jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eudromus

Eudromus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.  Systematikken følger Carabidae of the World.


== Utseende ==
Ganske store (ca. 30 millimeter), slanke, langbeinte, mørke løpebiller. Hodet er forholdsvis stort, rundet, med fremstrakte, kraftige kjever og litt utstående fasettøyne. Antennene er tynne og nokså lange, rundt to tredjedeler av kroppslengden. Pronotum er avrundet hjerteformet med en skarp midtfure. Dekkvingene er rundede med skarpe punktstriper.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==
Slekten må ikke forveksles med Euchroea, en slekt av gullbasser fra Madagaskar.

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Pterostichinae Bonelli, 1810
slekten Eudromus Klug, 1835
Eudromus ankavandrae Tschitscherine, 1900
Eudromus bastardi Alluaud, 1932
Eudromus imerinae Alluaud, 1932
Eudromus perrieri Fairmaire, 1903
Eudromus striaticollis (Brulle, 1834)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eudromus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eudromus hos NCBI 
Eudromus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Coleoptera-Atlas - Eudromus striaticollis [1]
Pot metal

«Pot metal») er et engelsk samlebegrep for forskjellige metallegeringer med kopper, bly og også ofte sink og tinn samt en type messing. Pot metal har lavt nok smeltepunkt til at de kan smeltes i en kjøkkengryte på komfyr.
Begrepet assosieres med rask og billig poduksjon av støpegods. pot metal brukes som regel ikke i applikasjoner med store belastninger, og brukes blant annet i leker, på rimelige smykker, til enkle prototyper og til hobbybruk.Det finnes i dag ingen metallurgisk standard for hva som er pot metal, men noen vanlige legeringer inkluderer sink, bly, kobber, tinn, magnesium, aluminium, jern og kadmium. Sink er ofte hovedkomponenten, og andre metaller blir ofte blandet for å enten redusere kostnadene, gjøre legeringen enklere å arbeide med eller øke styrken.
Pot metal kan også vise til grytemetall eller en type farget glass, pot-metal glass.


== Historie ==
På slutten av 1800-tallet viste pot metal ofte til en spesifikk kobberlegering som hovedsakelig var legert med bly. En vanlig formulering var 67% kobber, 29% bly og 4% antimon, mens en annen var 80% kobber og 20% bly.Dagens begrep pot metal stammer fra bilindustrien på begynnelsen av 1900-tallet, hvor man samlet opp ikke-jernholdige metallrester fra produksjonsprosesser og smeltet dem i en gryte for å lage støpeprodukter. En liten mengde jern ble av og til tilsatt i legeringen, men i små mengder ettersom jern hever smeltepunktet.


== Fordeler og ulemper ==

Den primære fordelen med pot metal er at det er relativt raskt og enkelt å støpe ettersom den lave smeltetemperatuen gjør at det ikke kreves avanserte støpegryter og -former. Avhengig av legeringen kan pot metal bli ustabilt over tid, og disse myke legeringene kan for eksempel bøye seg, sprekke, knuse eller bli stripet opp. Det lave kokepunktet til sink kombinert med rask avkjøling av nystøpte deler gir ofte luftbobler som svekker støpen. Mange av legeringene som blir brukt er dessuten utsatt for korrosjon fra luftbårne syrer og andre forurensninger i luften, samt innvendig korrosjon som gjør at maling og annen overflatebehandling kan flasse av. pot metal kan være vanskelig å lime, lodde eller sveise.


== Se også ==
Loddetinn


== Referanser ==
Jorge Edwards

Jorge Edwards Valdés (født 29. juni 1931 i Santiago de Chile) er en chilensk forfatter, litteraturkritiker, journalist og diplomat.
Han anses som en av Chiles fremste forfattere. Ett av hans mest kjente verker, Persona non grata (1973), ble skrevet etter at han ble erklært persona non grata av Cubas president Fidel Castro. Edwards har vært ambassadør i Paris og Havanna. 
I 1999 ble han tildelt Cervantesprisen.
I 2010 ble Edwards gitt spansk statsborgerskap av kong Juan Carlos I av Spania.


== Referanser ==
Pulicaria odora

Pulicaria odora er en flerårig, duftende urt i kurvplantefamilien.
Den blir 30–60 cm høy og ligner mye på slektningen strandloppeurt (P. dysenterica). Forskjeller er at Pulicaria odora mangler utløpere, har større blomsterkurver, er mindre forgreinet og at de grunnstilte bladene fortsatt er grønne under blomstringen. Planten er utbredt i det meste av middelhavsområdet, men mangler på Kypros og i Levanten.


== Litteratur ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 439. ISBN 0-7136-7015-0. 
W. Greuter (2006). «Pulicaria odora». Compositae (pro parte majore).  – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 26. september 2020. 
«Pulicaria odora». Tela Botanica. Besøkt 26. september 2020. 
«Pulicaria odora». The Wild Flowers of Skopelos. Besøkt 26. september 2020. 


== Eksterne lenker ==
(en) Pulicaria odora – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Pulicaria odora i Encyclopedia of Life 
(en) Pulicaria odora i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pulicaria odora hos NCBI 
(en) Pulicaria odora hos The International Plant Names Index 
(en) Pulicaria odora hos Tropicos 
(en) Kategori:Pulicaria odora – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pulicaria odora – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pulicaria odora – detaljert informasjon på Wikispecies
Nedre Fjellsmauet

Nedre Fjellsmauet (1-11, 2-28) er et smau (smug) i bydelen Bergenhus i Bergen. Det går fra Vetrlidsallmenningen og løper sørover mot Øvre Korskirkeallmenningen, men dreier sørvestover og møter Lille Øvregaten.Smauet fikk sitt nåværende navn i 1881, og het før dette Didrik Sinnings smau, oppkalt etter kjøpmann Didrik Sinning. Strøket rundt Nedre Fjellsmauet kalles «Laden».Smauet ligger cirka 18 meter over havet.


== Se også ==
Øvre Fjellsmauet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nedre Fjellsmauet hos Bergen Byarkiv
Martin Hoel Andersen

Jan Martin Hoel Andersen (født 4. desember 1995) er en norsk fotballspiller som spiller for Sarpsborg 08.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Hoel Andersen – Transfermarkt 
(en) Martin Hoel Andersen – Soccerway 
(no) Martin Hoel Andersen – Norges Fotballforbund 
(en) Martin Hoel Andersen – FBref
Henry Bayle

Henry Bayle (født 30. november 1917 i Sainte-Adresse i departementet Seine-Inférieure i Frankrike, død 13. november 1991 i Paris) var en fransk diplomat. Han var Frankrikes ambassadør i Trinidad and Tobago (1962–1966), Cuba (1966–1972), Pakistan (1972–1976) og Øst-Tyskland (1976–1981).I 1972 ble han arrestert av kubansk politi som ville forhøre ham. Bayle tok det opp med Frankrikes utenriksdepartement som et brudd mot diplomatiske rettigheter.


== Referanser ==
Giftblomsten

Giftblomsten , (originaltittel: La môme vert-de-gris) er en fransk kriminalfilm fra 1953 med Eddie Constantine i hovedrollen. Dette var hans første hovedrolle, og første gang han spilte rollefiguren Lemmy Caution, en rolle han gjentok en rekke ganger senere.
Den amerikanske FBI-agenten Lemmy Caution etterforsker smugling av gullbarrer til en verdi av 2 millioner dollar i Casablanca.


== Medvirkende ==
Eddie Constantine - Lemmy Caution
Dominique Wilms - Carlotta de la Rue
Howard Vernon - Rudy Saltierra
Darío Moreno - Joe Madrigal
Maurice Ronet - Mickey
Nicolas Vogel - Kerts
Philippe Hersent - Le commissaire
Jess Hahn - Le marin-geolier
Gaston Modot - L'inspecteur #1
Paul Azaïs - Le patron du bistrot


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giftblomsten på Internet Movie Database 
(no) Giftblomsten hos Filmfront 
(sv) Giftblomsten i Svensk Filmdatabas 
(fr) Giftblomsten på Allociné 
(nl) Giftblomsten på MovieMeter 
(en) Giftblomsten på AllMovie
Bauck (slekt)

Bauck er en norsk slekt som nedstammer fra Heinrich Bauck, født i Hamburg i 1799, som kom til Trondheim omkring 1820.


== Slektstre ==

Heinrich Bauch (Bauck) (1799–1866), raffinør og bestyrer ved Sukkerhuset i Trondheim, gift med Christiane Augusta Hansen.
Lovise Augusta Bauch (1826–1906), gift med lege Peter Tangen Lindeman, se slekten Lindeman.
Anna Caroline Bauck (1824–1908), gift med oberstløytnant Edvard Colbjørnsen Trampe, se greveslekten Trampe.
Hans Jørgen Bauck (1828–1909), kjøpmann i Bauckgården i Trondheim, gift med Henriette Fredrikke Bull.
Hans Jørgen Bauck (1861–1926), borgermester, stortingsmann og ordfører i Trondheim, gift med Fredrikke Birch.
Bjarne Bauck (1888–1957), overrettssakfører i Trondheim, gift med Edle Paulsen.
Hans Jørgen Bauck (1918–1985), bergingeniør (dr.rer.nat.) i Norge og Sverige, gift med Charlotte Kurth.
Jan Bauck (1925–1996), arkitekt i Oslo, gift med Liv Kielland (datter av Jacob Christie Kielland).
Sverre Bauck (1891–1957), overingeniør ved Trondheim elektrisitetsverk, gift med Hilda Solheim.
Solveig Birch Bauck (1896–1976), gift med ingeniør og sjef ved Ålesund elektrisitetsverk Fredrik Mathiesen.
Ivar Bauck (1863–1937), general, gift med Olga Dorthea Hielm.
Borghild Bauck (1891–1976), gift med disponent Curt Henrik Vibe Selmer.
Trygve Bauck (1894–1972), infanterikaptein og revisor, gift med Reidun Sverdrup Bjørnson.
Erling Bauck (1924–2004), krigsfange, erindringsforfatter og veterinær, gift med Liv Kullerud.
Henrik August Bauck (1864–1952), overrettssakfører i Trondheim, gift med Kristiane Marie (Sanne) Bøgh.Hans Jørgen Bull Bauck (1894–1958), overrettssakfører i Trondheim, ugift.
Elisabeth (Lill) Bøgh Bauck (1898–1974), gift med overingeniør i AEG i Oslo Ivar Hvatum.
Henrik August Bøgh Bauck (1902–1988), overrettssakfører i Trondheim, gift med Meta Brodtkorb Bachke.
Aagot Bauck (1871–1957), forretningsdrivende, gift med agent Sophus Christophersen.
Hjørdis Bauck Christophersen (1893–1980), gift med ingeniør og direktør i AS Jernbeton i Trondheim Egil Larssen.
Per Johan Larssen (1918–2005), ingeniør og direktør i AS Jernbeton i Trondheim, gift med Anne-Mari Aavatsmark.Egil Bauck-Larssen (1955–), skulptør, gift med Anne Storli.
Christianne Bauck-Larssen (1984–), kommunalråd i Trondheim.
Nils Bauck Christophersen (1900–1984), agent i Trondheim, gift med Ellen Marie Withammer.


== Referanser ==
Notiobia

Notiobia er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
Middelsstore (7-15 millimeter), avlange, blanke, mørke løpebiller.


== Levevis ==
Artene lever i middels tørre til tørre miljøer, i skog, men også i mer åpne habitater. De er nattaktive og tilbringer dagen gjemt under steiner, stokker eller lignende. De flyr vanligvis godt, og kan komme til lys. De eter frø fra nedfallsfrukt.


== Utbredelse ==
Slekten har en vidspredt utbredelse og forekommer i Nord- og Sør-Amerika, Afrika og Australia.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Notiobia Perty, 1830
underslekten Anisotarsus Chaudoir, 1837 - 53 arter, Amerika og Australia
underslekten Diatypus Murray, 1858 - Afrika
underslekten Notiobia (i snever forstand) - Sør-Amerika


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
Atlas of Living Australia - Notiobia (Axinotarsus) [1]
(en) Notiobia i Encyclopedia of Life 
(en) Notiobia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Notiobia hos Fauna Europaea 
(en) Notiobia hos ITIS 
(en) Notiobia hos NCBI 
(en) Kategori:Notiobia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Notiobia – detaljert informasjon på Wikispecies
Palpungklosteret

Palpungklosteret (tibetansk: དཔལ་སྤུངས།, wylie: dpal spungs dgom pa) er en samling av klostere og sentre som tilhører greinen Tai Situpa av skolen Kagyu i tibetansk buddhisme. Det er også navnet på Tai Situs sete i Derge, Kham (dagens Sichuan). Palpung betyr "strålende forening av studium og praksis". Klosteret oppstod i det 12. århundre og hadde betydelig religiøs og politisk påvirkning gjennom århundrene.Det nåværende klosteret ble grunnlagt i 1727 av den 8. Tai Situpa "Situ Panchen" med støtte av Dharmakongen av Derge Temba Tsering. Det er sete for fire linjer av inkarnerte lamaer, de best kjente er Tai Situpa Jamgon Kongtrul og Second Beru Khyentse. Tempelet har historisk blitt knyttet til Karmapaene: for eksempel, Rangjung Rigpe Dorje, 16. karmapa, ble utnevnt i Palpung før han reiste til sitt hovedsete i Tsurphuklosteret i Ü-Tsang.


== Referanser ==
Øvre Hamburgersmauet

Øvre Hamburgersmauet (1, 2-8) er en veit i bydelen Bergenhus i Bergen. Den går fra Lille Øvregaten til Nedre Fjellsmauet.Smuget fikk sitt navn i 1857, og de to Hamburgersmauene (Øvre og Nedre) fikk sine navn etter de tyske innbyggerne fra Hamburg, som bodde her. På 1600-tallet ble smauene kalt Flynderborgsmauet eller Flønderborgsmauet.Smuget ligger cirka 12 meter over havet.


== Se også ==
Nedre Fjellsmauet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Øvre Hamburgersmauet hos Bergen Byarkiv
Everything but Arms

Everything but Arms (EBA) er et en handelsavtale mellom EU og en rekke av verdens minst utviklede land. Avtalen sikrer toll- og kvotefri import for alle varer bortsett fra våpen, til det indre marked.Ordningen trådte i kraft 5. mars 2001. Hensikten er å fremme økonomisk utvikling i de fattigste landene i verden. I ekstraordinære tilfeller kan det imidlertid gjøres avvik fra programmet, og 16. januar 2019 bestemte kommisjonen å gjeninnføre avgifter på import av ris fra Kambodsja og Myanmar, fordi importen hadde økt med 89 % i løpet av fem år. EUs egne risdyrkere opplevde samtidig et betydelig fall i markedsandel.Den 12. august 2020 suspenderte EU Kambodsja helt fra Everything but Arms-ordningen på grunn av «alvorlige og systematiske» brudd på grunnleggende menneskerettigheter.


== Referanser ==
Henrik Felipe

Henrik Felipe Bakke Bårdsen (født 22. november 1996), bedre kjent som Henrik Felipe, er en norsk artist og låtskriver. Han er født i Colombia, men er oppvokst i Kabelvåg, Lofoten.
Han startet ved Vågan Kulturskole i ung alder og etter videregående begynte han på Trøndertun folkehøgskole. etter dette flyttet han til Oslo, hvor han i dag bor.
I 2020 slapp Henrik Felipe flere singler og en EP. En av singlene han slapp var Backyard, som senere ble nominert til Månedens Urørt på NRK P3 i August 2020. Denne ble også nominert til Årets Urørt mot Raw B og Lotte.
Torsdag 24. september 2020 vant Henrik Felipe prisen Årets Urørt 2020, utdelt av NRK P3. Avgjørelsen ble avgjort gjennom samarbeid med et dommerpanel, samt offentlig avstemning. Dommerne i 2020 var Dagny, Adam Ezzari og Ida Eline Tangen, musikksjef i NRK P3.


== Diskografi ==
EP

BACKYARD (2020)Singler

SCUTI (2020)
FOR NOW (2020)
BACKYARD (2020)
Howard Priestman

Howard Priestman (født 22. desember 1865 i Bradford, død 7. desember 1931) var en britisk fjellklatrer, fotograf og kartograf. Han var blant de mest kjente fjellklatrerne fra slutten av 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet, med flere førstebestigninger i bl.a. Jotunheimen og Nord-Norge, og deltok på en lang rekke ekspedisjoner i Norge med bl.a. William Cecil Slingsby, Harold Raeburn, Therese Bertheau og andre; han var også venn av Fridtjof Nansen. Han er også kjent for sine mange fotografier fra norsk fjellklatring fra slutten av 1800-tallet og sitt systematiske arbeid med fjellkart. Han ble innvalgt i Alpine Club i London i 1893.Priestman var sønn av tekstilfabrikkeier Edward Priestman. Han arbeidet for familiens bedrift John Priestman & Co., etablert av farfaren John Priestman, der han ble sjef for spinneriavdelingen. Han ble interessert i vitenskapelig arbeid knyttet til bruken av ull og etablerte senere selvstendig virksomhet som konsulent innen tekstilfag. Han var rådgiver for War Office om militær bekledning i 1914 og ble teknisk rådgiver for British Research Association.Norsk Fjellmuseum har gjort tilgjengelig en samling fotografier av Priestman gjennom Digitalt museum.


== Utgivelser ==
Principles of worsted spinning, Longmans, Green, 1921, 321 sider


== Referanser ==
Ahmed Al-Qadri

Ahmed Al-Qadri (arabisk: أحمد القادري; født i 1956 i guvernementet Al-Hasakah i Syria, død 3. september 2020 i Damaskus) var en syrisk landsbruksingeniør og politiker. Han var minister for landbruk og jordbruksreform fra februar 2013 til august 2020 i statsministrene Wael Nader al-Halqis og Imad Khamis' regjeringer.Ahmed Al-Qadri døde av COVID-19 på Al Assad universitetssykehus i Damaskus den 3. september 2020. Han var det første syriske regjeringsmedlem som døde av pandemien.


== Referanser ==
Suresh Angadi

Suresh Angadi (hindi: मुक्त ज्ञानकोश विकिपीडिया से, kannada: ಸುರೇಶ್ ಅಂಗಡಿ; marathi: सुरेश अंगडी; født 1. juni 1955 i Belgaum i Karnataka i India, død 23. september 2020 i New Delhi) var en indisk politiker. Han satt in det indiske parllament i Lok Sabha fra 2004 til sin død. Han var landets jernbaneminister fra 2019 til sin død i 2020, og var en av lederne for Bharatiya Janata Party i Karnataka.
Angadi døde den 23. september 2020 på et sykehus i New Delhi av covid-19 i en alder av 65 år.


== Referanser ==
Jøglerblod

Jøglerblod (dansk tittel: Gøglerblod) er et dansk stumfilmdrama fra 1911. Regissørens navn er ukjent, men manuskriptet ble skrevet av Lau Lauritzen sr. Jøglerblod markerte filmdebuten til den norske skuespilleren Bjørn Bjørnson. I et intervju med avisa Morgenbladet, som kom på trykk 25. juni 1911, fortalte Bjørnson at han nylig hadde filmet i København og at tre menn fra Pathé Frères hadde kommet for å ta opp filmen. Han fortalte videre at man holdt på fra ni om morgenen til 18 om kvelden i fire dager, at stykket var skrevet av en dansk forfatter og at han selv spilte hovedrollen. Filmen regnes som tapt. Arkivet til Det Danske Filminstitut har kun et bruddstykke av den på cirka 20 minutter (på 35mm).


== Handling ==
Jøglerblod er et trekantdrama fra sirkusmiljø. Den omreisende sirkusdirektøren Warren er forlovet med Miranda. En rival dumper inn i dette kjærlighetsforholdet; han omtales som «Grev Rednau» i et avisreferat, og som «Georg Brown, godseier» i filmprogrammet. Miranda gifter seg med godseieren. Jøglerblodet i hennes årer driver henne imidlertid tilbake til hennes forhenværende elsker.


== Rolleliste ==
Bjørn Bjørnson – Warren, jøgler
Gerda Christophersen – Miranda, jøgler
Hans Neergaard – Georg Brown, godseier


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jøglerblod på Internet Movie Database 
(da) Jøglerblod i Danmark Nationale Filminstitut
Bembidiomorphum

Bembidiomorphum  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
En liten (ca. 3,5-4 millimeter), avlang, blank, kobberfarget til grønn løpebille.


== Levevis ==
Artene er knyttet til råtten ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i de magellanske skogene i det sørlige Argentina (Ildlandet) og Chile.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Psydrinae LeConte, 1853
Slekten Bembidiomorphum Champion, 1918
Bembidiomorphum convexum Champion, 1918
Bembidiomorphum silvicola (Roig-Juñent, 2000) - beskrevet i slekten Microbarypus, men blir noen ganger ført hit


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bembidiomorphum i Encyclopedia of Life 
(en) Bembidiomorphum i Global Biodiversity Information Facility 
Bembidiomorphum – detaljert informasjon på Wikispecies
Eucheila

Eucheila  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore (ca. 8 millimeter), avlange og litt flate, blanke, mørkt brunlige løpebiller. Pronotum er hjerteformet, litt bredere enn langt, dekkvingene jevnbrede.


== Levevis ==
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen nord til det sørlige Texas.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
Gruppen Pericalina Hope, 1838
Slekten Eucheila Dejean, 1829
Eucheila adisi Ball & Shpeley, 1983 
Eucheila atrata (Dejean, 1831) 
Eucheila boliviana (Mateu, 1989) 
Eucheila boyeri (Solier, 1835) 
Eucheila breviformis (Chaudoir, 1872) 
Eucheila cordova Ball & Shpeley, 1983 
Eucheila costulata (Chaudoir, 1872) 
Eucheila erwini Shpeley & Ball, 2000 
Eucheila flavilabris Dejean & Boisduval, 1829 
Eucheila inpa (Ball & Shpeley, 1983) 
Eucheila kiplingi Shpeley & Ball, 2000 
Eucheila lucida (Mateu, 1989) 
Eucheila marginata Shpeley & Ball, 2000 
Eucheila mateui Shpeley & Ball, 2000 
Eucheila megala (Reichardt, 1966) 
Eucheila mirifica Anichtchenko, 2009 
Eucheila nevermanni (Liebke, 1929) 
Eucheila palpalis (Ball & Shpeley, 1983) 
Eucheila pilosa Shpeley & Ball, 2000 
Eucheila planipennis (Bates, 1891) 
Eucheila purpurea (Ball & Shpeley, 1983) 
Eucheila reichardti (Ball & Shpeley, 1983) 
Eucheila splendens (Ball & Shpeley, 1983) 
Eucheila strandi (Liebke, 1939) 
Eucheila surinamensis Shpeley & Ball, 2000


== Eksterne lenker ==
(en) Eucheila i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eucheila hos ITIS 
(en) Eucheila hos NCBI 
Eucheila – detaljert informasjon på Wikispecies 
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
Sericoda

Sericoda er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Platyninae i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Nokså små, avlange, blanke, mørke løpebiller. Pronotum er bredt og avrundet. Dekkvingene har fine punktrader og noen dype groper.


== Levevis ==
Disse artene er knyttet til skogbranner og lever på steder som nylig har brent. De synes å bli tiltrukket til trekull og kan forekomme i store mengder mens bakken ennå er varm etter brannen.


== Utbredelse ==
Slekten har en holarktisk utbredelse. I Norge er Sericoda quadripunctata funnet på Sør-Østlandet og i Nordland.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Platyninae Bonelli, 1810
slekten Sericoda Kirby, 1837
Sericoda balli J.Schmidt, 2008
Sericoda bembidioides Kirby, 1837
Sericoda bogemannii (Gyllenhal, 1813) - funnet i Sverige og Finland, ikke i Norge
Sericoda ceylonica (Motschulsky, 1859)
Sericoda lissoptera (Chaudoir, 1854)
Sericoda montana Liebherr, 1991
Sericoda obsoleta (Say, 1823)
Sericoda quadripunctata (Degeer, 1774) - finnes i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sericoda i Encyclopedia of Life 
(en) Sericoda i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sericoda hos Artsdatabanken 
(sv) Sericoda hos Dyntaxa 
(en) Sericoda hos Fauna Europaea 
(en) Sericoda hos ITIS 
(en) Sericoda hos NCBI 
(en) Kategori:Sericoda – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sericoda – detaljert informasjon på Wikispecies
Alpine Journal

Alpine Journal er et tidsskrift som utgis av Alpine Club i London. Det ble etablert i 1863 og er verdens eldste tidsskrift om fjellklatring. Tidsskriftet var en slags videreføring av Peaks, Passes, and Glaciers, utgitt i 1858 og 1862.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted