Guvernør Gardelins forordning av 5. september 1733

Guvernør Gardelins forordning av 5. september 1733 var et reglement for slavene på de danske koloniene i Karibia. Reglementet skulle bekjentgjøres tre ganger hvert år. En slik forordning ble ansett nødvendig av flere grunner. Antallet slaver var mangedoblet i forhold til antall hvite; forholdet varierte mellom 1 til 5 og 1 til 10. Et slaveopprør hadde derfor store muligheter til å lykkes. Strenge straffer skulle skremme slavene fra all ulydighet, og fra å rømme. Men myndighetenes dom over slaver, som jo var plantasjeeiernes eiendom, hadde sin pris. Plantasjedriften var avhengig av arbeidskraft; en ville derfor i det lengste unngå å henrette eller lemleste slavene. Slaver som var lemlestet var dårlig arbeidskraft. Derfor, når forordningen skulle håndheves, var det hovedmennene som ble straffet, til skrekk og advarsel.  
En sammenlikning med gjeldende staffelov i Danmark-Norge ville vise at slavene ble straffet strengere. Men også i Danmark-Norge skulle en husbonde holde hustukt over sine tjenestefolk. Tjenere kunne for eksempel ikke forlate sin arbeidsgiver og gå fri for straff. 
Kort tid etter at forordningen trådte i kraft startet ett av de mest omfattende slaveopprør i Karibia på den danske øya St. Jan. I 1759 ble et opprør planlagt på St.Croix, men avslørt. Guvernøren, Engelbrecht Hesselberg, som var fra Norge, straffet de skyldige. 

§1: Hovedmænd for bortløbne eller bortløbende Negre skulle knibes 3 Gange med gloende Jern og derefter hænges. §2: Medskyldige i et Complot skulle miste et Been, med mindre Ejerne ville pardonnere dem med at miste et Øre og faae en Lussing af 150 Slag. §9: Den Neger, som i Onde løfter sin Haand mod en Blank, eller truer ham, eller giver ham knubbende Ord, skal uden Naade knibes 3 Gange og derefter hænges, om den Blanke det forlander, hvis ikke, da skal han miste sin Haand. §10: En retskaffen Blanks Vidne skal være nok imod en Neger, og om der var Formodninger i Sagen, maae Negren sættes på Tortur 
 


== Bestemmelsene ==
Guvernøren, Philip Gardelin, slår innledningsvis fast at våre negre er gjort til slaver av Gud selv. De har plikter overfor sine hvite herrer som omtales som de blanke, og de er deres eiendom (hvis penge de dog er). De er forpliktet til underdanighet. Men negrene stjeler og gjør andre ondskapsfulle handlinger som må straffes.   Derfor ble denne forordningen laget, og den var gjeldende i Dansk vestindia i mer enn 100 år.
At slaver rømte var en utfordring for myndigheter og plantasjeeiere. Rømte slaver ble omtalt som maroonnegre og de fant fristeder på øyenes mest utilgjengelige steder. Forordningen har også bestemmelser som gjelder for frie negre. 
Enhver slave som oppfordrer andre slaver til å rømme skal knipes tre ganger med glødende jern og henges av myndighetene.  Medskyldige skal lemlestes, de skal miste ett bein, om deres eiere vil unnskylde dem skal de miste et øre og få 150 piskeslag. En neger som har kjennskap til planer om rømming og ikke melder fra om dette til de blanke skal brennemerkes på pannen og gis 100 piskeslag. Forordningen oppfordrer til angiveri, og belønning i form av penger, anonymitet loves.Alle rømte slaver skal straffes etter hvor lenge de er uteblitt og om det dreier seg om gjentakelse. De som har uteblitt i seks måneder skal miste livet, men slaveeieren kan be om at han straffes mildere, ved at han lemlestes, et bein hogges av. Større tyverier straffes med kniping med glødende jern og henging. Små tyverier straffes med brennemerking i panna og opp til 150 piskeslag. Slaver som hjelper tyver eller rømlinger skal brennemerkes og få 150 piskeslag. Negre som truer en hvit skal stilles for retten. Han skal knipes tre ganger med glødende jern og deretter henges om den hvite forlanger det. Hvis ikke skal han miste sin høyre hånd. Et vitneutsagn fra en hvit kan dømme en neger. Negre som ikke tilstår skal tortureres om de har mistanke mot seg. En neger som møter en hvit på veien skal gå til side og stå stille inntil den hvite har passert. Slaver må ikke sees i byen med stokk eller kniv. Slavene skal også straffes for å sloss med hverandre. 
Tradisjonell afrikansk magi eller religiøs virksomhet skal straffes. Om negrer dreper noen skal de knipes, radbrekkes og legges levende på steile. Frie negrer som driver heleri skal miste friheten og forvises fra landet.Dans, fest, spill og liknende er forbudt for negrene, men kan tillates om det foregår under kontroll av eierne. 


== Se også ==
Slaveopprøret på St. Jan i 1733
Engelbrecht Hesselberg


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Christina Proenza-Coles: "1733 St. John Revolt," (i: Great Events from History: The Eighteenth Century, Salem Press, 2006) (engelsk)
St. John Slave Rebellion Arkivert 21. juni 2008 hos Wayback Machine. (engelsk)
Guvernør Gardelins slavereglement af 5. september 1733
Governors of the Danish West Indies (engelsk)
Journal of Negro History, Volume 2, 1917, by Various (engelsk)
John T. Knox: A Historical Account of ST. Thomas, W. I, New York 1852 (engelsk)
Kim Greiner: "Dansk Vestindien før og nu"
About Virgin Island History