jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Buderes

Buderes  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blankt svart løpebille. Hodet er firkantet med framstrakte kjever, pronotum er rundet med en skarp midtfure og markerte hjørner, dekkvingene er jevnbrede med markerte punktrader.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Vest-Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Pterostichinae Bonelli, 1810 
stamme Morionini Brulle, 1835
slekten Buderes Murray, 1857
Buderes oberti Murray, 1957


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Buderes i Encyclopedia of Life 
(en) Buderes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Buderes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Buderes – detaljert informasjon på Wikispecies
Stereostoma

Stereostoma  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Ganske store, avlange, sylindriske, blankt svarte løpebiller. Hodet er firkantet med framstrakte kjever, fasettøynene er utstående uten påfallende tinninger bak, pronotum er rundet med en lengdegrop på hver side ved roten og markerte hjørner, dekkvingene er jevnbrede med markerte punktrader. Antennene er forholdsvis korte og utvidet mot spissen.


== Levevis ==
Artene kan være assosiert med termitter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Pterostichinae Bonelli, 1810
stamme Morionini Brulle, 1835
slekten Stereostoma Murray, 1857
Stereostoma angolense G.Muller, 1940
Stereostoma balbisi G.Muller, 1940
Stereostoma camerunum G.Muller, 1940
Stereostoma clarkei Straneo, 1979
Stereostoma conradti G.Muller, 1940
Stereostoma corpulentum Chaudoir, 1872
Stereostoma ertli G.Muller, 1940
Stereostoma erythraeum G.Muller, 1940
Stereostoma girardi Straneo, 1986
Stereostoma guineense G.Muller, 1940
Stereostoma hirtipenne G.Muller, 1940
Stereostoma incisum Straneo, 1991
Stereostoma ingens G.Muller, 1940
Stereostoma interstitiale Straneo, 1979
Stereostoma jeanneli Alluaud, 1933
Stereostoma kuntzeni G.Muller, 1940
Stereostoma praecellens G.Muller, 1941
Stereostoma rhodesianum Straneo, 1947
Stereostoma sansibaricum G.Muller, 1940
Stereostoma senegalense G.Muller, 1940
Stereostoma titschacki G.Muller, 1940
Stereostoma usambaricum G.Muller, 1940
Stereostoma punctatum Straneo, 1958
Stereostoma punctisternum Straneo, 1951
Stereostoma solidum Murray, 1857
Stereostoma stuhlmanni Kolbe, 1896
Stereostoma tenebrioides (J.Thomson, 1858)
Stereostoma whitei Murray, 1857


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettside om slekten
(en) Stereostoma i Global Biodiversity Information Facility 
Stereostoma – detaljert informasjon på Wikispecies
Aepsera

Aepsera er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Platyninae i familiegruppen løpebiller. 


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Platynini Bonelli, 1810
slekten Aepsera Chaudoir, 1874
Aepsera ferruginea Chaudoir, 1874


== Eksterne lenker ==
(en) Aepsera i Global Biodiversity Information Facility 
Aepsera – detaljert informasjon på Wikispecies
Atomavtalen med Iran

Atomavtalen med Iran (engelsk: Joint Comprehensive Plan of Action) er en avtale inngått i 2015 mellom Iran på den ene side og på den andre side de fem faste medlemmene av FNs sikkerhetsråd (Russland, Kina, Storbritannia, Frankrike og USA) pluss Tyskland og EU. Avtalen gjelder fra 16. januar 2016. USA trakk seg fra avtalen i 2018. Avtalen gav internasjonalt innsyn i det iranske atomprogrammet, mens internasjonale sanksjoner ble opphevet.


== Avtalens innhold og utvikling ==
Avtalen ble forhandlet fram over 20 måneder og enighet ble oppnådd 14. juli 2015.Ifølge avtalen skulle de økonomiske sanksjoner mot Iran og landets oljenæring bli opphevet, mens sanksjoner mot Irans program for utvikling av langtrekkende raketter ble videreført i åtte år.
Iran forpliktet seg til å begrense landets anriking av uran i 15 år og å gi Det internasjonale atomenergibyrået (IAEA) innsyn i det iranske atomprogrammet. Ved et iransk brudd på avtalen, kan FNs sanksjoner gjeninnføres i løpet av 65 dager.
USA trakk seg fra avtalen i 2018 og gjeninnførte sanksjoner mot Iran. I oktober 2020 ble det meldt at Iran hadde begynt å bygge opp igjen et atomanlegg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fakta om atomavtalen med Iran. NRK Urix, 21. mai 2018.
Liste over New Brunswicks viseguvernører

New Brunswicks viseguvernør (engelsk: Lieutenant Governor of New Brunswick, fransk: Lieutenant-gouverneur du Nouveau-Brunswick (hvis mann) eller Lieutenante-gouverneure du Nouveau-Brunswick (hvis kvinne)) er den canadiske monarkens visekongelige representant i denne canadiske provinsen. Embetet ble opprinnelig innstiftet av William Pitts regjering i 1786. Den nåværende utgaven av embetet ble innstiftet i 1867, da New Brunswick trådte inn i Den canadiske konføderasjonen.


== Liste ==


== Kilder ==
«Lieutenant-Governors of New Brunswick · Post-Confederation». Lieutenant-Governors of New Brunswick. Besøkt 3. november 2020. 
«New Brunswick». World Statesmen.org. Besøkt 4. oktober 2020.
Louise Dahm Hedemark

Louise Dahm Hedemark (født 16. desember 1938 i Buenos Aires, død 10. juni 2022) var en norsk billedkunstner, i hovedsak virksom som maler og grafiker. Fire verk av henne er innkjøpt av Nasjonalmuseet.
Dahm Hedemark var utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i Oslo 1962–1963 under bl.a. Finn Faaborg, og ved Statens Kunstakademi i Oslo 1966–1970 under Reidar Aulie, Alf-Jørgen Aas, Halvdan Ljøsne og Arne Malmedal.
Hun gjorde seg tidlig bemerket som maler og grafiker med utstillinger blant annet i Kunstnerforbundet og ved deltakelse på Høstutstillingen. Hun var også medlem av juryen for Høstutstillingen og var knyttet til Norske Gafikeres Verksted i mange år.Professor i kunsthistorie Dag Sveen har beskrevet bildene hennes som: «Sterkt emosjonelt ladete bilder i en ekspressiv form med heftig penselskrift og høyt oppdrevet fargeintensitet …»Hun var datter av Christian Jacob Dahm (1884–1943) og Agnes Dahm f. Johannessen (1898–1986).
Hun var gift i 1959 med Rolf Øistein Hedemark (1934–2002) og var bosatt på Fjellhamar.


== Arbeider ==


=== Utsmykninger og verk i offentlige samlinger ===
Oslo politiskole (maleri, 1979)
Nasjonalgalleriet, Oslo
Riksgalleriet
Norsk kulturråd
Selskapet Kunst på Arbeidsplassen
Oslo kommunes kunstsamlinger
Fredrikstad Kunstforening


== Utstillinger ==


=== Separatutstillinger ===
Gall. Norske Grafikere, Oslo, 1972
Oslo Kunstforening, 1973
Werther Kunsttage, Tyskland, 1974
Kunstnernes Hus, Oslo, 1975
Kunstnerforbundet, Oslo, 1980
Kunstnerforbundet, Oslo, 1982
Oslo kunstforening, Oslo, 1987
Kunstnerforbundet, Oslo, 1987
Kunstnerforbundet, Oslo, 1992
Hanaholmen Kulturcentrum, Helsingfors, 1998
Galleri Norske Grafikere, Oslo, 2001
Lørenskog Kunstforening, Lørenskog, 2010
Galleri Kampen, Oslo, 2017


=== Kollektivutstillinger ===
Høstutstillingen, Oslo, 1968
Høstutstillingen, Oslo, 1969
Høstutstillingen, Oslo, 1972-1978
Ung skandinavisk kunst, Gall. F 15, Moss, 1968
Juniutst., Kunstnerforbundet, Oslo, 1968
Unge norske omkring Akademiet, Liljevalchs Konsthall, Stockholm, 1970
Unge Kunstneres Samfunn Vårutst., 1970
Kunstnerforbundet, Oslo, 1971
Nordisk grafikk, Bergens Kunstforening, 1975
Grafikere fra Kunstakademiet, Oslo Kunstforening, 1976
Grafikk-triennalen, Stockholm, 1980
5 teknikker, Gall. Norske Grafikere, Oslo, 1981


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Verker av Louise Dahm Hedemark i Nasjonalmuseets eie.
Anousheh Ansari

Anousheh Ansari (persisk: انوشه انصاری ‎; født Raissyan; 12. september 1966 i Mashhad i Iran) er en iransk-amerikansk ingeniør og medstifter og styreleder for Prodea Systems. Ansaris har også opplevd tidligere forretningssuksess som medstifter og adm.dir. av Telecom Technologies, Inc. (TTI). Ansari-familien er også tittelsponsor for Ansari X-prisen. 18. september 2006, noen dager etter 40-årsdagen, ble hun den første iranske og første kvinnelige muslimen i verdensrommet.Ansari var den fjerde selvfinansierte romturisten, og den første selvfinansierte kvinnen som fløy til den internasjonale romstasjonen. Memoaret hennes, My Dream of Stars, skrevet med Homer Hickam, ble utgitt av Palgrave Macmillan i 2010.Ansari er adm.dir. av X Prize Foundation.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Anousheh Ansari – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anousheh Ansari – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anousheh Ansari på Internet Movie Database 
(en) Anousheh Ansari hos The Movie Database 
Anousheh Ansari på Twitter
Physeomorpha

Physeomorpha er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 16 millimeter), avlang, men nokså bred, blank, brunrød løpebille. Hodet er kort og bredt, rundet, antennene trådformede og litt lengre enn hode + pronotum. Pronotum mer mye bredere enn langt, rundet med bredt avsatte sidekanter. Dekkvingene er jevnbrede uten påfallende punktrader. Beina er forholdsvis korte og kraftige.


== Levevis ==
Arten kan finnes på avfallshauger laget av bladskjærermaur (Atta sexdens).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Argentina og Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Paussinae Latreille, 1807
gruppen / stammen Ozaenini Hope, 1838
slekten Physeomorpha  Ogueta, 1963
Physeomorpha vianai Ogueta, 1963


== Eksterne lenker ==
Physeomorpha vianai på Tree of life
(en) Physeomorpha i Encyclopedia of Life 
(en) Physeomorpha i Global Biodiversity Information Facility 
Physeomorpha – detaljert informasjon på Wikispecies
Virac

San Miguel (Bayan ng Virac) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger i landsdelen Luzon, og tilhører provinsen Catanduanes. Den er den administrative hovedby for provinsen.
Catanduanes og dermed også Virac ligger utsatt til for tyfoner som suser inn for full styrke inn over Filippinene fra Stillehavet; ettersom dette er det første sted de de da kommer over land, har de særdeles sterk styrke.  


== Barangayer ==
Virac er inndelt i 64 barangayer per 30. september 2019.


== Referanser ==
Microferonia

Microferonia  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore (gjerne 5-6 millimeter), blanke, brunsvarte løpebiller.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Licininae Bonelli, 1810
Stammen Licinini  Bonelli, 1810 
Gruppen Lestignathina Ball, 1992
Slekten Microferonia Blackburn, 1890
Microferonia adelaidae Blackburn, 1890
Microferonia alticola Baehr, 1998 
Microferonia anchomenoides Macleay, 1871 
Microferonia avicapitis Baehr, 1998 
Microferonia baro Darlington, 1968 
Microferonia cinctipennis Sloane, 1898 
Microferonia habbemae Baehr, 1998 
Microferonia howei Moore, 1992 
Microferonia lucanoides (Andrewes, 1933) 
Microferonia marginata Castelnau, 1867 


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Microferonia [1]
(en) Microferonia i Encyclopedia of Life 
(en) Microferonia i Global Biodiversity Information Facility 
Microferonia – detaljert informasjon på Wikispecies
Multiorgan inflammatorisk syndrom hos barn

Multiorgan inflammatorisk syndrom hos barn (MIS-C) er et nytt syndrom som kan oppstå hos barn og unge etter infeksjon med koronaviruset SARS-CoV-2.Kasuistikken beskriver et barn med hjertesvikt og truende multiorgansvikt etter infeksjon. Dette er ikke covid-19, men en immunmediert senreaksjon. Symptomene inkluderer høy temperatur og magesmerter, eventuelt oppkast og diaré. I alvorlige tilfeller utvikler barna lavt blodtrykk, hjertesvikt og betennelse i hjertemuskelen.


== Referanser ==
Philophlaeus

Philphlaeus  er en slekt av løpebiller. En særpreget delgruppe er fiolinbillene. Gruppen blir også ofte plassert som en undergruppe i Harpalinae.


== Utseende ==
Små (gjerne ca. 5 millimeter), avlange og ganske flate, brunlige løpebiller. Hodet har store, utstående fasettøyne. Pronotum er rundet, bredere enn langt. Dekkvingene er rundede, mye bredere enn forkroppen.


== Levevis ==
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia inkludert Tasmania.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
Gruppen Calleidina Csiki, 1932
Slekten Philophlaeus Chaudoir, 1844
Philophlaeus angulatus Chaudoir, 1869 
Philophlaeus australasiae Chaudoir, 1869 
Philophlaeus australis (Dejean, 1826) 
Philophlaeus bivittatus Sloane, 1920 
Philophlaeus brunnipennis W.J.Macleay, 1871 
Philophlaeus confertus Blackburn, 1892 
Philophlaeus discorufus Sloane, 1898 
Philophlaeus distinguendus Chaudoir, 1869 
Philophlaeus eucalypti Germar, 1848 
Philophlaeus fuscipennis Germar, 1848 
Philophlaeus immaculatus Chaudoir, 1869 
Philophlaeus intermedius Chaudoir, 1869 
Philophlaeus laticollis Blackburn, 1892 
Philophlaeus luculentus (Newman, 1842) 
Philophlaeus maculatus W.J.Macleay, 1871 
Philophlaeus moestus (Chaudoir, 1869) 
Philophlaeus monticola Blackburn, 1892 
Philophlaeus myrmecophilus Lea, 1912 
Philophlaeus obtusus Chaudoir, 1869 
Philophlaeus occidentalis Blackburn, 1890 
Philophlaeus opaciceps Blackburn, 1890 
Philophlaeus ornatus Blackburn, 1892 
Philophlaeus planus (Newman, 1840) 
Philophlaeus puberulus Chaudoir, 1869 
Philophlaeus pygmaeus Blackburn, 1892 
Philophlaeus quadripennis Chaudoir, 1869 
Philophlaeus rectangulus Chaudoir, 1869 
Philophlaeus simsoni Sloane, 1920 
Philophlaeus sydneyensis Blackburn, 1892 
Philophlaeus unicolor Chaudoir, 1869 
Philophlaeus vittatus W.J.Macleay, 1871


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Philophlaeus [1]
(en) Philophlaeus i Encyclopedia of Life 
(en) Philophlaeus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Philophlaeus hos NCBI 
(en) Kategori:Philophlaeus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Philophlaeus – detaljert informasjon på Wikispecies
Burhan Kuzu

Burhan Kuzu (født 1. januar 1955 i Develi i provinsen Kayseri i Tyrkia, død 1. november 2020 i Istanbul) var en tyrkisk politiker. 
Han var respresentant innvalgt fra Istanbul til Tyrkias store nasjonalforsamling fra 2002 til 2018 for Rettferdighets- og utviklingspartiet (AKP).Kuzu døde av COVID-19 den 1. november 2020 i Istanbul i en alder av 65 år.


== Referanser ==
Elena Lucrezia Cornaro

Elena Lucrezia Cornaro Piscopia (italiensk: [ˈɛːlena luˈkrɛttsja korˈnaːro piˈskɔːpja]) eller Elena Lucrezia Corner (italiensk: [korˈnɛr]; født 5. juni 1646 i Ca' Loredan i Venezia, republikken Venezia, død 26. juli 1684 i Padova, republikken Venezia), også kjent som Helen Cornaro, var en venetiansk filosof av adelig avstamning som i 1678 ble en av de første kvinnene til å motta en akademisk grad fra et universitet, og den første til å motta en filosofisk doktorgrad.


== Bibliografi ==


=== Arbeid ===
Hennes skrifter inkluderer akademiske diskurser, oversettelser og andakt avhandlinger.

Samlet
Helenae Lucretiae Corneliae Piscopiae opera quae quidem haberi potuerunt (italiensk and latin). Parma: Rosati. 1688  – via Google Books. Tidligere publisert
Lettera overo colloquio di Christo N. R. all'anima devota composta dal R. P. D. Giovanni Laspergio in lingua spagnola e portata nell'italiana. Venice: Giuliani. 1669.  (omtrykt i Bacchini ed. 1688 s. 179–183)Ikke publisert
Et diskurs fra 1672 om Jomfru Marias sorger


=== Biografier ===
Deza, Massimiliano (1686). Vita di Helena Lucretia Cornara Piscopia descritta da Massimiliano Deza della Congregazione della Santissima Madre di Dio, e dedicata alla maestà dell'aug.ma imperatrice Eleonora principessa di Monferrato, &c (italiensk). Venice: Antonio Bosio. Besøkt 5. juni 2019. 
Benedetto Bacchini (1688) Actorem Helenæ (på Latinsk; Bacchini ed. 1688 pp. 1–48)
Lupis, Antonio; Vendramina, Caterina (1689). L'eroina Venetia, ouero, La vita di Elena Lucretia Cornara Piscopia (italiensk). Venice: Curti. OCLC 991386840. 
Pynsent, Mathilde (1896). The Life of Helen Lucretia Cornaro Piscopia, Oblate of the Order of St. Benedict and Doctor in the University of Padua (engelsk). St. Benedict's. 
Fusco, Nicola (1975). Elena Lucrezia Cornaro Piscopia, 1646–1684 (engelsk). United States Committee for the Elena Lucrezia Cornaro Piscopia Tercentenary. 
Maschietto, Francesco Ludovico (1978). Elena Lucrezia Cornaro Piscopia, 1646–1684: prima donna laureata nel mondo. Contributi alla storia dell'Università di Padova (italiensk). 10. Padua: Antenore. 
Maschietto, Francesco Ludovico (2007). Elena Lucrezia Cornaro Piscopia (1646–1684): The First Woman in the World to Earn a University Degree (engelsk). Saint Joseph's University Press. ISBN 978-0916101572. Besøkt 5. juni 2019. 
Tonzig, Maria Ildegarde (1980). Elena Lucrezia Cornaro Piscopia: prima donna laureata nel mondo. Terzo centenario del dottorato (1678–1978) (italiensk). V. Gualandi. 
Guernsey, Jane Howard (1999). The Lady Cornaro: Pride and Prodigy of Venice (engelsk). College Avenue Press. ISBN 978-1883551445. 
Carrano, Patrizia (2001). Illuminata. La storia di Elena Lucrezia Cornaro, prima donna laureata nel mondo (italiensk). Mondadori. ISBN 978-8804490906. 
Pighetti, Clelia (2005). Il vuoto e la quiete: scienza e mistica nel '600 : Elena Cornaro e Carlo Rinaldini (italiensk). FrancoAngeli. ISBN 978-8846463333. Besøkt 5. juni 2019. 


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elena Lucrezia Cornaro Piscopia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Humberto Tati Santiesteban

Humberto Tati Santiesteban (født 3. november 1934 i El Paso i Texas i USA, død 29. oktober 2020 samme sted) var en amerikansk politiker.
Han satt i Representantenes Hus i Texas fra distrikter som omfattet countyene El Paso og Hudspeth fra 1967 til 1973, og i Senatet i Texas fra 29th district fra 1973 til 1991.Han tilhørte Det demokratiske parti.
Han døde av COVID-19 den 29. oktober 2020 i El Paso i Texas i en alder av 85 år.


== Referanser ==
Anomostomus

Anomostomus er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne ca. 6-8 millimeter), jevnbrede, brunsvarte løpebiller. Hodet er bredt og rundet med nokså små fasettøyne, antennene knapt så lange som hode + pronotum. Pronotum er rundet. Dekkvingene er nokså jevnbrede med fine punktstriper.


== Levevis ==
Mange av markløperne er generalister som kan finnes i mange ulike miljøer, først og fremst på bakken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Namibia, Madagaskar) og Asia (India, Sri Lanka).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Markløpere, Harpalinae Bonelli, 1810
Stammen Harpalini Bonelli, 1810
Gruppen Amblystomina Fauvel, 1889
Slekten  Anomostomus LaFerté-Senectere, 1853
Anomostomus laevigatus (Kuntzen, 1919)
Anomostomus orientalis Andrewes, 1923
Anomostomus torridus Laferte-Senectere, 1853


== Eksterne lenker ==
(en) Anomostomus i Global Biodiversity Information Facility 
Anomostomus – detaljert informasjon på Wikispecies
Xestonotus

Xestonotus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 10 millimeter), kraftig, blankt svart løpebille. Hodet er bredt og rundet, fasettøyne og kjever ikke spesielt store. Antennene er tynne og knapt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, dekkvingene jevnbrede med fine punktstriper.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i tempererte deler av Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Xestonotus LeConte, 1853
Xestonotus lugubris (Dejean, 1829)


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Xestonotus i Encyclopedia of Life 
(en) Xestonotus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Xestonotus hos ITIS 
Xestonotus – detaljert informasjon på Wikispecies
Nikolaj Maksjuta

Nikolaj Kirillovitsj Maksjuta (russisk: Николай Кириллович Максюта, født 26. mai 1947 i Sakharovka i Kirovohrad oblast i Den ukrainske sosialistiske sovjetrepublikk i Sovjetunionen, død 1. november 2020 i Moskva) en russisk politiker.
Han var guvernør av Volgograd oblast fra 1997 til 2010. Han vant guvernørvalget i 1996, og ble gjenvalgt - siste gang i 2004. Han fratrådte ved utgangen av 2009.
Den 1. november 2020 døde Maksjuta på et sykehus i Moskva av COVID-19. Hans hustru hadde dødd av samme sykdom før ham, den 8. oktober 2020.


== Referanser ==
Discoderus

Discoderus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 7-8 millimeter), avlange, blankt svarte løpebiller, kan ha antydning til metallisk glans, antenner og bein noe lysere. Kroppsformen er nokså jevnbred og høyt hvelvet. Pronotum er rundet, dekkvingene nokså jevnbrede med tydelige punktstriper.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Artene er vidt utbredt i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Discoderus LeConte, 1853
Discoderus acinopoides Bates, 1884 
Discoderus aequalis Casey, 1914 
Discoderus amoenus Leconte, 1863 
Discoderus arcuatus Putzeys, 1878 
Discoderus congruens Casey, 1914 
Discoderus cordicollis G.Horn, 1891 
Discoderus crassicollis G.Horn, 1891 
Discoderus crassiusculus Putzeys, 1878 
Discoderus dallasensis Casey, 1924 
Discoderus difformipes Bates, 1882 
Discoderus dislocatus Bates, 1891 
Discoderus distortus Bates, 1882 
Discoderus impotens Leconte, 1858 
Discoderus longicollis Casey, 1914 
Discoderus melanthus Bates, 1884 
Discoderus obsidianus Casey, 1914 
Discoderus papagonis Casey, 1914 
Discoderus parallelus Haldeman, 1843 
Discoderus parilis Casey, 1914 
Discoderus peregrinus Casey, 1924 
Discoderus piger Bates, 1882 
Discoderus pinguis Casey, 1884 
Discoderus pulvinatus Bates, 1884 
Discoderus robustus G.Horn, 1883 
Discoderus subviolaceus Casey, 1914 
Discoderus symbolicus Casey, 1914 
Discoderus tenebrosus Leconte, 1848 
Discoderus texanus Casey, 1924


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Discoderus i Encyclopedia of Life 
(en) Discoderus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Discoderus hos ITIS 
(en) Discoderus hos NCBI 
Discoderus – detaljert informasjon på Wikispecies