jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Klatrehauk

Klatrehauk (Polyboroides typus) er en rovfugl i haukefamilien (Accipitridae) og inngår som én av to arter i slekten Polyboroides. Slekten sorteres i underfamilien Gypaetinae, som bortsett fra søsterarten blekklatrehauk (P. radiatus) ellers består av tre monotypiske slekter med gribber.


== Taksonomi ==
Arten blir av og til regnet som konspesifikk med blekklatrehauk. To underarter anerkjennes normalt, men fugler fra Den demokratiske republikken Kongo blir av og til tildelt status som en egen underart, under navnet prigoginei.


== Biologi ==

Klatrehauken har en kroppslengde på cirka 51–68 cm og veier omkring 500–950 g, avhengig av kjønn og underart. Nominatformen blir noe større (642–950 g) enn pectoralis (500–820 g) og hunnene blir noe større (pectoralis: 580–820 g) enn hannene (pectoralis: 500–710 g). Vingespennet utgjør cirka 118–152 cm.Fjærdrakten er hovedsakelig grå. Svingfjæra er sorte ytterst, håndsvingfjæra er sorte og styrefjæra i stjerten med et karakteristisk lysere grått tverrbånd midtveis i stjerten. Buken er karakteristisk og nærmest tweed-mønstret i grått og hvitt. Rundt de mørke øynene har arten et større felt med naken gul hud. Nebbet er relativt kort, kroket og sort. Ekstremitetene og tærne er gule med sorte klør.Arten er utbredt i det meste av Afrika sør for Sahara og trives i alle typer skog, savanne og tørre stepper, inkludert i høylandet i Etiopia (opp til cirka 3 000 moh).Klatrehauken er kjent for å henge opp-ned fra trær, klipper og steiner, på leting etter mat mens den småflakser med vingene for å holde grepet. Den jakter også gjennom å fly lavt og sakte over vegetasjonen på bakken, mens den ofte blir trakassert og mobbet av mindre fugler. Den ernærer seg i hovedsak ved å jakte på andre mindre dyr, som fugler og deres fugleegg og unger, flaggermus, ekorner, øgler, leddyr og insekter og deres larver med mer. Arten kan også ete ulike sorter frukt og sjelden også kadavre.


== Inndeling ==
Inndelingen av haukefamilien følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2017), med unntak av underfamilien Aquilinae. Den følger den nye revisjonen til Lerner et al. (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle.

Accipitridae, haukefamilien
Gypaetinae, (afrikanske gribber og klatrehauker)
Polyboroides
P. typus, klatrehauk
P. t. pectoralis
P. t. typus (nominatformen)
P. radiatus, blekklatrehauk
Gypohierax
G. angolensis, palmegribb
Neophron
N. percnopterus, åtselgribb
Gypaetus
G. barbatus, lammegribb


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Klatrehauk i Encyclopedia of Life 
(en) Klatrehauk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Klatrehauk hos Artsdatabanken 
(en) Klatrehauk hos ITIS 
(en) Klatrehauk hos NCBI 
(en) Kategori:Polyboroides typus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Polyboroides typus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Polyboroides typus – detaljert informasjon på Wikispecies
Djevelens øye

Djevelens øye er en svensk filmkomedie fra 1960, i regi av Ingmar Bergman. Hovedrollene spilles av Jarl Kulle og Bibi Andersson.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Jarl Kulle - Don Juan
Bibi Andersson - Britt-Marie
Stig Järrel - Satan
Nils Poppe - kyrkoherden
Gertrud Fridh - fru Renata
Sture Lagerwall - Pablo, Don Juans tjener
Georg Funkquist - greve Armand de Rochefoucauld
Gunnar Sjöberg - markis Giuseppe Maria de Macopanza
Torsten Winge - gammel mann
Axel Düberg - Jonas
Kristina Adolphson - kvinne
Allan Edwall - øredemonen
Ragnar Arvedson - vaktdemonen
Gunnar Björnstrand - skuespiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Djevelens øye på Internet Movie Database 
(no) Djevelens øye hos Filmfront 
(sv) Djevelens øye i Svensk Filmdatabas 
(da) Djevelens øye i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Djevelens øye på Allociné 
(nl) Djevelens øye på MovieMeter 
(en) Djevelens øye på AllMovie 
(en) Djevelens øye på Rotten Tomatoes
Blekklatrehauk

Blekklatrehauk (Polyboroides radiatus) er rovfugl i haukefamilien (Accipitridae) og inngår som én av to arter i slekten Polyboroides. Slekten sorteres i underfamilien Gypaetinae, som bortsett fra søsterarten klatrehauk (P. typus) ellers består av tre monotypiske slekter med gribber. Arten er endemisk for Madagaskar.


== Taksonomi ==
Arten blir av og til regnet som konspesifikk med klatrehauk.


== Biologi ==

Blekklatrehauken har en kroppslengde på cirka 57–68 cm og vingespennet utgjør cirka 116–132 cm.Fjærdrakten er hovedsakelig lysegrå. Svingfjæra er sorte ytterst, håndsvingfjæra er sorte og styrefjæra i stjerten med et karakteristisk lysere grått tverrbånd midtveis i stjerten. Buken er karakteristisk og nærmest tweed-mønstret i grått og hvitt. Rundt de mørke øynene har arten et større felt med naken gul hud. Nebbet er relativt kort, kroket og sort. Ekstremitetene og tærne er gule med sorte klør.Arten er utbredt over det meste av Madagaskar og trives i alle typer skog, opp til cirka 2 000 moh). Den er imidlertid mest vanlig i høyder under 1 300 moh.Blekklatrehauken er kjent for å klatre rundt i trør og henge opp-ned fra greiner, klipper og steiner, på leting etter mat mens den småflakser med vingene for å holde grepet. Den jakter også gjennom å fly lavt og sakte over vegetasjonen på bakken, mens den ofte blir trakassert og mobbet av mindre fugler. Den ernærer seg i hovedsak ved å jakte på andre mindre dyr, som fugler og deres fugleegg og unger, flaggermus, ekorner, øgler, leddyr og et bredt utvalg av insekter og deres larver med mer. Arten kan også ete ulike sorter frukt og sjelden også kadavre.


== Inndeling ==
Inndelingen av haukefamilien følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2017), med unntak av underfamilien Aquilinae. Den følger den nye revisjonen til Lerner et al. (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle.

Accipitridae, haukefamilien
Gypaetinae, (afrikanske gribber og klatrehauker)
Polyboroides
P. typus, klatrehauk
P. radiatus, blekklatrehauk (monotypisk)
Gypohierax
G. angolensis, palmegribb
Neophron
N. percnopterus, åtselgribb
Gypaetus
G. barbatus, lammegribb


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Blekklatrehauk i Encyclopedia of Life 
(en) Blekklatrehauk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Blekklatrehauk hos Artsdatabanken 
(en) Blekklatrehauk hos ITIS 
(en) Blekklatrehauk hos NCBI 
(en) Kategori:Polyboroides radiatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Polyboroides radiatus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Polyboroides radiatus – detaljert informasjon på Wikispecies
Born2Drive

Born2Drive er en film om motorsportutøveren Oliver Solberg som hadde kinopremiere i Norge 8. februar 2019. Filmen ble gitt ut på DVD og Blu-ray senere samme år.
Filmen er regissert av Daniel Fahre og distribuert av Norsk Filmdistribusjon. Born2Drive er den første norske dokumentaren som også er produsert for 4Dx.
Filmen ble den mest sette dokumentaren i 2019 og ble nominert til Amanda for beste dokumentar under Amandaprisen 2019 og beste filmmusikk under Kanonprisen 2019.


== Referanser ==
Willy Rathnov

Willy Rathnov (født 13. mai 1937, død 29. august 1999) var en dansk skuespiller.
Rathnov har blant anndet medvirket i TV-serien Huset på Christianshavn og i filmer om Olsen-banden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Willy Rathnov på Internet Movie Database 
(sv) Willy Rathnov i Svensk Filmdatabas 
(da) Willy Rathnov på Filmdatabasen 
(da) Willy Rathnov på danskefilm.dk 
(da) Willy Rathnov på danskfilmogtv.dk 
(da) Willy Rathnov på Scope 
(fr) Willy Rathnov på Allociné 
(en) Willy Rathnov hos The Movie Database
Østre Bjonelva

Østre Bjonelva er en elv i Gran kommune i Innlandet fylke i Norge. Den renner fra Østre Bjonevatnet og ut i Randsfjorden ved Bjoneroa, og er således en del av Randsfjordvassdraget.


== Eksterne lenker ==
Østre Bjonelva. Faktaark fra Kartverket
Ebbe Langberg

Ebbe Langberg (født 1. august 1933, død 3. februar 1989) var en dansk skuespiller og regissør.
Langberg var sønn av skuespilleren Sigurd Langberg (1897–1954) og skuespillerinnen Karna Løwenstein-Jensen (1902–1992) og storebror til skuespiller Jesper Langberg.
Han fikk sin utdannelse fra Odense Teaters Elevskole på begynnelsen av 1950-tallet. I perioden 1956–64 medvirket han i 36 filmer og hadde hovedroller i langt de fleste. I årene 1968–73 var Langberg direktør for Aalborg Teater, fra 1981 til sin død i 1989 for Rialto Teatret på Frederiksberg.I 1963 debuterte han som filmregissør med Peters landlov. I alt instruerte han syv spillefilm og var medinstruktør på TV-seriene Ka' De li' østers? og Huset på Christianshavn.Han er begravet på Frederiksberg Ældre Kirkegård.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ebbe Langberg på Internet Movie Database 
(sv) Ebbe Langberg i Svensk Filmdatabas 
(da) Ebbe Langberg på Filmdatabasen 
(da) Ebbe Langberg på danskefilm.dk 
(da) Ebbe Langberg på danskfilmogtv.dk 
(da) Ebbe Langberg på Scope 
(en) Ebbe Langberg på AllMovie 
(en) Ebbe Langberg hos The Movie Database 
(da) Ebbe Langberg hos danskefilmstemmer.dk 
(en) Ebbe Langberg hos Behind The Voice Actors
Mary Ward

Mary Ward (født 23. januar 1585 i Mulwith i Yorkshire, død 30. januar 1645 i Heworth i York) var en engelsk katolsk nonne som grunnla Congregation of Jesus og Institute of the Blessed Virgin Mary, mer kjent under navnene Englische Fräulein (den gren som fremhersket i Tyskland) og Sisters of Loreto. Begge disse kongregasjoner har etablert skoler rundt om i velden.Mary Ward fikk tittelen venerabilis av pave Benedikt XVI den 19. desember 2009; det andre steget på veien til kanonisering.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kóhler, Mathilde: Maria Ward. Ein Frauenschicksal des 17. Jahrhunderts. Kósel Verlag, 1984
Görres, Ida Friederike. Mary Ward, trans. Elsie Codd. London: Longmans, Green: 1939.
Sr. Ursula Dirmeier, CJ, ed., Mary Ward und ihre Gründung: Die Quellentexte bis 1645 (Mary Ward and Her Foundation. The Source Texts to 1645), 4 vols, 2007, Münster 2007, Corpus Catholicorum, vols. 45-48.
Immolata Wetter, Bernadette Ganne, Patricia Harriss, Mary Ward Under the Shadow of the Inquisition, 1630-1637, Way Books, 2006, ISBN 0-904717-28-3.
Margaret Mary Littlehales. Mary Ward Pilgrim and Mystic  Burns and Oates, 1998.
Mary Ward: A Painted Life
Mary Ward: Pioneer for Women in the Church
Nigg, Walter: Mary Ward – Eine Frau gibt nicht auf. Römerhof Verlag, Zürich 2009. ISBN 978-3-905894-03-5
'Mary Ward: Dangerous Visionary': A one-hour documentary telling the story of Mary Ward through the lens of the 21st century (directed by Ciaran O'Connor).
Wallace, David (2012). «Holy Amazon: Mary Ward of Yorkshire, 1585-1645». Strong Women: Life, Text, and Territory 1347-1645. Oxford University Press. ISBN 0199661340. 
Wallace, David (2006). «Periodizing Women: Mary Ward (1585-1645) and the Premodern Canon» (PDF). Journal of Medieval and Early Modern Studies. 36 (2): 397–453. doi:10.1215/10829636-2005-007. Besøkt 29. mai 2015. 
L. Lux-Sterritt (2011). "Mary Ward's English Institute and Prescribed Female Roles in the Early Modern Church", in L. Lux-Sterritt and C. Mangion (eds.), Gender, Catholicism and Spirituality: Women and the Roman Catholic Church in Britain and Europe, 1200-1900 (Basingstoke: Palgrave Macmillan).
Maskaure

Maskaure er en innsjø i  Arjeplog kommune i Lappland, Sverige. Innsjøen inngår i Skelefteälvens avrenningsområde. Innsjøen har et areal på 2.99 km2 og ligger 433,9 meter over havet. Innsjøen tappes av vassdraget Selakbäcken.


== Eksterne lenker ==
Mausjaure på VISS
HMS «Resolute» (1850)

HMS «Resolute» var en britisk bark i Royal Navys tjeneste, spesialutstyrt for arktisk utforskning. Skipet ble fanget i isen og forlatt av mannskapet i 1854. Det ble funnet igjen av en amerikansk hvalfanger, og returnert til dronning Victoria i 1856. Tømmer fra «Resolute» ble senere brukt til å bygge «Resolute»-skrivebordet som ble gitt i gave til USAs president Rutherford B. Hayes og som står i Det ovale kontor.


== Referanser ==
Tokaj

Tokaj er en historisk by ved samløpet av elvene Tisza og Bodrog i det nordøstlige Ungarn. Byen er sentrum i vindistriktet Tokaj-Hegyalja, hvor tokaier-vinen blir produsert på skråningene av det 515 meter høye Tokaifjellet og i Hegyalja-regionen mot nord og vest. Druedyrkingen ble introdusert i området av italienske og vallonske vinbønder på 1100-tallet. I 2002 ble kulturlandskapet rundt byen ført opp på UNESCOs verdensarvliste.Annen næringsvirksomhet i byen omfatter blant annet kjemisk industri, treforedling, steinbrudd og brennevinsdestillering.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tokaj, Hungary – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lystgården (film)

Lystgården er en svensk filmkomedie fra 1961, i regi av Alf Kjellin. Hovedrollene spilles av Sickan Carlsson, Gunnar Björnstrand, Bibi Andersson og Per Myrberg.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Sickan Carlsson – Fanny
Gunnar Björnstrand – David Samuel Franzén
Bibi Andersson – Anna, Fannys datter
Per Myrberg – Emil
Kristina Adolphson – Astrid Skog
Stig Järrel – Ludvig Lundberg
Hjördis Petterson – Ellen
Gösta Cederlund – Liljedahl
Torsten Winge – Wibom


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lystgården på Internet Movie Database 
(no) Lystgården hos Filmfront 
(sv) Lystgården i Svensk Filmdatabas
Pestdoktor

Pestdoktor, eller pestlege, kaltes de leger som i middelalderen forsøkte å helbrede eller lindre plagene hos pestsmittede. Som en beskyttelse mot smitten bar de heldekkende klær. De bar også en spesiell maske for ansiktet med et stort nebb foran nesen. Dette nebbet ble fylt med urter som var tenkt å beskytte mot smitten, men som også dempet stanken. I hånden hadde de gjerne en stav fylt med urter som de presset mot den syke.


== Pestlegedrakt ==
Den nebb-lignende masken som ble båret foran ansiktet kunne enten være fylt med glødende materiale eller krydderurter, som fungerte som et filter, ettersom man på denne tiden trodde at pesten smittet gjennom dårlig luft og stanken fra de døde kroppene. Masken hadde bare to små hull, lignende nesebor, øyehulene var dekket med et mørkt, oftest rødfarget glass. Dette glasset skullet i sin tur filtrere bort ondartet lys, og dessuten pasientens blikk, ettersom man ikke kunne utelukke at smitten kunne spres bare ved å se på pasienten.
Til drakten hørte også en stor hatt som ofte var nesten helt rund. Denne hatten skulle også hjelpe med å få bort ondartet lys.
På kroppen ble det båret en lang frakk som ofte var innsmurt med voks, i håpet om at sykdommen skulle gli av. Alt utenom nebbene var nesten alltid kullsvart i fargen, mens nebbene var hvite eller gråaktige.
Under kappen ble det båret langbukser og lærstøvletter, som sammen med tykke lærhansker gjorde det umulig å komme i kontakt med personen inne i drakten.


== Andre drakter ==
Mange leger benyttet seg også av parfymekuler som ble holdt for hånd under nesen. (Nebbene ble fastspent med lærbånd.)


== Nebbenes utseende ==
Da utseendet på nebbene kunne variere kraftig fantes det egentlig ingen standard, noen var korte mens andre var så lange at de nådde ned til midjen. Til tross for dette fremstår de fleste maskene som om de var hovedsakelig, om ikke fullstendig, basert på nebbet til en rovfugl.


== Pestleger i populærkultur ==
Pestdoktoren er en av de mest velkjente figurene i karnevalet i Venezia.


== Kilder ==
«Pestdoktorn». Blekinge museum. Besøkt 8. september 2016.
Adam Schlesinger

Adam Lyons Schlesinger (født 31. oktober 1967 i New York City, død 1. april 2020 i Poughkeepsie i delstaten New York) var en amerikansk singer-songwriter, plateprodusent og gitarist.
Schlesinger ble belønnet med tre Emmys, en Grammy og en ASCAP Pop Music Award. Han ble også nominert til Oscar, Tony og Golden Globe Awards. Han var et av medlemmene i bandene Fountains of Wayne, Ivy og Tinted Windows
Schlesinger vokste opp på Manhattan og i Montclair i New Jersey.
Schlesinger døde 1. april 2020 av komplikasjoner knyttet til covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adam Schlesinger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Adam Schlesinger på Internet Movie Database 
(sv) Adam Schlesinger i Svensk Filmdatabas 
(da) Adam Schlesinger på Filmdatabasen 
(da) Adam Schlesinger på Scope 
(fr) Adam Schlesinger på Allociné 
(en) Adam Schlesinger på AllMovie 
(en) Adam Schlesinger hos The Movie Database 
(en) Adam Schlesinger hos Internet Broadway Database 
(en) Adam Schlesinger på Discogs 
(en) Adam Schlesinger på MusicBrainz 
(en) Adam Schlesinger på Spotify 
(en) Adam Schlesinger på Genius — sangtekster 
(en) Adam Schlesinger på AllMusic
Pertti Paasio

Pertti Kullervo Paasio (født 2. april 1939 i Helsingfors, død 4. april 2020) var en finsk sosialdemokratisk politiker. Han var partileder i Finlands socialdemokratiska parti fra 1987 til 1991 og var Finlands utenriksminister fra 1989 til 1991.


== Biografi ==
Paasio ble født i Helsingfors. Hans mor var Mary Regina Wahlman og hans far politikeren og avismannen Rafael Paasio. 
Paasio giftet seg i 1967 med Kirsti Kaarina Johansson og de fikk fire barn. Blant disse var datteren Heli Paasio som ble innvalgt i riksdagen for sosialdemokratene i 1999. 
Paasio tok en pol.mag. ved Åbo universitet i 1968.Paasio gjorde karriere som tjenestemann og tillitsvalgt i Åbo by. Han satt i Åbo stadsfullmektige 1965–1990 og igjen 2001–2008. Paasio ble innvalgt i riksdagen i 1975 men tapte sin plass i valget i 1979. Han kom tilbake i 1982 og satt så i riksdagen til 1996, da han i stedet ble innvalgt i Europaparlamentet, der han satt til 1999. 
Paasio ble leder i den sosialdemokratiske riksdagsgruppen i 1984, og i  1987 ble han valgt til  partileder etter Kalevi Sorsa. Den 1. februar 1989 etterfulgte også Paasio Sorsa som Finlands utenriksminister i regjeringen Holkeri. Dette var en post han holdt til regjeringen fratrådte 25. april 1991 på grunn av valgnederlag. Samme valgnederlag fikk Paasio til å fratre som sosialdemokratisk partileder. Han ble etterfulgt av Ulf Sundqvist.Paasio skrev to memoarbøker: Minä ja Mr Murphy (1999) og Punatulkku ja sikarodeo (1998). Han fikk ministers tittel i 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Pertti Paasio hos Finlands riksdag 
(sv) Pertti Paasio hos Finlands statsråd 
(en) Pertti Paasio hos Europaparlamentet 
(en) Pertti Paasio på Internet Movie Database
Persea indica

Persea indica er et eviggrønt tre i laurbærfamilien.
Det blir opptil 20 m høyt. Barken er mørkegrå og oppsprukket. Trærne har ofte rotskudd. Unge kvister er silkehårete. Bladene er lansettformede, lysegrønne uten kjertler og opptil 20 cm lange og 7 cm brede. Eldre blad blir gule, oransje eller røde. Blomstene er tvekjønnede, og de 6 små tepalene er grønnhvite. Pollenbærerne har 4 pollensekker. Blomstringstida er hovedsakelig fra mars til august. Frukten er 2 cm lang og blåsvart når den er moden.Arten er utbredt på Madeira og de vestlige Kanariøyene (Hierro, La Palma, Gomera, Tenerife og Gran Canaria). Den vokser også på Azorene, men der er den innført av mennesker. Den er avhengig av fuktig jord, tåler ikke vind og er stedvis vanlig i laurbærskogene 400–1500 moh. Treslaget kalles viñátigo på spansk og vinhático på portugisisk.Persea indica er offisielt natursymbol for Gomera sammen med laurbærdue.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Persea indica i Encyclopedia of Life 
(en) Persea indica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Persea indica hos NCBI 
(en) Persea indica hos The International Plant Names Index 
(en) Persea indica hos Tropicos 
(en) Kategori:Persea indica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Persea indica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Persea indica – detaljert informasjon på Wikispecies
Santa Maria Assunta (Ombriano)

Santa Maria Assunta er en romersk katolsk sognekirke i Ombriano, en forstad til Crema i regionen Lombardia, Italia.
Det er dokumentert at det fantes en kirke på stedet på 1000-tallet, men den nåværende byggverket av murstein ble bygget på samme grunnen fra 1786 til circa 1797. Den er dedisert til Jomfru Marias opptagelse i himmelen.

Interiøret ble dekorert i 1890 av Angelo Bacchetta. Kirken skaffet seg en rekke altertavler fra avviklede kirker og religiøse bygninger, inkludert
Kirken anskaffet en rekke altertavler fra avviklede kirker og religiøse bygninger, inkludert:
Verk av Giovanni Battista Lucini
Scener fra livet til Maria av Giovanni Giacomo Barbelli
Mirakelet til Antonius fra Padova av Tommaso Pombioli
Jesu inntredelse i jødedommen i templet av Giambettino Cignaroli
Martyrium til evangelisten Johannes av Palma il Giovane
Madonna og barnet tilskrevet Callisto Piazza
Madonna med Saint Gottardo og Santa Barbara av Vittoriano Urbino
Korsveiandakt av Fra Luigi Cerioli.


== Referanser ==
Apollonias barbujana

Apollonias barbujana er et eviggrønt tre i laurbærfamilien.
Det blir opptil 30 m høyt. Barken er glatt og rødlig på unge trær, men blir gråbrun og oppsprukket. Bladene er bredt lansettformede til eggformede, mørkegrønne, glinsende, uten kjertler, 6–9 cm lange og nesten 4 cm brede. Unge blad er lengre, mer enn 10 cm, og har en karakteristisk rød farge. Blomstene dufter og er tvekjønnede med 6 grønnhvite tepaler. Pollenbærerne har 2 pollensekker. Frukten er eggformet, 1–1,5 cm lang og sitter i ei lita skål. Den inneholder ett frø og er purpursvart når moden.Arten er endemisk for Makaronesia. Underarten subsp. barbujana er utbredt på Madeira, Hierro, La Palma, Tenerife og Gran Canaria, mens den sjeldne subsp. ceballosii bare finnes nordvest på  Gomera. Arten vokser i laurbærskog, men er ikke så fuktighetskrevende som de andre laurbærartene og kan også forekomme i skyggefulle raviner lavere i terrenget. Den finnes 300–1200 moh. Treslaget kalles barbusano på spansk og portugisisk.På Den iberiske halvøy fantes Apollonias fram til sen pliocen for 3,6–2,6 millioner år siden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Apollonias barbujana i Encyclopedia of Life 
(en) Apollonias barbujana i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Apollonias barbujana hos NCBI 
(en) Apollonias barbujana hos Tropicos 
(en) Kategori:Apollonias barbujana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Apollonias barbujana – detaljert informasjon på Wikispecies
Sam Peckinpah

David Samuel «Sam» Peckinpah, født 21. februar 1925 i Fresno, California, død 28. desember 1984 i Inglewood, California) var en amerikansk filmregissør.


== Filmer i utvalg ==

1962 – Skudd ved solnedgang

1965 – Major Dundees hevn 

1969 – Den ville gjengen

1970 – Balladen om Cable Hogue

1971 – Kjøterne

1972 – Rytteren fra Arizona

1973 – Pat Garrett & Billy the Kid

1975 – The Killer Elite 

1977 – Jernkorset

1978 – Convoy

1983 – Operasjon Omega


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sam Peckinpah på Internet Movie Database 
(sv) Sam Peckinpah i Svensk Filmdatabas 
(da) Sam Peckinpah på Filmdatabasen 
(da) Sam Peckinpah på Scope 
(fr) Sam Peckinpah på Allociné 
(en) Sam Peckinpah på AllMovie 
(en) Sam Peckinpah hos The Movie Database