jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Joseph Zimmermann (biskop, 1923)

Joseph Zimmermann M.S.F. (født 12. desember 1923 i Birmenstorf; død 4. desember 1988) var en sveitsisk misjonær og biskop av Morombe i Madagaskar.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Joseph Zimmermann inntrådte i ordenssamfunnet Misjonærene av den Hellige Familie og ble presteviet 29. juni 1950.


=== Biskop ===
Pave Johannes XXIII utnevnte ham 28. mai 1960 til biskop av Morombe. Biskopen av Basel, Franziskus von Streng, bispeviet ham 23. oktober samme år; medkonsekratorer var Paul Joseph Girouard M.S., biskop av Morondava, og Johannes Vonderach, koadjutorbiskop av Chur.
Han deltok på samtlige av Det andre Vatikankonsils sesjoner 1962-1965.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Erkebiskop Filippo Bernardini (1884-1954) *1933
Biskop  Franz von Streng (1884-1970) *1937
Biskop Joseph Zimmermann ((1923-1988) *2960


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eintrag über Joseph Zimmermann auf catholic-hierarchy.org (englisch)
Felix Rijhnen

Felix Rijhnen (født 9. juli 1990) er en tysk skøyteløper og inline-skøyteløper.


== Personlige rekorder ==
Kilde: Speedskatingbase.eu


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Felix Rijhnen – Olympedia 
(de) Felix Rijhnen – Tysklands olympiske komité 
(en) Felix Rijhnen – Speedskatingbase.eu 
(en) Felix Rijhnen – SpeedSkatingNews.info 
(en) Felix Rijhnen – SpeedSkatingStats.com 
(en) Felix Rijhnen – Rollerstory.net 
(en) Felix Rijhnen – TheSports.org 
(en) Felix Rijhnen – TheSports.org 
(en) Felix Rijhnen – TheSports.org 
(en) Felix Rijhnen – TheSports.org
Uber Cup 1957

Uber Cup 1957 ble arrangert i Lytham St Annes i England i 1957.


== Finale ==


== Referanser ==
Uber Cup 1960

Uber Cup 1960 ble arrangert i Philadelphia i USA i 1960.


== Finale ==


== Referanser ==
Anders Styve

Anders Styve (født 10. juni 1974) er en norsk tidligere bokser som representerte Sportsklubben Bergen Sparta og Bergens Atletklub.
Han vant 7 NM-gull i senior i perioden 1992–1998. Han vant kongepokalen i 1994, 1995, 1996, 1997 og 1998.
Styve ble proffbokser i 2000. Han bokset ti proffkamper fra 2000 til 2002. Det endte med ni seire og ett tap.


== NM-gull ==


== Referanser ==
Uber Cup 1963

Uber Cup 1963 ble arrangert i Wilmington i USA i 1963.


== Finale ==


== Referanser ==
Reidar Walstad

Reidar Walstad (født 16. mars 1977) er en norsk tidligere bokser som representerte Trym IL.
Han vant 7 NM-gull i perioden 1994–2000. Han vant kongepokalen i 2000. Han vant EM-bronse i bantamvekt i 1998.
Walstad var proffbokser mellom 2002 og 2009. Han bokset ialt 24 proffkamper. Han tapte kampen om europamestertittelen mot irske Bernard Dunne i 2007.Walstad ble rangert som nummer 84 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.


== NM-gull ==


== Referanser ==
Uber Cup 1966

Uber Cup 1966 ble arrangert i Wellington på New Zealand i 1966.


== Finale ==


== Referanser ==
Uber Cup 1969

Uber Cup 1969 ble arrangert i Tokyo i Japan i 1969.


== Finale ==


== Referanser ==
Uber Cup 1972

Uber Cup 1972 ble arrangert i Tokyo i Japan i 1972.


== Finale ==


== Referanser ==
Uber Cup 1975

Uber Cup 1975 ble arrangert i Jakarta i Indonesia i 1975.


== Finale ==


== Referanser ==
Uber Cup 1978

Uber Cup 1978 ble arrangert i Auckland på New Zealand i 1978.


== Finale ==


== Referanser ==
Uber Cup 1981

Uber Cup 1981 ble arrangert i Tokyo i Japan i 1981.


== Finale ==


== Referanser ==
Arne Holter

Arne Holter (født 11. oktober 1999) er en norsk fotballspiller som fra 31. desember 2021 er klubbløs.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arne Holter – Transfermarkt 
(en) Arne Holter – Soccerway 
(no) Arne Holter – Norges Fotballforbund
Fridtjof Petzold

Fridtjof Petzold (født 9. april 1997 i Werdau) er en tysk skøyteløper.Han deltok under EM på skøyter 2022 – enkeltdistanser hvor han kom på 15. plass på 5 000 meter.


== Personlige rekorder ==
Kilde: Speedskatingresults.com


== Sammenlagt i Verdenscupen ==
Oppdatert etter sesongen 2021/22.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fridtjof Petzold på Facebook 
(en) Fridtjof Petzold – Speedskatingbase.eu 
(en) Fridtjof Petzold – SpeedSkatingNews.info 
(en) Fridtjof Petzold – SpeedSkatingStats.com 
(en) Fridtjof Petzold – TheSports.org
Mesotrochus

Mesotrochus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (2-5 millimeter), langstrakte, jevnbrede kortvinger, som oftest mørkt brunlig fargede. Et god kjennetegn er at bakkroppen ikke har markerte sidekanter. Hodet er forholdsvis stort og bredt med nokså små fasettøyne. Pronotum og dekkvinger har opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
I alle fall noen arter lever under barken på døde trær.
Andre lever på sandete elvebredder, i død ved eller i løvstrø. Noen holder til i trekroner, og en del ser ut til å være knyttet til maur og termitter.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Osoriinae Erichson, 1839
Stammen Thoracophorini Reitter, 1909
Understammen Thoracophorina Reitter, 1909
Slekten Mesotrochus Wasmann, 1890Mesotrochus paradoxus Wasmann, 1890


== Referanser ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Mesotrochus – detaljert informasjon på Wikispecies
Prognathoides

Prognathoides er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Smale, flate, jevnbrede kortvinger, hodet er stort og bredt. Antennene er lange og tynne, omtrent så lange som kroppen. Kjevene (mandiblene) stikker fram foran hodet. Pronotum er bredest nær forkanten, med rundede sider. Dekkvingene er jevnbrede, bakkroppen smal.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Piestinae Erichson, 1839
Slekten Prognathoides Steel, 1950Prognathoides mjobergi (Bernhauer, 1920)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Prognathoides i Global Biodiversity Information Facility 
Prognathoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Euaesthetotyphlus

Euaesthetotyphlus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). 


== Utseende ==
En liten (2 millimeter), smal, blind, lysbrunlig kortvinge. Arten ligner overflatisk på gruppen Leptotyphlinae, men skiller seg fra disse ved å ha korte og klubbeformede antenner. Hodet har en markert, ganske tykk "hals", pronotum er avrundet trapesformet, dekkvingene ganske små, bakkroppen lang og smal.


== Levevis ==
Arten lever i huler.


== Utbredelse ==
Denne arten er bare kjent fra Romania.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller (Coleoptera)
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller (Staphylinoidea)
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien sumpkortvinger (Euaesthetinae)
Stammen Euaesthetini Thomson, 1859
Slekten Euaesthetotyphlus Coiffait & Decou, 1970 Euaesthetotyphlus almajensis Coiffait & Decou, 1970


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Euaesthetotyphlus i Global Biodiversity Information Facility 
Euaesthetotyphlus almajensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Wilhelm Ekensskär

Wilhelm Ekensskär (født 18. juni 1998) er en svensk skøyteløper.Han deltok under EM på skøyter 2022 - enkeltdistanser hvor han kom på 16. plass på 5000 meter.


== Personlige rekorder ==
Kilde: Speedskatingresults.com


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wilhelm Ekensskär – Speedskatingbase.eu 
(en) Wilhelm Ekensskär – SpeedSkatingStats.com
Achenomorphus

Achenomorphus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brunlige kortvinger. De er noe bredere og mer langbeinte enn de fleste andre smalkortvinger. Antennene er omtrent så lange som hode + thorax, perlekjede-formede, hvert ledd litt lengre enn bredt. Hodet er forholdsvis stort, omtrent så bredt som pronotum, firkantet, med nokså små, flate fasettøyne. Pronotum er så langt som eller litt lengre enn bredt, rektangulært med avrundede hjørner. Dekkvingene er litt lengre og bredere enn pronotum.


== Levevis ==
Artene lever mellom råtnende plantemateriale.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika og Øst-Asia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
Stammen Lathrobiini
Slekten Achenomorphus Motschulsky, 1858
Achenomorphus bakeri (Bernhauer, 1915)
Achenomorphus chapini (Blackwelder, 1939)
Achenomorphus conifer (Cameron, 1913)
Achenomorphus corticinus (Gravenhorst, 1802)
Achenomorphus cubensis (Blackwelder, 1943)
Achenomorphus dubitans (Blackwelder, 1943)
Achenomorphus furtivus (Sharp, 1886)
Achenomorphus hepaticus (Erichson, 1840)
Achenomorphus latro (Sharp, 1876)
Achenomorphus peropacus (Bernhauer, 1942)
Achenomorphus sagax (Sharp, 1886)
Achenomorphus suturalis (Blackwelder, 1943)


== Kilder ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Achenomorphus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Achenomorphus hos NCBI 
(en) Kategori:Achenomorphus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Achenomorphus – detaljert informasjon på Wikispecies
Fläsket brinner

Fläsket brinner er et proggband fra Stockholm i Sverige. De ble startet i 1970 og oppløst 1981, men ble så startet opp igjen i 2003. Bandet har et «eget» sound med innslag av ulike musikksjangre som blant annet progg, rock, progressiv rock, folkemusikk og jazz.    


== Biografi ==
Fläsket brinner ble startet i Stockholm i mai 1970 av Per Bruun (bass), Bengt Dahlén (gitar), Sten Bergman (orgel), Gunnar Bergsten (saksofon) og Erik Dahlbäck (trommer).
Fra august samme år fikk man med Bo Hansson og Bill Öhrström på munnspill og congas når bandet hadde liveopptredener.


=== Første album: Fläsket brinner ===
Høsten og vinteren 1970-1971 spilte gruppa inn sitt debutalbum Fläsket brinner. Platen ble spilt inn ved tre ulike tilfeller, og ved et av dem var bandet forband til Frank Zappa. Zappa var også en stor musikalsk inspirasjon for gruppa. . Bo Hansson overtok organistjobben, og Bobo Stenson på piano var med gruppa på livespillingene.
I desember 1971 ga de ut singelen «Wild Thing».


=== Andre album: Fläsket ===
I januar 1972 begynte Fläsket brinner å spille inn sitt andre album. Mikael Ramel var kommet inn i gruppa på gitar og sang, og Hansson var på tur ut av gruppa.Albumet ble en dobbel-LP hvor den ene platen var en studioinnspilling, og den andre en liveplate fra en konsert i Örebro.


=== 1973-1981 ===
I denne perioden var det flere bytter av medlemmer. Dahlbäck og Ramel ble erstattet av Bosse Skoglund og Kenny Håkansson. 
Seinere ble også Sebastian Öberg og Jan RF Ternald med i gruppa. 1978 medvirket Okay Temiz på trommer. Så var Dahlbäck tilbake i  bandet, og Thomas Jutterström spilte orgel. I tillegg medvirket også Bruun, Dalén, Öhrström og i blant også Bergsten. 1981 oppløstes gruppa .


=== Reunion ===
Under våren 2003 ble bandet startet opp igjen.
Fläsket brinner regnes som et proggband og musikken er ofte uten sang, med mye improvisasjon og blanding av musikksjangre til et eget musikalsk lydbilde. Gruppa er spesielt inspirert av Frank Zappa og The Who.


== Medlemmer ==


=== Nåværende medlemmer ===
Stefan Blomqvist, synth
Erik Dahlbäck, trommer
Bengt Dahlén, gitar
Anders Ekholm, saksofon
Thomas Jutterström, orgel, el-piano
Göran Lagerberg, bass


=== Tidligere medlemmer ===
Sten Bergman, orgel
Gunnar Bergsten, saksofon
Per Bruun, bass
Bo Hansson, orgel, kubjelle
Mikael Ramel, gitar, sang
Bosse Skoglund, trommer
Bobo Stenson, elpiano
Jan Ternald, elpiano, synth
Sebastian Öberg, el-mandola
Bill Öhrström, munnspill, congas


== Diskografi ==


=== Studioalbum/livealbum ===
Fläsket brinner, 1971
Fläsket, 1972


=== Samlealbum ===
Swedish Radio Recordings 1970-75, 2003


=== Singler ===
«Wild Thing», 1971


== Referanser ==


=== Kilder ===
Tusen svenska klassiker: böcker, filmer, skivor, tv-program från 1956 till i dag (swe). Stockholm: Norstedt. 2009. ISBN 978-91-1-301717-4.
Pinobius

Pinobius er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.


== Utseende ==
Små, slanke biller, mer eller mindre sylindrisk kroppsform. De fleste artene er mer eller mindre gul- eller brunaktige. Hodet er ganske stort, mer eller mindre firkantet, og skilt fra brystskjoldet (pronotum) ved en tydelig, smal "hals". Fasettøynene er ganske små og antennene tynne. Brystskjoldet (pronotum) er mer eller mindre hjerteformet. Dekkvingene er omtrent så lange som brystskjoldet, omtrent parallellsidige. Bakkroppen er lang og mer eller mindre sylindrisk, oftest kraftig punktert. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den Gamle verden.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger, Paederinae Fleming, 1821
Stammen Paederini Fleming, 1821
Understammen Dolicaonina Casey, 1905
Slekten Pinobius W.J. MacLeay, 1871


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pinobius i Global Biodiversity Information Facility 
Pinobius – detaljert informasjon på Wikispecies 
Kortvinger – Tree of life. (engelskspråklig)
9. serierunde i Tippeligaen 1990


== Kampfakta ==


== Referanser ==
Ekstraliha 2021/22

Ekstraliha 2021/22 var den 29. sesongen av den øverste divisjonen i belarusisk ishockey. Junost Minsk vant grunnspillet, mens Metallurg Zjlobin vant sluttspillet.


== Tabellene ==


== Lagene ==


== Sluttspillet ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Marek Kania

Marek Kania (født 2. april 1999) er en polsk skøyteløper og inline-skøyteløper.Han deltok under EM på skøyter 2022 - enkeltdistanser hvor han kom på 8. plass på 500 meter.


== Personlige rekorder ==
Kilde: Speedskatingresults.com


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Marek Kania på Facebook 
(en) Marek Kania – Olympedia 
(en) Marek Kania – Speedskatingbase.eu 
(en) Marek Kania – SpeedSkatingNews.info 
(en) Marek Kania – TheSports.org 
(en) Marek Kania – TheSports.org
Hallelujah (I am the Preacher)

«Hallelujah (I am the Preacher)» er en sang som ble skrevet av Roger Greenaway og Roger Cook og utgitt på singel av både The Derek Lawrence Statement i mai 1969 og av Deep Purple i juli samme år. Det var Derek Lawrence som foreslo låten for Ritchie Blackmore i Deep Purple. Lawrence var produsent på Deep Purples foregående tre album. Låten er også utgitt på singel av Tony Kingston i 1972 og People (duoen Jackie Lynton og Andee Silver, også kjent som Purple Heart og Spring Fever) i 1970.


== The Derek Lawrence Statement ==
Låten kom først ut under tittelen «I am the Preacher», på en sjutommer som var den eneste utgivelsen som ble gjort med bandnavnet The Derek Lawrence Statement. Teamet bak hadde imidlertid en rekke andre utgivelser med andre bandnavn på plateselskapet Bell Records i USA. Disse prosjektene var ledet av Derek Lawrence, som brukte et roterende sett musikere på innspillingene. Sampling av låten finnes på flere hiphop-utgivelser.B-siden het «In Our Own Sweet Time», skrevet av Derek Lawrence, Tony Wilson og Elaine Corlett.
Sannsynlige musikereLarry Steele – vokal
Liza Strike – vokal
Tony Wilson – vokal
Albert Lee – gitar
Harvey Hinsley – gitar
Chas Hodges – bass
Micky Burt – trommer


== Deep Purple ==
«Hallelujah (I am the Preacher)» var den første innspillingen fra Deep Purple med Ian Gillan som vokalist, utgitt året før Concerto for Group and Orchestra kom ut. Roger Glover deltok som studiomusiker, da han foreløpig ikke var blitt medlem i bandet. Noen utgaver av singelen bruker tittelen «Hallelujah». Produksjonen er kreditert bandet på noen utgaver, Derek Lawrence på andre, og Deep Purples management Tony Edwards og John Colleta på atter andre. Lawrence har sagt i intervju at han ikke var involvert. Låten ble ikke inkludert på noe album, men ble tatt med på samlingen The Deep Purple Singles A's and B's (1978).B-siden kommer fra den foregående sammensetningen av bandet. «April Part I» er en nedredigert versjon på 4:00 av avslutningssporet «April» på Deep Purple (1969). Den er skrevet av Ritchie Blackmore og Jon Lord. «April Part I» er instrumental, sett bort fra ordløs harmoni-vokal. Albumversjonen av «April» på 12:10 hadde en kort tekst.

MusikereIan Gillan – vokal
Ritchie Blackmore – gitar
Jon Lord – orgel
Roger Glover – bass
Ian Paice – trommerPå «April Part I» var ikke Gillan og Glover med i Deep Purple, men derimot Rod Evans (vokal) og Nick Simper (bass).


== Referanser ==
Orion Righard

Orion Righard (født 1969 i Lomma, Sverige) er en svensk kunstner, bosatt i Spania. Han er maler, grafiker, skulptør og performance-kunstner.
Righard er utdannet ved kunstakademiene Royal Academy of Fine Arts i Antwerpen (KASKA),  Konstfack i Stockholm, og St. Jost Academy of Fine Arts i Nederland. Siden 1996 har han arbeidet på heltid som kunstner og har hatt en rekke utstillinger i inn og utland. Han er gift med den norske kunstneren Ingrid Forfang. Orion Righard er kjent for sine kloke, magre konge-skikkelser der man finner kongen i en pågående dialog med sin nærmeste. Ett av de mest kjente verkene til Orion Righard er en DGA (digital graphic art) som heter «Leva» der spørsmålet «Hva skal man gjøre før man dør» stilles. Svaret «leva» har blitt en klassiker. 
Orion Righard er medlem av IAA og den spanske kunstnerforeningen AVVAC, og har holdt flere separatutstillinger i Europa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted Besøkt 14. april 2022
Ingrid Forfang

Ingrid Forfang (født 1971) er en norsk kunstner, bosatt i Spania.
Forfang er utdannet ved Koninklijke Academie voor schone Kunsten i Antwerpen, Belgia 1992-96. Siden da har hun arbeidet på heltid som kunstner med maleri, grafikk og installasjoner og har hatt utstillinger i inn- og utland. Hun var per 2022 innkjøpt av Trøgstad kommune, NRK, Svalövs kommun, Region Skåne, Laholms kommun, Stavanger kommune, Galleri Gulden, og Kunst på arbeidsplassen.Hun er gift med den svenske kunstneren Orion Righard. I 2017 bosatte de seg i Torrevieja, Spania . Forfang er medlem av IAA og den spanske kunstnerorganisasjonen AVVAC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Utstillingen «Midt i livet» på Galleri G
Liga Nacional de Hockey Hielo 2021/22

Liga Nacional de Hockey Hielo 2021/22 var den 51. sesongen av Spanias øverste nivå i ishockey. Nye lag for sesongen var Huarte, Milenio Logroño og Nordic Vikings. Barcelona vant sluttspillet etter å ha slått seriemesteren Puigcerdà 3–1 i kamper.


== Tabellen ==


== Lagene ==


== Sluttspillet ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Trysilfjell Utmarkslag

Trysilfjell Utmarkslag er et samvirkeforetak bestående av 26 grunneiere med 120 000 dekar innmeldt areal rundt Trysilfjellområdet. Trysilfjell Utmarkslag ble stiftet 19. januar 1971, og var hovedaktøren for oppstarten og utviklingen av heis- og alpinvirksomhet i Trysilfjellet. Trysilfjell Utmarkslaget eide og driftet skianlegget frem til alpinvirksomheten ble kjøpt av Skistar i 2005. I dag driver virksomheten hovedsakelig med eiendomsutvikling, salg og vedlikehold av hytteområder i og rundt Trysilfjellet.


== Historikk ==
Trysilfjell Utmarkslag ble stiftet 19. januar 1971 med 13 medlemmer og i alt 98 379 dekar innmeldt areal. 
I 1976 ble Fjellvegen ferdigstilt og Stemagheisen åpnet 17. januar. 
I 1977 tas Skihytta i bruk. Parallellen og barneområdet bygges i 1980. 
I 1985 innføres det felles heiskort med Fageråsen.
I 1988 beslutter Trysilfjell Utmarkslag og Fageråsen Fritid AS å legge alle heiser og bakker inn i et felles selskap, Trysilfjellet AS. 7 nye heiser bygges i 1989, blant annet den første stolheisen "Knetta". 
Utmarkslaget kjøper skiutleia på Turistsenteret og bygger større lokaler i regi av det nystiftede selskapet Fjellbygg AS i 1994. 
I 1998 har Trysilfjell Utmarkslag datterselskapene Trysilfjellet AS, Fjellbygg AS og Laaven eiendom AS samt representasjon i styrene i Trysil Booking AS, Trysil Booking AB og i Almenlia AS. Utbygging av nye heiser fortsetter og snøproduksjonsanlegget utvides. 
I 2002 etableres Trysilfjellet BA som konsern der Trysilfjellet Golf AS og Trysil Booking AS og AB sammen med Fjellbygg AS og Trysilfjellet Alpin AS innlemmes som datterselskap. De første 9 hullene på golfbanen tas i bruk. 
Skistar kjøper alpin- og golfvirksomheten i 2005 (Trysilfjellet, Trysil Booking, Fjellbygg, Trysilfjellet Golf.)
I 2006 fortsetter Trysilfjell Utmarkslag som et grunneierselskap med fokus på areal- og eiendomsutvikling.
Utmarkslaget deltar i utvikling og utbygging i deleide selskap som Trysilbyggerne AS (Horisont Trysil), Trysilfjellet Golf AS og Skitorget AS.
I 2013 stiftes Trysilfjell Hytter AS som starter utbygging av hytter ved Trysilfjellet Arena. Trysilfjellet Utvikling AS og Skistar Norge AS kjøper seg inn i selskapet i 2014. Utmarkslaget satser videre på snøproduksjon og lagring av snø ved Trysil Knut Arena.


== Se også ==
Liste over Norges største grunneiere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Johann Tulbeck

Johann Tulbeck (død 9. mai 1476 i München) var katolsk biskop av Freising.
Han ble valgt til biskop av Freising i januar 1453 og valget ble bekreftet 9. mars 1453. Det vites gange medet om ham og hans tid og virke, men ikke hvem det var som bispeviet ham. Imidlertid vet man om to biskoper som ble ordinert av ham. Dermed er han for forskningen innen episkopalgenealogi blitt et startpunkt for en egen suksesjonslinje av biskoper. Den er imidlertid ekstinkt, ikke videreført til moderne tid. 
Han trakk seg tilbake fra embedet i november 1473, og døde den 9. mai 1476.


== Litteratur ==
Alice Arnold: Johann Tulbeck. I: Jürgen Wurst, Alexander Langheiter (utsg.): Monachia. Städtische Galerie im Lenbachhaus, München 2005, ISBN 3-88645-156-9, s. 94.
Josef Maß: Das Bistum Freising im Mittelalter. München 1986.


== Referanser ==
Sander Drange Heieren

Sander Drange Heieren (født 23. oktober 1998) er en norsk håndballspiller. Han er fra Sande i Vestfold.
Han begynte å spille håndball som 14-åring etter å vært innom mange andre idretter. Han ble kåret til årets målvakt i REMA 1000-ligaen i 2020/21-sesongen. Han går fra Drammen Håndballklubb til TTH Holstebro i Danmark i 2022.I 2017 spilte han ni kamper på Norges ungdomslandslag i håndball. Han debuterte for Norges herrelandslag i håndball mot Hviterussland 5. januar 2021. Han spilte i EM 2022 der Norge kom på femteplass. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sander Heieren – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Sander Heieren – Norges Håndballforbund