jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
The Crossing (TV-serie)

The Crossing er en amerikansk science fiction- og thriller-serie som gikk på ABC i 2018. Den ble innspilt i British Columbia i Canada i 2017.
Serien er satt i den fiktive amerikanske byen Port Canaan i Oregon og i Seattle.ABC kansellerte serien etter kun én sesong.


== Rolleliste ==
Steve Zahn … Sheriff Jude Ellis
Natalie Martinez … Reece
Sandrine Holt … Agent Emma Ren
Tommy Bastow … Marshall
Rob Campbell … Paul
Rick Gomez … Nestor Rosario
Marcuis W. Harris … Caleb
Grant Harvey … Roy Aronson
Jay Karnes … Craig Lindauer
Simone Kessell … Rebecca
Kelley Missal … Hannah
Luc Roderique … Bryce Foster
Bailey Skodje … Leah
John D'Leo … Will
Georgina Haig … Dr. Sophie Forbin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) The Crossing på Internet Movie Database 
TV Review: ‘The Crossing’ on ABC – Anmeldelse av The Crossing hos Variety
Rósa Guðmundsdóttir

Rósa Guðmundsdóttir (født 23. desember 1795, død 28. september 1855), kjent under kunstnernavnet Vatnsenda-Rósa, var en islandsk lyriker, forfatter av mange kjente dikt og sanger på islandsk. Flere av sangene hennes er i senere år blitt tilsatt musikk av islandske artister, deriblant Björk.


== Biografi ==
Rósa Guðmundsdóttir var datter av bonde Guðmundar Rögnvaldssonar. Tolv år gammel mistet hun sin mor. Rósa fikk ingen formell skolegang, men foreldrene hadde et stort antall bøker hjemme, og hun viste tidlig interesse for poesi og litteratur.Rósas kjærlighetsliv er blitt beskrevet som dramatisk, og har gitt grobrunn til en rekke myter om henne. I tenårene skal hun ha inngått en romanse med den islandske embedsmannen Páll Melsteð (1791-1861), men detaljene rundt dette er omstridt.Hun giftet seg i 1818 med Olaf Ásmundason og paret fikk fem barn, men ekteskapet var etter sigende ulykkelig og Rósa inngikk et forhold med en mann ved navn Natan Ketilsson. Natan ble myrdet i 1828; de to drapspersonene ble tatt og dømt til døden, og de skal ha vært de siste som ble henrettet på Island. Natans død gikk kraftig inn på Rósa. Hun egnet seg de neste årene som jordmor.Etter at skilsmisse med Olaf Ásmundason ble fullbyrdet i 1837, giftet hun seg med den tjue år yngre matrosen Gísli Gíslason. Forholdet til Gísli gikk imidlertid dårlig, angivelig delvis på grunn av Gíslis alkoholmisbruk. Sommeren 1855 ble Rósa plutselig syk, og døde 28. september samme år under en ferd til den islandske småbyen Efri-Núpur.


== Forfatterskap ==
Så vidt vites ble ingen av Rósa Guðmundsdóttirs verk utgitt før etter hennes død i 1855. Det skal også råde viss tvil om hun skrev alle diktene som i senere år er blitt tilskrevet henne. Det regnes imidlertid som uomtvistelig at hun skrev diktet som hun antagelig er mest kjent for, „Augað mitt og augað þitt“ ("Øyet mitt og øyet ditt"), som finnes oversatt til nynorsk i boken Islandske dikt: Frå Sólarljód til opplysningstid (Fonna forlag, 1977).I 1978 ble et teaterstykke basert på Rósa Guðmundsdóttirs liv, Skáld-Rósa, satt opp i Reykjavik, skrevet av dramatikeren Birgir Sigurðsson (1937-2019).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rósa Guðmundsdóttir på Discogs 
(en) Rósa Guðmundsdóttir på MusicBrainz
Are You Being Served? (TV-serie)

Are you being served? er en britisk sitcom skrevet og produsert av David Croft. Handlingen finner sted i en detaljhandel for dame- og herreklær i en fiktiv kjede kalt Grace Brothers.
Serien ble sendt på BBC i 10 sesonger med totalt 69 episoder mellom 8. november 1972 og 1. april 1985. Dette inkludert 5 julespesialer. Det var også en film fra 1977, en spin-off serie kalt Grace & Favor (1991-1992) med noen av de samme i hovedrollen, samt en engangsepisode i 2016. Serien ble en stor suksess i Storbritannia og var også populær i tre andre Samveldet av nasjoner (Canada, New Zealand og Australia). I 2004 ble den rangert som nummer 20 i en fjernsynsnedtelling av Storbritannias beste Sitcom.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Are You Being Served? på Internet Movie Database 
(en) Are You Being Served? på AllMovie 
(en) Are You Being Served? på Rotten Tomatoes 
(en) Are You Being Served? på Metacritic
Skjærsnes

Skjærsnes er et gårdsbruk ved Vestfjorden i Sandefjord kommune i Vestfold.
I tidligere tider antas det at Skjærsnes ikke var et eget bruk, men sammen med Tufte og Brunstad utgjorde et felles storbruk. Senere har disse blitt delt opp i separate bruk. På 1500-tallet var Skjærsnes eid av Fritsø-familien fra Larvik, og gården ble også bebodd av familien. På slutten av 1800-tallet ble gården overtatt av Hans Edvard Ellefsen som drev hvalfangst i Finnmark og på Island.På Skjærsnes er det en tuft av en husmannsplass, dateringen er usikker, men anslått til å være fra etter reformasjonen. Dette arkeologiske funnet har status som kulturminne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Skjærsnes». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. .
Valmestadrødseter

Valmestadrødseter er en tidligere seter i Sandefjord kommune i Vestfold.
Seteren tilhørte gårdsbruket Valmestadrød som man antar ble skilt ut fra bruket Valmestad i Vivestad i middelalderen. Det er uvisst hvor lenge seteren har eksistert, første skriftlige kilde om seter tilhørende Valmestadrød er fra 1723. Seterdriften ble avviklet på begynnelsen av 1900-tallet.Valmestadrødseter har status som kulturminne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Valmestadrødseter». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. .
Trolldalsetra

Trolldalsetra er en tidligere seter i Sandefjord kommune i Vestfold.
Seteren tilhørte gårdsbruket Trolldalen og ligger på drøyt 200 meters høyde rett vest for gården. Det tok ca. 45 minutter å ta seg til fots fra gården og opp til seteren. Seterdriften ble avviklet i 1945, dette var den siste seteren i Andebu som var i drift. Seteren har i dag fritidsbebyggelse.
Trolldalsetra har status som kulturminne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Trolldalsetra». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. .
Rolfine Absalonsen

Asseline Rolfine Absalonsen eller Rolfine Mørch (født 10. mars 1864 i Bergen, død 9. juli 1933 på Bekkelagshøgda), var en norsk skuespillerinne og suffløse. En periode benyttet hun kunstnernavnet Julin.


== Familie ==
Rolfine Absalonsen var datter av bøkkermester Absalon Julius Absalonsen og Karen Lucie Christiansen. Hun ble 2. oktober 1891 gift med skuespilleren Hans Henrik Mørch.


== Liv og virke ==
Rolfine Absalonsen debuterte ved Den Nationale Scene i Bergen 31. mars 1886. Ved debuten spilte hun i et stykke kalt En Omvej, skrevet av en anonym forfatter. Hennes debut ble svært godt mottatt, og hun «blev efter Tæppets Fald fræmkaldt med meget Liv».I 1886-1887 var hun på turné i Norge med fru Jenny Widgren-Norrby. Dette teaterselskapet besto for det meste av dilettantskuespillere tilknyttet Victoria Theater (Centralteatret) i Akersgaten. Turneen brakte selskapet fra Bergen, videre gjennom småbyene langs kysten, til Kristiania. Derfra fortsatte reisen til Sverige, hvor selskapet omsider gikk i oppløsning.Hun har også opptrådt på Grønlands folketeater (Olympen). Hun opptrådte også i Lillestrøm og Drammen. Senere ble hun ansatt som suffløse ved Nationaltheatret, hvor hennes mann fikk tilsvarende stilling samtidig. Hans Henrik Mørch uttalte senere at «Jeg vilde ikke ønske min verste uven at blive sufflør».


== Roller i utvalg ==
Margrethe i En Omvej (Den Nationale Scene, 1886)
Marie i komedien Henrik og Pernille av Jean-Baptiste Dubois (Kragerø, 1887, med fru Widgren-Norrbys teaterpersonale)
Sigrid i Til Sæters (Olympen, 1893)
Vaudevillemonologen Bruden paa Staburet av Hans Schulze (Grønlands folketeater, 1896)


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 13. ISBN 8200056228. 
Bergerud, Inger Louise (1996). I slektens fotspor. [Varteig]: [I.L. Bergerud]. s. 127-128. 


== Referanser ==
Amalie Andersen

Tilda Amalie Andersen (født 19. april 1861 i Grønland menighet, død 14. februar 1924 i Bergen), var en norsk skuespillerinne.


== Familie ==
Amalie Andersen var utenomekteskapelig datter av kveghandler Truls Andersen og Anne Sophie Baltzersen. Amalie Andersen ble 28. juli 1888 gift med handelslærer Johan Fredrik Dahl (1859-1911).


== Liv og virke ==
Amalie Andersens vestlandske debut fant sted ved Den Nationale Scene i Bergen 11. desember 1881 som Lisbet i En Søndag paa Amager. Hun hadde imidlertid allerede opptrådt som Elisif i Væringene i Miklagard på Christiania Theater i mars samme år. 
Andersens såkalte annen debut kom med rollen som Inga i Mellem Slagene samme sted, 5. februar 1882. Hun var ansatt ved dette teatret i noen år, og spilte blant annet Ane i Geografi og Kjærlighed høsten 1885.


== Roller i utvalg ==
Elisif i Væringene i Miklagard av Oehlenschläger (Christiania Theater, 1881]
Lisbet i vaudevillen En Søndag paa Amager av Johanne Luise Heiberg (Den Nationale Scene, 1881)
Inga i Mellem Slagene av Bjørnstjerne Bjørnson (Den Nationale Scene, 1882)
Ane i Geografi og Kjærlighed av Bjørnstjerne Bjørnson (Den Nationale Scene, 1885)


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 15. ISBN 8200056228. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
https://www.familysearch.org/
Discoderopsis

Discoderopsis er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mørke praktbiller.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
Stammen Coraebini Bedel, 1921
Understammen Toxoscelina Majer, 2001
Slekten Discoderopsis Théry, 1930
Discoderopsis nigrovirens (Fairmaire, 1899)


== Eksterne lenker ==
(en) Discoderopsis i Global Biodiversity Information Facility 
Discoderopsis – detaljert informasjon på Wikispecies
Therybupestris

Therybuprestis er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, grønt metalliske praktbiller, dekkvingene har purpur- eller blåaktige tverrstriper.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
Stammen Coraebini Bedel, 1921
Understammen Amorphosomina Majer, 2000
Slekten Therybuprestis Strand, 1932
Therybuprestis crassa (Théry, 1930)


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Fylkesvei 5744

Fylkesvei 5744 går mellom Mogrenda og Navelsaker i Stad kommune.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av vestre delstrekning av den tidligere fylkesvei 664 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Stad


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5744
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 5829

Fylkesvei 5829 går mellom Otterdal og Grodås i Volda kommune.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av østre delstrekning av den tidligere fylkesvei 664.


== Kommuner og knutepunkter ==

 VoldaOtterdalsvegen 

Endepunkt Otterdal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5829
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Pyrophorus

Pyrophorus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Store (gjerne ca. 30 - 50 millimeter), nokså brede, mørkt brunlige smellere. Pronotum har lyse bakhjørner - disse er lysorganer. Antennene er trådformede og nokså korte.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
De tropiske artene i gruppen Pyrophorini lyser i mørket. De er kjent som cucujos i spansktalende land. De sender ut lys fra to lysorganer ved bakhjørnene av brystskjoldet (pronotum) og ett lysorgan ved bakkroppen. Dette lyset kan ha forskjellig farge, ofte "kaldt" lys fra brystskjoldet og rødaktig lys fra bakkroppen. Lyset fremkommer ved en meget energieffektiv prosess, se omtale under lysbiller (Lampyridae). Også larvene og til og med eggene er selvlysende. De levende billene brukes som selvlysende smykker, og noen biller i en flaske kan være en brukbar lampe.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den Neotropiske økosonen, fra det sørlige Mexico i nord til Argentina i sør, inkludert Karibia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, (Agrypninae) Candéze, 1857 – store, brede, skjellkledte arter
Stammen Pyrophorini Candéze, 1859 - noen av artene sender ut kraftig lys
Slekten Pyrophorus Illiger, 1809 - 72 arter
Pyrophorus angustus Blanchard, 1843
Pyrophorus avunculus Costa, 1972
Pyrophorus canaliculatus Eschscholtz, 1829
Pyrophorus carinatus Eschscholtz, 1829
Pyrophorus clarus Germar, 1841
Pyrophorus cucujus Illiger, 1807
Pyrophorus divergens Eschscholtz, 1829
Pyrophorus dulcifer Costa, 1972
Pyrophorus evexus Costa, 1972
Pyrophorus expeditus Costa, 1972
Pyrophorus foveolatus Germar, 1841
Pyrophorus ignigenus Germar, 1841
Pyrophorus indistinctus Germar, 1841
Pyrophorus indulcatus Costa, 1972
Pyrophorus ingens Costa, 1972
Pyrophorus jocundus Costa, 1972
Pyrophorus limbatus Candèze, 1863
Pyrophorus lucidus Candèze, 1863
Pyrophorus lucifer Illiger, 1807
Pyrophorus magnus Costa, 1972
Pyrophorus melitus Costa, 1972
Pyrophorus mellifluus Costa, 1972
Pyrophorus mutatus Candèze, 1893
Pyrophorus nyctophanus Germar, 1841
Pyrophorus nigropunctatus Drapiez, 1820
Pyrophorus noctilucus (Linnaeus, 1758)
Pyrophorus phosphorescens Laporte, 1840
Pyrophorus pisticus Costa, 1972
Pyrophorus plagiophthalmus Germar, 1841
Pyrophorus punctatissimus Blanchard, 1843
Pyrophorus pyropoecilus Germar, 1841
Pyrophorus strabus Germar, 1841
Pyrophorus stupendus Costa, 1972
Pyrophorus tuberculifer Eschscholtz, 1829
Pyrophorus validus Costa, 1972
Pyrophorus veriloquus Costa, 1972


== Eksterne lenker ==
(en) Pyrophorus i Encyclopedia of Life 
(en) Pyrophorus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pyrophorus hos ITIS 
(en) Pyrophorus hos NCBI 
(en) Kategori:Pyrophorus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pyrophorus – detaljert informasjon på Wikispecies
Fylkesvei 5753

Fylkesvei 5753 går mellom Hoddevik og Leikanger i Stad kommune.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av den nordlige delstrekningen av den tidligere fylkesvei 632 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 StadHoddevikvegen 

Dragseidvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5753
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 5751

Fylkesvei 5751 (Fv5751) går mellom Honningsvåg og Dragesvingen, og mellom Borgundvåg og Leikanger i Stad kommune.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av den østlige delstrekningen av den tidligere fylkesvei 633 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 StadBorgundvågvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5751
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 5750

Fylkesvei 5750 (Fv5750) går mellom Honningsvåg og Dragesvingen i Stad kommune.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av den vestlige delstrekningen av den tidligere fylkesvei 633 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 StadHonningsvågvegen 

Årvikvegen 

Vestkappvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5750
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 5752

Fylkesvei 5752 (Fv5752) går mellom Skårbø rasteplass og Selje i Stad kommune.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av den sørlige delstrekningen av fylkesvei 632 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 StadSkorbøstranda 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5752
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Elater

Elater er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Ganske store, nokså brede, gjerne rødbrune til svarte smellere. Antennene er gjerne sagtakkede, pronotum hvelvet med rundede sider, gjerne kledt med korte, mørke, oppstående hår. Dekkvingene er ofte mer eller mindre rødlige.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Denne slektens larver synes å være rovdyr.


== Utbredelse ==
Slekten har en holarktisk utbredelse. I Norge er arten keisersmeller (Elater ferrugineus) funnet, men den er meget sjelden, bare kjent fra én lokalitet i Vestfold der den ble oppdaget i 2006 og med siste funn i 2011.


== Systematisk inndeling ==
Siden denne slekten er den først beskrevne slekten av smellere, har et stort antall arter tidligere vært plassert her.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Elaterini Leach, 1815
Understammen Elaterina
Slekten Elater Linnaeus, 1758 - ca. 20 arter, i Norge:
keisersmeller Elater ferrugineus Linnaeus, 1758
Øvrige arter:
Elater abruptus Say, 1825
Elater acutus (Candèze, 1863)
Elater asmodaius Wurst, 1994
Elater ater (Candèze, 1865)
Elater decorus (Germar, 1843)
Elater dilaticollis (Fairmaire, 1883)
Elater georgelewisi (Suzuki, 1985)
Elater lecontei (Horn, 1871)
Elater magnicollis (Fleutiaux, 1918)
Elater niponensis (Lewis, 1894)
Elater pinguis (Horn, 1884)
Elater riesei Schimmel, 2007
Elater ruficollis (Solier, 1851)
Elater sakishimensis Ôhira, 1967
Elater solskyi (Suzuki, 1985)
Elater splendens Gurjeva, 1974
Elater tauricus (Schwarz, 1897)
Elater thoracicus (Fleutiaux, 1918)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om smellere, side 282-287.


== Eksterne lenker ==
Victor Hanssen (1966). Biller 23. Smældere og pragtbiller (dansk). 74 (1 utg.). København: G. E. C. Gads forlag.  [Bestemmelsesnøkler til danske arter]
bugguide.net - bildedatabas eover nordamerikanske insekter
(en) Elater i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Elater hos Artsdatabanken 
(sv) Elater hos Dyntaxa 
(en) Elater hos Fauna Europaea 
(en) Elater hos Fossilworks 
(en) Elater hos NCBI 
(en) Kategori:Elater – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Elater – detaljert informasjon på Wikispecies
Njunnás

Njunnás (nordsamisk) er ei fjellvidde i Lebesby kommune i Finnmark. Det ligger mellom Luoppaljohkas dalføre i vest og sør, Storelvdalen og de øvre delene av Matselvas vassdrag i øst, mens den i nord går over i fjellvidda Duoddaraš. Storparten av området ligger fra 260 til 360 meter over havet, med avrundede topper opp mot nærmere 400 moh. Det høyeste toppunktet er Alloaivi (398 moh.).


== Referanser ==
Esthesopus

Esthesopus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Nokså små (3 - 6 millimeter) og brede, brunlige smellere. Oversiden er fint hårete. Pronotum er hvelvet, ofte livlig farget i gult eller rødt. Dekkvingene har også ofte fargetegninger. Et særtrekk er at scutellum er hjerteformet.


== Utbredelse ==
Slekten har en holarktisk utbredelse.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien hjertesmellere, Cardiophorinae Candéze, 1860
Slekten Esthesopus Eschscholtz, 1829
Esthesopus amplicollis Fleutiaux, 1891
Esthesopus angusticollis Candèze, 1860
Esthesopus apicalis Schwarz, 1902
Esthesopus apicatus Candèze, 1881
Esthesopus atripennis Candèze, 1860
Esthesopus bellus Candèze, 1881
Esthesopus bifasciatus Champion, 1896
Esthesopus biformis Schwarz, 1902
Esthesopus breviusculus Champion, 1896
Esthesopus candezei Fleutiaux, 1891
Esthesopus carbonarius Candèze, 1860
Esthesopus castaneus Eschscholtz, 1829
Esthesopus claricollis (Say, 1839)
Esthesopus clarki Candèze, 1860
Esthesopus coarctatus Champion, 1896
Esthesopus curtus Candèze, 1860
Esthesopus delinitor Candèze, 1860
Esthesopus dentatus Schwarz, 1902
Esthesopus dispersus Horn, 1884
Esthesopus ebeninus Champion, 1896
Esthesopus flavidus (Fall, 1901)
Esthesopus fuscicornis Champion, 1896
Esthesopus grandis Schwarz, 1903
Esthesopus grenadensis Champion, 1897
Esthesopus hepaticus (Erichson, 1840)
Esthesopus hieroglyphicus Schwarz, 1902
Esthesopus humeralis (Steinheil, 1874)
Esthesopus humilis Candèze, 1860
Esthesopus inconspicuus (Erichson, 1840)
Esthesopus indistinctus Fall, 1934
Esthesopus infimus (Erichson, 1840)
Esthesopus minutus Fleutiaux, 1891
Esthesopus mitis (Horn, 1884)
Esthesopus morio Candèze, 1878
Esthesopus nitidulus Candèze, 1860
Esthesopus paedicus Candèze, 1860
Esthesopus parcus Horn, 1884
Esthesopus phisalus Candèze, 1860
Esthesopus placidus (Erichson, 1840)
Esthesopus praeclarus Schwarz, 1906
Esthesopus praecox (Erichson, 1840)
Esthesopus praeditus Horn, 1884
Esthesopus pusio Horn, 1884
Esthesopus quadripustulatus Candèze, 1860
Esthesopus quadrivulneratus (Erichson, 1840)
Esthesopus rufiventris Schwarz, 1903
Esthesopus scapularis Champion, 1896
Esthesopus scutellaris Schwarz, 1903
Esthesopus terminatus Schwarz, 1906
Esthesopus troglodytes Germar, 1840


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Esthesopus i Encyclopedia of Life 
(en) Esthesopus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Esthesopus hos NCBI
Fylkesvei 5692

Fylkesvei 5692 går mellom Hove bru og Øydebust i Sunnfjord.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av en delstrekning av fylkesvei 511 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 SunnfjordÅsedalsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5692
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 5693

Fylkesvei 5693 går mellom Hukset og Indrekvam bru i Sunnfjord.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av en delstrekning av fylkesvei 511 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 SunnfjordIndrekvamsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5693
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 5684

Fylkesvei 484 i Sogn og Fjordane går mellom Vie og Grimeland i Sunnfjord.
Strekningen ble fastlagt 2019, og består av en arm av den tidligere fylkesvei 484 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 SunnfjordTefrevegen 

Grimelandsvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv5684
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Alloaivi

Alloaivi (nordsamisk) er et fjell i Lebesby kommune i Finnmark. Det er høyeste punkt på fjellvidda Njunnás, og har en høyde på 398 meter over havet.


== Referanser ==