Lilian Bye

Lilian Wøien Bye (født 26. februar 1906 i Kristiania, død 13. februar 1977 på Røros) var en norsk forfatter, journalist og sosionom. Hun er kjent som en pionér innen sosiologi.


== Oppvekst og studier ==
Hennes far var ekspeditør Rudolf Bye, og hennes mor var Aagot Saastad. Foreldrene var ikke gift, og faren oppholdt seg i perioder i USA. Få år etter Lilians fødsel reiste også hennes biologiske mor til Amerika, og Lilian ble adoptert av sin pleiefamilie. Etternavnet Wøien tok hun etter sine adoptivforeldre: skomaker og snekkermester Herman Berntsen Wøien og Marie Lise Andersen.Etter oppnådd artium i 1926 gjennmførte Bye flere kortere reiser til Sverige, Danmark, Tyskland, Frankrike og England. I 1928 reiste Bye til USA for å bo hos sin biologiske far, og hun undertok så flere reiser i USA og studerte psykologi ved flere universitet, deriblant University of Washington. En tid arbeidet hun som barnepike i Hollywood. I 1933 fikk hun en stilling som bestyrerinne ved et barnehjem i Albany, der ble hun værende i to år.Hun ble i 1935 naturalisert som amerikansk borger, og tok da etternavnet Bye etter sin biologiske far. Hennes far var amerikansk statsborger etter å kjempet under første verdenskrig for USA. Han døde i 1945. 


== Oppdagelsesreiser og opphold i Finnmark ==
I 1935 gjennomførte hun en reise i Balkanstatene, før hun returnerte til Norge for å studere samene. Både Balkan og Finnmark var på den tid ukjent territorium, og hun var attpåtil den første kvinnelige antropolog som besøkte disse steder.
I begynnelsen av 1936 bega hun seg, sammen med tre samiske menn, ut på en ekspedisjon med reinsdyr og pulk. Målet var å krysse Norge på langs, de skulle kjøre fra Karasjok til Oslo. Hun var første kvinne til å forsøke noe slikt. 
Ekspedisjonen satte ut fra Karasjok i februar. De opplevde dårlig vær, og da de ikke kom frem til avtalt tid og  ekspedisjonen hadde vært savnet i en måned ble det sendt ut letemannskaper. Ekspedisjonsdeltagerne ble funnet i god behold i midten av april. Da hadde to av de samiske veiviserne oppgitt ekspedisjonen og forskanset seg i en samisk fangsthytte, mens Bye og en fangstmann hadde påbegynt en lengre skiferd for å finne mat.
Flere norske aviser fulgte ekspedisjonen tett, og Bye oppnådde kjendisstatus. Da Bye i mai 1936 holdt foredrag i universitetsaulaen i Oslo om ekspedisjonsopplevelsene var det godt oppmøte fra det offentlige Norge samt fra den amerikanske ambassade. Hun holdt også foredrag i Ole Bull-salen i Bergen. 
Under sitt fåreårige opphold i Norge skrev hun flere aviskronikker og kåserte i radio. Hun skrev i 1936 en artikkel for Bergens Aftenblad om tysk spionasje på norsk jord som fikk mye oppmerksomhet.
Etter å ha bodd fire år i Finmark utga hun i 1939 sakprosaboken Finner i Finnmark. Boken ble meget godt mottatt, det var en av de første bøker om samenes historie, kultur og hverdagsliv.
Hennes avhandling om egne antropologiske studier på lappenes sosialhistorie vant førstepris ved New York University i 1945.


== Videre studier og sosialt arbeid ==
Etter sitt opphold i Finnmark reiste hun tilbake til USA ved årsskiftet 1939/1940 og studerte sosologi og antropologi, samtidig som hun fortsatte å skrive artikler for norske aviser. 
Hun oppnådde en B.A. med utmerkelse ved New York University, og en mastergrad i psykisk sosialarbeid ved Boston University. Hun tok så ett år post graduate studies ved Harvard University. 
På midten av 1950-tallet skal hun ha forelest i sosiologi og antropologi ved Harvard. Bye mottok i 1956 et stipend for å studere og analysere den amerikanske morskultur sammenlignet med den skandinaviske.Etter fullført embedseksamen arbeidet hun for bedring av slumstrøk i New York, og var direktør for et mødrehjem i Boston. Hun var i mange år særlig engasjert i internasjonalt sosialarbeid. 
Under verdenskrigen var hun gift med meteorolog Sverre Pettersen, og ekteskapet resulterte i en sønn. 


== Senere liv ==
I 1962 ble hun hentet fra USA for å bli den første rektor ved Sosialskolen i Trondheim. Dette var den første høyere utdanningsinstitusjon for sosionomi i Norge. Bye la ned mye arbeid i å bygge opp skolen som faglig institusjon, samt at hun renoverte skolens lokaler ved Lade gård.
Etter elleve år som rektor ved Sosialskolen i Trondheim, ble hun pensjonist og bosatte seg på Røros. Hun holdt stadig foredrag og fortsatte å arbeide for å fremme sosiologi-faget i Norge. 
Bye var oppvokst i en fosterfamilie og skrev sent i livet en roman basert på egen oppvekst.  I sitt siste leveår utga hun boken Fra en pensjonists dagbok.


== Referanser ==