jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paraalpint

Paraalpint, også skrevet para-alpint, er alpin skiidrett som er tilpasset funksjonshemmede utøvere. 
I likhet med blant annet paralangrenn og paraskiskyting ble paraalpint til 2022 internasjonalt organisert av Den internasjonale paralympiske komité, og er i Norge underlagt Norges Skiforbund.Paraalpint har vært en øvelse i Paralympiske vinterleker siden de første vinterlekene i 1976.


== Grener ==
På samme måte som i alpint for funksjonsfriske konkurreres det i;
slalåm
storslalåm
super-G
superkombinasjon (slalåm og super-G, eller slalåm og utfor)
utfor


== Konkurranseklasser ==
Det konkurreres i tre klasser:

Synshemmede utøvere - konkurrerer stående, med ledsager
Stående utøvere - konkurrerer stående
Sittende utøvere - konkurrerer med sitteski


== Klassifisering ==
I tillegg til konkurranseklassene stående, sittende og synshemmede utøvere, er utøverne kategorisert etter type og grad av funksjonshemming:
For å utjevne forskjellene mellom de ulike klassifiseringene innen de tre konkuranseklassene brukes et faktorsystem, der man multipliserer sluttiden med en faktor som gjenspeiler funksjonshemmingen. På den måten kan en utøver med dårligere tid, men med større funksjonshemming vinne over en annen utøver.


== Kjente paraalpinister ==
 Jesper Saltvik Pedersen (sittende) - paralympisk mester i storslalåm, verdensmester i utfor, flere ganger vinner av verdenscupen sammenlagt
 Jeroen Kampschreur (sittende) - paralympisk mester i superkombinasjon, verdensmester i super-G, flere sesonger nr. to i verdenscupen sammenlagt
 Hyacinthe Deleplace (synshemmede) - verdensmester i utfor og super-G
 Henrieta Farkasova (synshemmede) - mange VM-gull og paralympiske gullmedaljer, vinner av verdenscupen sammenlagt flere ganger
 Anna-Lena Forster (sittende) - paralympisk mester i slalåm og superkombinasjon, verdensmester i utfor og super-G, vinner av verdenscupen sammenlagt flere ganger
 Marie Bochet (stående) - mange VM-gull og paralympiske gullmedaljer, vinner av verdenscupen sammenlagt flere ganger
 Anna Schaffelhuber (sittende) - mange VM-gull og paralympiske gullmedaljer, vinner av verdenscupen sammenlagt flere ganger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IPC
Norges skiforbund - Paraidrett
Termitonicus

Termitonicus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), halvblanke, avlangt dråpeformede, rødbrunlige kortvinger. Føttene er fire-leddete, hos noen arter kan de være fem-leddete på bakbeina. Antennene er 9-11- leddete.


== Levevis ==
Disse små billene lever sammen med termitter i undergruppen Nasutitermitinae (Termitidae) i tuene deres.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Guyana, Brasil, Argentina).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae Fleming, 1821
Stammen Termitonannini Fenyes, 1918
Understammen Perinthina
Slekten Termitonicus Mann, 1926Termitonicus mahout Mann, 1926
Termitonicus uroclaviger Silvestri, 1946


== Referanser ==


== Kilder ==
Nettside om gruppen


== Eksterne lenker ==
(en) Termitonicus i Global Biodiversity Information Facility 
Termitonicus – detaljert informasjon på Wikispecies
Randaberg24

Randaberg24 er en nettavis som holder til i Randaberg kommune. Det er en abonnementsavis som startet opp sin virksomhet 1. januar 2019. Avisen har for tiden tre ansatte: to journalister og én selger. 
Etter ett år med salg av abonnement hadde avisen et opplag på nærmere 1 500.
Redaktør av avisen er Per Thime. Randaberg24 holder til i Randaberg sentrum.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
NorthKid

NorthKid er et norsk popband fra Alta og Hasvik som ble etablert i 2017. Bandet deltok i Melodi Grand Prix 2022 med låten «Someone», og fikk en andreplass i finalen, bak vinneren Subwoolfer.


== Bakgrunn ==
Bandets historie begynte rundt 2010, da altaværingene Helge Moen og Håkon Guttormsen begynte å spille og skrive musikk sammen med noen venner. Etter en konsert med det lokale bandet «Shameless Lisa and the Hormonal River of Boys» på ungdommens hus i Alta i 2013, ble kameratene inspirert til å starte sitt eget band. Bandet fikk navnet «Approaching Pluto», og de spilte konserter både lokalt i Finnmark og utenlands, nærmere bestemt i Russland, Finland, Sverige og England.Etter noen år med rock i Approaching Pluto, besluttet bandet å endre sjangeren i retning av pop, og de endret navnet til NorthKid. Bandet fikk med seg Bilal Saab som vokalist, og de startet et profesjonelt samarbeid med musikkprodusenten Kåre Vestrheim. Etter et par coverutgivelser og opptredener på lokale festivaler i Troms og Finnmark, slapp bandet debutsingelen «Firefly» i november 2017. Låten skrev de selv sammen med Jesper Borgen, Mike Hartung og samarbeidspartneren Vestrheim. De neste årene fulgte en rekke nye singler, og hovedvokalisten Bilal Saab deltok i og vant Stjernekamp på NRK1 høsten 2019. Bandets konsertsvirksomhet ble imiderltid kraftig begrenset i 2020 og 2021 på grunn av koronapandemien og medfølgende restriksjoner for kulturliv og folkeansamlinger.I januar 2022 kunngjorde NRK at NorthKid var en av de direktekvalifiserte finalistene til Melodi Grand Prix 2022. De presenterte låten sin, popballaden «Someone», i delfinalen 3 lørdag 29. januar 2022. Sangen var skrevet av bandmedlem Helge Moen sammen med Alex Charles, Sandra Lyng og Jim Bergsted. Bandet kvalifiserte seg til finalen lørdag 19. februar, og endte opp på andreplass bak vinnerne Subwoolfer.


== Besetning ==
Bandets medlemmer per 2022:
Håkon Mathias Guttormsen (f. 1996) – gitar, synth, vokal
Helge Reinsnes Moen (f. 1995) – synth, vokal
Vegard Olaussen (f. 1996) – bass, synth
Bilal Saab (f. 1999) – vokal
Sebastian Manshadi Willassen (f. 1996) – trommer


== Diskografi ==


=== Singler ===
2017: «Think Before I Talk» (live akustisk coverlåt)
2017: «Dirty Sexy Money» (live akustisk coverlåt)
2017: «Firefly»
2018: «Mono»
2018: «Give Me a Call»
2019: «Done Fighting»
2020: «I Don't Love You»
2020: «Talk About Us»
2020: «Still Here for You»
2021: «Lonely Too»
2022: «Someone»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) NorthKid på Spotify
Liste over medaljevinnere under Vinter-OL 2022

Liste over medaljevinnere under Vinter-OL 2022 inneholder alle utøvere som tok medalje under Vinter-OL 2022 i Beijing i Kina fra 4. til 20. februar 2022. 
Det ble konkurrert i 109 øvelser og totalt 523 utøver fikk medalje under lekene. Norge tok flest medaljer med sine 37 medaljer fulgt av ROC med 32 og Tyskland med sine 26 medaljer. Skiskytteren Johannes Thingnes Bø fra Norge ble mestvinnende utøver i OL, med fire gull og en bronse. >
I lekene tok New Zealand sin første gullmedalje i et OL, mens Belgia tok sin andre gullmedalje gjennom tidene. 


== Aking ==


== Alpine grener ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Blandet ===


== Bobsleigh ==


== Curling ==


== Freestyle ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Blandet ===


== Hurtigløp på skøyter ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Ishockey ==


== Kombinert ==


== Kortbaneløp på skøyter ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Blandet ===
a  Utøvere som ikke deltok i finalen, men som mottok medalje.


== Kunstløp ==


== Langrenn ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Skeleton ==


== Skihopping ==


== Skiskyting ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Blandet ===


== Snøbrett ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Blandet ===


== Referanser ==
Termitopaedia

Termitopaedia er en slekt) av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Små, spoleformede kortvinger, blanke, brunrøde kortvinger. Hode og forkropp er ganske små, fasettøynene små. Antennene er nokså lange og kraftige, nesten så lange som kroppen.


== Levevis ==
Disse små billene lever tett sammen med termitter.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Termitopaediini Seevers, 1957
Slekten Termitopaedia Wasmann, 1911
Termitopaedia bilineatus Kistner, 2001
Termitopaedia kohli Wasmann, 1911
Termitopaedia militaris Kistner, 2001
Termitopaedia quadrilineatus Kistner, 2001


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Termitopaedia i Global Biodiversity Information Facility 
Termitopaedia – detaljert informasjon på Wikispecies
Termitusodes

Termitusodes er en gruppe (slekt) av biller som hører til familien kortvinger.


== Levevis ==
Artene lever underjordisk i tuene til termitter. De kan leve sammen med termitter fra flere ulike familier.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Termitusini Fenyes, 1918
Understammen Termitusina Fenyes, 1918
Slekten Termitusodes Pasteels, 1967 - 6 arter, Afrika
Termitusodes congolensis Kistner, 1974
Termitusodes lativentris (Seevers, 1957)
Termitusodes leleupi Kistner, 1974
Termitusodes media Pasteels, 1967
Termitusodes rossi Kistner, 1986
Termitusodes summa Pasteels, 1967


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Termitusodes i Global Biodiversity Information Facility 
Termitusodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Volvo Philip

Volvo Philip var en konseptbil som ble bygget av Volvo i 1952. Den ble designet spesielt for markedet i USA, så den ble utstyrt med en prototype V8-motor kalt B8B som ytet 120 hk (89 kW) ved 4000 o/min og var utstyrt med dekk med hvite sider og ett snev av halefinner.
Designet var inspirert av biler fra USA og liknet på Kaiser fra 1951. Designeren var Jan Wilsgaard som også designet Volvo Amazon. Den ble imidlertid aldri satt i produksjon, og det ble kun laget en bil. Den bilen ble brukt i flere år av styret ved Bolinder-Munktell i Eskilstuna og er nå bevart på Volvo Museum i Gøteborg.

Dette kjøretøyet ble håndbygget under ekstremt hemmelighold, og ble gjenstand for grundig testing. V8-motoren kom imidlertid i produksjon i 1956 og ble brukt til lastebilen, Volvo Lv420 "Snabbe", så vel som til båter. Den var kjent for å være sterk og pålitelig, men også for det høye drivstofforbruket. Produksjonen av motoren ble avsluttet i 1973.


== Referanser ==
Schizelythron

Schizelythron er en gruppe (slekt) av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Bittesmå (ca. 1,5 millimeter), fint hårete, gulbrunlige kortvinger. Kroppen er kort og bred. Bakkroppen har lange børstehår på sidene. Dekkvingene er redusert til en kølleformet lapp på hver side.


== Levevis ==
Artene lever underjordisk i tuene til termitteri slekten Schedorhinotermes.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Vest-Malaysia, Borneo, Java, Ny-Guinea).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Trichopseniini LeConte & Horn, 1883
Slekten Schizelythron Kemner, 1925
Schizelythron eleanore Kistner, 1969
Schizelythron emersoni Kistner, 1969
Schizelythron gloriosum Kistner, 1977
Schizelythron javanicum Kemner, 1925
Schizelythron papuanum Bourguignon, 2007
Schizelythron perakum Kistner, 1977
Schizelythron sarawakensis Kistner, 1969
Schizelythron tamanicum Kistner, 1977


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Schizelythron i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Schizelythron hos NCBI 
Schizelythron – detaljert informasjon på Wikispecies
Agostino Zampini

Agostino Zampini O.E.S.A. (født 22. august 1858 i Firenze i Storhertugdømmet Toscana; død 6. juni 1937 i Vatikanstaten) var en italiensk katolsk prelat, titulærbiskop av  Porphyreon, sakristan for det apostoliske palass, og Pavens generalvikar for Vatikanbyen.


== Liv og virke ==


=== Augustinereremitt, prest ===
Han inntrådte den 2. februar 1880 hos augustinereremittene ig avla profess der den 12. februar 1881. Han ble presteviet den 12. april 1884. Fra 1884 til 1894 virket han ved kirken Santa Maria in Selva di Borgo i Buggiano, og deretter i Roma ved kirken Santa Monica. Fra 1895 til 1901 var han sin ordens sekretær, og senere prior ved Sant’Agostino i Roma. I 1907 ble han valgt til sin ordens provinsial for Toscana.


=== Biskop ===
Den 6. desember 1910 ble Agostino Zampini utnevnt til titularbiskop av Porphyreon, til sakretan for det apostoliske palass og til generalvikar for Vatikanbyen. Han ble bispeviet den 6. januar 1911 i kirken Sant’Agostino av kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta; medkonsekrerende var Pietro Alfonso Jorio (Iorio), tidligere erkebiskop av Taranto, og biskop Pietro La Fontaine.
Agostino Zampini døde 6. juni 1937 i Det aposroliske palass.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
Erkebiskop Leopoldo Duarte e Silva (1867-1938) *1904
Biskop Agostino Zampini (1858-1937) *1911


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
S. Ecc. Mons. Agostino Zampini, Pontificia Parrocchia Sant’Anna in Vaticano, 2016, lest 11. desember 2017
Volvo T6

Volvo T6 var en konseptbil fra Volvo presentert i 2005 på SEMA. Det var bare ett håndbygget eksemplar, selv om det var noen diskusjoner om å starte en begrenset produksjon. Den drives av en dobbel turboladet 2,9 liters inline sekssylindret motor fra Volvo S80 som gir 300 hk (224 kW) og en toppfart på  330 km/t. Motoren er plassert bak føreren.Designet er inspirert av hot rod-biler. Den ble kåret til Årets Hot Rod 2004 av Hot Rod Magazine.Den er designet av Per Gyllenspetz fra Labyrint Studio, og bygget av Leif Tufvesson.Mange tror at designet har blitt inspirasjon av Plymouth Prowler, fordi på samme måte som Prowler, ble T6 designet for å være en moderne versjon av den klassiske hot rod.


== Referanser ==
Euxenister

Euxenister er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
Små, avlange, matt brune stumpbiller med lange og kraftige bein. Føttene kan foldes inn i en fure på leggen, og hodet kan dras inn i skjul under pronotum. Pronotum og dekkvinger har skarpe lengderibber på sidene. Billene minner oveflatisk om enkelte midder, men har bare seks bein.


== Levevis ==
Denne gruppen er myrmekofiler, det vil si at de lever sammen med maur i reirene/tuene deres. Disse artene er knyttet til hærmaur. Med sine lange bein løper de raskt og greier lett å holde følge med maurene på deres vandringer .


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Costa Rica, Panama og Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien maurstumpbiller, Haeteriinae Marseul, 1857 – ikke i Norge, bør trolig regnes til storstumpbillene. 111 alekter.
Slekten Euxenister Reichensperger, 1923
Euxenister asperatus Reichensperger, 1923
Euxenister caroli Reichensperger, 1923
Euxenister wheeleri Mann, 1925


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
Antwiki - Euxenister [1]
(en) Euxenister i Encyclopedia of Life 
(en) Euxenister i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Euxenister hos ITIS 
(en) Euxenister hos NCBI
Den store boken

Stor bok eller Den store boken (bolsjaja kniga) er en russisk litteraturpris. Prisen ble opprettet i 2005 og første gang tildelt i 2006. Den omfatter både skjønn- og faglitteratur.
Målt i størrelsen på prissummen er Den store boken den nest største i sitt slag, med 5,5 millioner rubler til vinneren. Bare Nobelprisen i litteratur gir større uttelling.


== Vinnere ==
2006 – Dmitrij Bykov, for romanen Boris Pasternak.
2007 – Ljudmila Ulitskaja, for romanen Daniil Sjtajn, perevodtsjik/Daniel Stein, oversetter
2008 – Vladimir Makanin, for romanen Asan
2009 – Leonid Juzefovitsj for romanen Zjuravli i karliki/Traner og dverger
2010 – Pavel Basinskij for sakprosaboken Lev Tolstoj: flukten fra paradiset
2011 – Mikhail Sjisjkin for romanen Pis'movnik/Brevboken ()
2012 – Daniil Granin for romanen Moj lejtenant/Min løytnant
2013 – Evgenij Vodolazkin for romanen Lavr/Laurus
2014 – Zakhar Prilepin for romanen Obitel/Klosteret
2015 – Guzel Jakhina for romanen Zulejkha otkryvaet glaza/Zulejkha åpner øynene
2016 – Leonid Juzefovitsj for romanen Zimnjaja doroga/Vinterveien
2017 – Lev Danilkin for biografien Lenin
2018 – Marija Stepanova for erindringsboken Pamjati pamjati/Til minne om minnet
2019 – Oleg Lekmanov, Mikhail Sverdlov og Ilja Simanovskij for biografien Venedikt Jerofejev/Outsideren
2020 – Aleksandr Ilitsjevskij for romanen Tsjertjozj Njutona/Newtons tegning
2021 – Leonid Juzefovitsj for romanen Filellin/Filhelleneren


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted
Coproxenus

Coporxenus er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore (1-5 millimeter), bredt til avlangt ovale, ganske flate stumpbiller, gjerne mørke med metallisk glans, men kan også være rødlige. Dekkvingene har tydelige punkstriper over hele overflaten og dekker nesten hele bakkroppen. Antennene har et forstørret første ledd og en én-leddet klubbe, denne har fire runde sansegroper på hver side.


== Levevis ==
Stumpbillene kan finnes i mange ulike habitater, men de fleste er på en eller annen måte knyttet til råtnende dyre- eller plantemateriale. De er rovdyr som lever av andre insekter, for eksempel fluelarver eller billelarver. Mange arter finnes på møkk eller åtsel. Noen arter, som gjerne er flate på form, lever under barken på døde trær. En del arter har spesialisert seg på barkbiller. Disse er tynne og sylindriske slik at de kan komme til i barkbillenes ganger. Noen arter er knyttet til reir av gnagere eller fugler.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i det sørlige Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae
Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
Stammen Exosternini Bickhardt, 1914
Slekten Coproxenus Lewis, 1897
Coproxenus marshalli Lewis, 1897
Coproxenus opacipennis Lewis, 1897


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Coproxenus i Encyclopedia of Life 
(en) Coproxenus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Coproxenus hos ITIS
Mercedes-Benz AMG Vision Gran Turismo

Mercedes-Benz AMG Vision Gran Turismo er en konseptbil produsert av Mercedes-Benz og Mercedes-AMG-divisjonen. Den ble utviklet som en konseptbil i et videospill, men senere bygget som en ekte modell.Offisielt kunngjorde ikke Daimler AG at det skulle lages mer enn et eksemplar av konseptbilen, men senere annonserte det amerikanske selskapet J&S Worldwide Holdings produksjonen av 5 slike biler. Verdenspremieren på konseptbilen fant sted på LA Auto Show i 2013 i Los Angeles, California.Bremselyset bak er laget slik at Gran Turismo logoen er synlig når det lyser.

Mange designarbeidet dannet senere grunnlaget for Mercedes-Benz SLS AMG og Mercedes-AMG GT.
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Megalocraerus

Megalocraerus er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
Små (2,8-4 millimeter), brede, halvblanke, sylindriske, brunrøde til svarte stumpbiller.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen, fra Costa Rica i nord til det sørlige Brasil i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae
Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
Stammen Exosternini
Slekten Megalocraerus Lewis, 1902
Megalocraerus chico Caterino & Tishechin, 2016
Megalocraerus madredios Caterino & Tishechin, 2016
Megalocraerus mandibularis Caterino & Tishechin, 2016
Megalocraerus rubricatus Lewis, 1902
Megalocraerus tiputini Caterino & Tishechin, 2016


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Megalocraerus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Megalocraerus hos ITIS
Pachylister

Pachylister er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
Middelsstore til nokså store, brede til noe avlange, halvblanke, noe flate, brunrøde til svarte stumpbiller. Noen arter har påfallende lange, sigdformede, gjerne asymmetriske kjever.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Europa (én art) og Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae
Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
Stammen Histerini Gyllenhal, 1808
Slekten Pachylister Lewis, 1904
Underslekten Bellatrix
Pachylister (Bellatrix) bellicus (Marseul, 1864)
Underslekten Pachylister (i snever forstand)
Pachylister (Pachylister) adjectus (Marseul, 1861)
Pachylister (Pachylister) caffer (Erichson, 1834)
Pachylister (Pachylister) ceylanus (Marseul, 1861)
Pachylister (Pachylister) conilabris (Schmidt, 1889)
Pachylister (Pachylister) distorsus (Illiger, 1807)
Pachylister (Pachylister) heros (Erichson, 1843)
Pachylister (Pachylister) inaequalis (Olivier, 1789)
Pachylister (Pachylister) lutarius (Erichson, 1834)
Pachylister (Pachylister) reflexilabris (Marseul, 1854)
Pachylister (Pachylister) rocca (Marseul, 1861)
Underslekten Sulcignathos
Pachylister (Sulcignathos) baconi (Marseul, 1854)
Pachylister (Sulcignathos) luctuosus (Marseul, 1854)
Pachylister (Sulcignathos) scaevola (Erichson, 1834)
ikke plassert til underslekt
Pachylister horni (Bickhardt, 1913)


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Pachylister i Encyclopedia of Life 
(en) Pachylister i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pachylister hos Fauna Europaea 
(en) Pachylister hos ITIS 
Pachylister – detaljert informasjon på Wikispecies
Eutidium

Eutidium er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==


== Levevis ==
Disse artene finnes gjerne under barken på døde trær. De er rovdyr.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae
Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
Stammen Hololeptini Hope, 1840
Slekten Eutidium Lewis, 1903
Eutidium angulare (Lewis, 1899)
Eutidium bahiense (Marseul, 1860)
Eutidium dentifrons (Desbordes, 1916)
Eutidium exutum (Lewis, 1889)
Eutidium facetum (Lewis, 1888)
Eutidium labrosum (Lewis, 1901)
Eutidium lepidum Lewis, 1904
Eutidium mandibulare (Marseul, 1853)
Eutidium maragnoni (Marseul, 1870)
Eutidium monodon (Marseul, 1870)
Eutidium multispinosum (Wenzel, 1944)
Eutidium oblitum (Marseul, 1853)
Eutidium pacale Lewis, 1903
Eutidium peruanum Lewis, 1907
Eutidium tuberculatum (Lewis, 1901)
Eutidium unistriatum (Dillon, 1935)
Eutidium williamsi (Dillon, 1935)


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Eutidium i Global Biodiversity Information Facility