Erwin Josef Ender

Erwin Josef Ender (født 7. september 1937 i Steingrund i Kreis Habelschwerdt i provinsen Niederschlesien i Tyskland, død 19. desember 2022 i Roma) var en tysk katolsk prelat, titulærbiskop og apostolisk nuntius. Fra 1997 til 2001 var han også apostolisk administrator i Estland.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Erwin Josef Ender tilbrakte barndommen i Schlesien. Etter andre verdenskrig ble familien Ender rammet av utvisningen av tyskerne fra Schlesien - området ble polsk etter Andre Verdenskrig, og fra 1945 bodde den i Lüdinghausen i Münsterland. Etter endt gymnasieutdanning studerte Erwin Josef Ender filosofi og katolsk teologi som prestekandidat for bispedømmet Münster, først ved Westfälische Wilhelms-Universität Münster og senere ved Det pavelige gregorianske universitet i Roma, hvor han var alumnus ved Collegium Germanicum.


=== Prest ===
Han ble ordinert til diakon den 3. april 1965 og til prest den 10. oktober 1965 i Roma. Etter de påfølgende doktorgradsstudier ved Gregoriana ble han promovert i 1970 med arbeidet Heilsökonomie und Rechtfertigung som undersøkte spørsmålet om frelse hos John Henry Newman. 
Han gikk deretter inn i Vatikanets tjeneste. Fra 1970 til 1974 utførte han administrative oppgaver og gikk deretter over til den diplomatiske seksjon, der han ledet den tyskspråklige avdeling i Statssekretariatet frem til 1990.


=== Titulærerkebiskop, nuntius ===
Den 15. mars 1990 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærerkebiskop (pro hac vice) av Germania in Numidia, og bispeviet ham personlig den 5. april samme år; medkonsekratorer var de kurieerkebiskopene Giovanni Battista Re og Justin Francis Rigali.
Rødehavslandene: Kort tid etter sendte paven ham som apostolisk delegat til Rødehavsregionen og utnevnte ham samme år til apostolisk pronuntius til Sudan. I 1993 ble erkebiskop Enders tittel til Rødehavsregionen endret til apostolisk delegat til Somalia.
I Sudan anklaget han i 1996 redjeringen for å torturere en prest i det øyemed å oppnå en falsk tilståelse om planlegging av sabotasje for å ramme de styrende.Baltikum: I 1997 ble han apostolisk nuntius til de baltiske statene Litauen, Latvia og Estland og en måned etter dessuten til apostolisk administrator av Estland; den katolske kirke i Estland var blitt svekket i Sovjetunionen og under andre verdenskrig og da det ble mulig etter Sovjetunionens sammenbrudd var det pavelige diplomater som fikk ledelsesansvaret.Tsjekkia: I 2001 ble han apostolisk nuntius til Tsjekkia.
Tyskland: Fra 2003 til 2007 var han apostolisk nuntius til Forbundsrepublikken Tyskland. Den 15. oktober 2007 innvilget pave Benedikt XVI erkebiskop Enders aldersbetingede fratredelse fra embedet som apostolisk nuntius i Tyskland og utnevnte erkebiskop Jean-Claude Périsset til hans etterfølger i Berlin. 
Pave Benedikt XVI utnevnte ham til medlem av Kongregasjonen for folkenes evangelisering den 9. mai 2009.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Erkebiskop Erwin Josef Ender (1937-2022) *1990


== Referanser ==