== Medvirkende ==
Henry Fonda - prest
Dolores del Río - indianerkvinne
Pedro Armendáriz - politiinspektør
J. Carrol Naish - informant
Leo Carrillo - politisjef
Ward Bond - El Gringo
Robert Armstrong - politisersjant
Rodolfo Acosta - politimann
Miguel Inclán - gissel
Mel Ferrer - fader Serra


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Flyktningen på Internet Movie Database 
(no) Flyktningen hos Filmfront 
(sv) Flyktningen i Svensk Filmdatabas 
(da) Flyktningen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Flyktningen på Allociné 
(nl) Flyktningen på MovieMeter 
(en) Flyktningen på AllMovie 
(en) Flyktningen på Turner Classic Movies 
(en) Flyktningen på Box Office Mojo