jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Justitiestatsminister

Justitiestatsministern var ifølge 1809 års svenske regjeringsform det av statsrådets medlemmer, som sammen med utrikesstatsministern, hadde høyest rang. Før 1809 tilsvarte de begge statsministrene embetene som kanslipresident og riksdrots.
Justitiestatsministern var fram til 1840 medlem av Högsta domstolen (Sveriges Høyesterett) og ble etter innføringen av departementstyre samme år sjef for Justitiedepartementet. Da det i 1876 ble fastsatt at kongen skulle utnevne ett av statsrådets medlemmer til «statsminister og statsrådets fremste medlem», opphørte embetet som justititiestatsminister sammen med tittelen som utrikesstatsminister. Statsrådet og sjefen for Justitiedepartementet har deretter i daglig tale blitt benevnt som justitieminister.


== Liste ==


== Kilder ==
(sv) Justitiestatsminister i Nordisk familjebok (2. utgave, 1910)
«Regeringsformen 1809 med ändringar 1809–1974». SNS. Besøkt 8. september 2020. 
«Sweden». World Statesmen.org. Besøkt 8. september 2020.
Dorthea Thorbjørnsen

Anna Dorthea Thorbjørnsen (født Olsen 19. februar 1875 i Kragerø, død 24. april 1953 i Bergen) var en norsk forfatter.


== Liv og virke ==
Dorthea Thorbjørnsen skrev flere romaner under psevdonymet En kvinde. Disse ble utgitt på hennes eget forlag, D. Thorbjørnssens forlag, i Bergen. Hun tar for seg alkoholens forbannelse og den elendighet drankere påfører sine medmennesker. Hennes bøker ble oppfattet som agitasjon for avholdssaken. Hennes bok Drankerens hustru – en fortælling fra det virkelige liv utkom i fire opplag.I et avisinnlegg i 1917 skrev hun blant annet følgende linjer:
Det er all kvinder vi har bruk for nu, da det gjælder for afholdsfolket mere enn nogensinde for at føre sin sak frem til seier. Kvinder, lad os iaar slaa et slag for afholdssagen!Hun holdt flere radioforedrag, blant annet om Den hvite slavehandel og Amalie Skram.


== Familie ==
Dorthea Thorbjørnsen var datter av skipper Johan Bertram Olsen og Ingeborg Marie Endresen. Hun ble gift med handelsreisende og bokforlegger Josef Alfred Thorbjørnsen. Hun benyttet også etternavnet Theil eller Theil-Olsen.


== Bibliografi ==
1914: Skilsmissen – et virkelighetsbillede, fortalt av en kvinde, D. Thorbjørnssens forlag, Bergen
1918: Drankerens hustru – en fortælling fra det virkelige liv, fortalt av en kvinde, D. Thorbjørnssens forlag, Bergen
1921: Gjennem alkoholens taaredal og veien ut, D. Thorbjørnssens forlag, Bergen


== Referanser ==


== Kilder ==
Dette skrev kvinner. Oslo: Skolen. 1984. s. 215. ISBN 8257900109.
River-klassen

River-klassen kan vise til:

River-klassen (1941), en britisk fregattklasse
River-klassen (2001), en britisk patruljeskipsklasse
Aphoenops

Aphoenops  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små til middelsstore (ca. 5 millimeter), spinkle, lysbrunlige løpebiller med lange antenner. De har reduserte øyne og er blinde.


== Levevis ==
Artene lever i huler, der de trolig ernærer seg av andre smådyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i hulesystemer i Pyreneene. Den har en ganske begrenset utbredelse.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. Navnet blir ofte stavet Aphaenops.

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Aphoenops Bonvouloir, 1862
Underslekten Aphoenops (i snever forstand)
Aphoenops abodiensis Dupre, 1988
Aphoenops bessoni Cabidoche, 1962
Aphoenops catalonicus Escola et Cancio, 1983
Aphoenops fresnedai Faille & Bourdeau, 2011
Aphoenops jeanneli Abeille da Perris, 1905
Aphoenops leschenaulti Bonvouloir, 1862
Aphoenops loubensi Jeannel, 1953
Aphoenops mensioni Mascaró, 1976
Aphoenops ochsi L. Gaudin, 1925
Aphoenops orionis Fagniez, 1913
Aphoenops parvulus Faille, Bourdeau & Fresneda, 2010
Aphoenops valleti Casale et Genest, 1986
Underslekten Arachnaphaenops Jeanne, 1967
Aphoenops alberti Jeannel, 1939
Aphoenops pluto Dieck, 1869
Aphoenops tiresias Piochard de la Brulerie, 1872
Underslekten Cephalaphaenops Coiffait, 1962
Aphoenops bucephalus Dieck, 1869
Aphoenops eskualduna Coiffait, 1959
Underslekten Cerbaphaenops Coiffait, 1962
Aphoenops bonneti Foures, 1948
Aphoenops bouilloni Coiffait, 1955
Aphoenops bourdeaui Coiffait, 1976
Aphoenops carrerei Coiffait, 1953
Aphoenops cerberus Dieck, 1869
Aphoenops chappuisi Coiffait, 1955
Aphoenops crypticola Linder, 1859
Aphoenops delbreili Genest, 1983
Aphoenops hidalgoi Espanol et Camas, 1985
Aphoenops hustachei Jeannel, 1917
Aphoenops jauzioni Faille, Deliot & Queinnec, 2007
Aphoenops mariaerosae Genest, 1983
Aphoenops michaeli Foures, 1954
Aphoenops parallelus Coiffait, 1955
Aphoenops sioberae Foures, 1954
Aphoenops vandeli Foures, 1954
Underslekten Geaphaenops Cabidoche, 1966
Aphoenops cissauguensis Faille & Bourdeau, 2008
Aphoenops coiffaitianus A. Gaudin, 1947
Aphoenops linderi Jeannel, 1938
Aphoenops ludovici A. Gaudin, 1935
Aphoenops queffelici Cabidoche, 1966
Aphoenops rebereti A. Gaudin, 1947
Aphoenops rhadamanthus Linden, 1860
Underslekten Pubaphaenops Genest, 1983
Aphoenops laurenti Genest, 1983


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aphoenops i Encyclopedia of Life 
(en) Aphoenops i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aphoenops i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aphoenops hos Fauna Europaea 
(en) Aphoenops hos NCBI 
Aphaenops – detaljert informasjon på Wikispecies
Thalassophilus

Thalassophilus er en slekt av små løpebiller.


== Utseende ==
Små, avlange, blanke, brunlige løpebiller. Hodet er forholdsvis stort og rundet, kjever og fasettøyne foprholdsvis små, antennene er litt over halve kroppslengden. Pronotum og dekkvinger har noen lange, oppstående børster. Pronotum er hjerteformet, det er et smalt parti mellom pronotum og dekkvingene. Dekkvingene er jevnbrede med litt uregelmessige lengdestriper.


== Levevis ==
Slekten lever på havstrender, også på elvebredder.


== Utbredelse ==
Thalassophilus longicornis er vidt utbredt i Europa og Asia. T. breuili finnes på fastlandet i Spania. De øvrige artene i slekten lever på øyer i Atlanterhavet: Azorene, Madeira og Kanariøyene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien skyggeløpere, Trechinae Bonelli, 1810
Stammen Trechini Bonelli, 1810
Gruppen Trechodina
Slekten Thalassophilus Wollaston, 1854
Thalassophilus azoricus Oromi & Borges, 1991
Thalassophilus breuili Jeannel, 1926
Thalassophilus caecus Jeannel, 1938
Thalassophilus longicornis Sturm, 1825
Thalassophilus pieperi Erbar, 1990
Thalassophilus subterraneus Machado, 1989
Thalassophilus whitei Wollaston, 1854


== Eksterne lenker ==
(en) Thalassophilus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Thalassophilus i Encyclopedia of Life 
(en) Thalassophilus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Thalassophilus hos Fauna Europaea 
(en) Thalassophilus hos NCBI 
(en) Kategori:Thalassophilus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thalassophilus – detaljert informasjon på Wikispecies
HNK Šibenik

HNK Šibenik er en kroatisk fotballklubb fra byen Šibenik. 


== Hjemmebane ==
Klubben spiller sine hjemmekamper på Stadion Šubićevac, som har en tilskuerkapasitet på 3 412.


== Sesonger ==


== Spillerstall ==
Oppdatert 4. mai 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Mest kjente spillere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) HNK Šibenik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sveisebås

Sveisebås er et sveiserom som har alt av verktøy og ting man trenger når man skal sveise. Det er et rom man står i for å også beskytte andre medarbeidere på verkstedet.


== Referanser ==
Liste over presidentene for Madeiras regionale regjering

Presidenten for Madeiras regionale regjering (portugisisk: Presidente do Governo Regional da Madeira) er øyas regjeringssjef.
      Movimento das Forças Armadas (MFA)
      Partido Popular Democrático (PPD) → Partido Social Democrata (PSD)


== Kilder ==
«Madeira». World Statesmen.org. Besøkt 8. september 2020.
Gudrun Tvinde

Gudrun Tvinde (født 16. november 1894 i Kristiansand, død 27. november 1982 i Oslo) var en norsk skuespillerinne kjent fra filmen Fant (1937). Hun var gift med Lars Tvinde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gudrun Tvinde på Internet Movie Database
Scotodipnus

Scotodipnus er en slekt av små løpebiller.


== Utseende ==
Ganske små (ca. 3 millimeter), avlange, blanke, brungule eller brunrøde løpebiller. De har reduserte fasettøyne og er blinde. Hodet er kort og bredt, rundet, antennene middels lange. Pronotum er trapesformet, dekkvingene jevnbrede uten påfallende punktrader.


== Levevis ==
Artene har et underjordisk levesett, ganske lite er kjent om økologien deres.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Frankrike og Italia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien skyggeløpere, Trechinae Bonelli, 1810
Stammen Bembidiini Stephens, 1827  – over 3000 beskrevne arter
Gruppen Anillina Jeannel, 1937
Slekten Scotodipnus Schaum, 1860
Scotodipnus alpinus Baudi di Selve, 1871 - Italia
Scotodipnus fagniezi Jannel, 1937 - Frankrike
Scotodipnus glaber (Baudi di Selve, 1869) - Frankrike, Italia
Scotodipnus hirtus Dieck, 1869 - Frankrike, Italia
Scotodipnus mayeti Abeille de Perrin, 1892 - Frankrike


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Scotodipnus fagniezi
(en) Scotodipnus i Encyclopedia of Life 
(en) Scotodipnus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Scotodipnus hos Fauna Europaea 
(en) Scotodipnus hos NCBI 
Scotodipnus – detaljert informasjon på Wikispecies
Johny Bakshi

Johny Bakshi (født 2. januar 1932 i Britisk India, død 5. september 2020 i Mumbai) var en indisk filmregissør og -produsent.


== Karriere ==
Baksher kjent for sine bidrag til den indiske filmindustri, for det meste som produsent. Han har produsert en rekke populærte filmer i Bollywood (filmmiljøet i Mumbay), som Manzilein Aur Bhi Hain (1974), Vishwasghat (1977], Raavan (1984), Mera Dost Mera Dushman (1984), Bhairavi (1996) og Himesh Reshammiya starrer Kajraare (2010). 
Som regissør realiserte han filmen Khudai (1994) med skuespilleren Rajesh Khanna, og filmen Ravaan.


== Død ==
Tidlig i september 2020 ble Bakshi innlagt på Arogya Nidhi Hospital i Juhu i Mumbai på grunn av pustebesvær. Her ble det fastslått lungebetennelse og han testet positivt for  COVID-19. Den 5. september 2020 døde han av et hjerteslag, i en alder av 88 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johny Bakshi på Internet Movie Database
Netrodera

Netrodera  er en slekt av biller i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 15 millimeter), slanke, svarte løpebiller. Hodet er forholdsvis stort og avlangt, kjevene ikke spesielt forstørrede, fasettøynene ganske små. Oversiden har påfallende lengderibber. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt. Dekkvingene er rundede.


== Utbredelse og økologi ==
Artene er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Anthiinae Bonelli, 1813
stammen Anthiini
slekten Netrodera Chaudoir, 1850
Netrodera formicaria (Erichson, 1843)
Netrodera malangana Strohmeyer, 1928
Netrodera vethi (Bates, 1889)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene
(en) Netrodera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Netrodera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Netrodera – detaljert informasjon på Wikispecies
Oregus

Oregus er en slekt av løpebiller som særlig finnes i sandete områder, der de lever som predatore i utgravde ganger.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, mørke løpebiller. Antennene er korte og perlekjede-formede. Hodet er kort og bredt med nokså lange mandibler. Pronotum er rundet, med en markert innsnevring mellom dette og dekkvingene, som er litt rundede med fine punktstriper.


== Levevis ==
Sandgraverne er knyttet til områder med løs sandjord, der de graver tunneler der de sitter og venter på bytte, selv om de også kan spise noe åtsler og av og til litt plantekost. Artene i denne slekten kan ikke fly.


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien sandgravere, Broscinae, [=Broscini]
delgruppe Nothobroscina Roig-Junient, 2000
slekten Oregus Putzeys, 1868
Oregus aereus (White, 1846)
Oregus crypticus Pawson, Emberson, Armstrong & Paterson, 2003
Oregus inaequalis (Castelnau, 1867)
Oregus septentrionalis  Pawson, Emberson, Armstrong & Paterson, 2003 


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oregus i Encyclopedia of Life 
(en) Oregus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Oregus hos NCBI 
(en) Kategori:Oregus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oregus – detaljert informasjon på Wikispecies
Yttre befäl

Yttre befäl er betegnelsen for en politimann som har ansvar for arbeidsledende oppgaver ute på feltet. Yttre befäl har også delegasjon fra Polismyndigheten, for eksempel som etterforskningsleder.


== Funksjonsbevis ==
Det yttre befälet bærer ofte en rund gullbrikke på uniformen som viser dennes befatning. Brikken har tre kronor og teksten «Yttre befäl». Yttre befäl kan ved særskilt hendelse bli politiinnsatssjef. Dette kan eksempelvis være ved bankran, savnet person og lignende. Politiinnsatssjef skal bære Reflexväst m/04, polisinsatschef.


== Referanser ==
Liste over presidentene for Azorenes regionale regjering

Presidenten for Azorenes regionale regjering (portugisisk: Presidente do Governo Regional dos dos Açores) er øygruppas regjeringssjef.
      Movimento das Forças Armadas (MFA)
      Partido Popular Democrático (PPD) → Partido Social Democrata (PSD)
      Partido Socialista (PS)


== Referanser ==
Øyfjell stavkirke

Øyfjell stavkirke er ifølge Lorentz Dietrichson nevnt bare to ganger i middelalderen: den 25. august 1401 og i 1453. Kirken er omtalt av Jens Nilssøn, som visiterte den i 1595 og forteller at det ble holdt gudstjeneste åtte ganger i året. Samme sted fremgår det at kirken var anneks til Lårdal, en situasjon som varte til 1859, da Øyfjell ble lagt til Rauland. I 1662 skal det ha vært behov for utbedringer. En besiktigelsesrapport fra 1668 beskriver en stavkirke omgitt av svalganger, og det later til at kirken er i brukbar stand. Stavkirken ble revet i 1826, og ny kirke (dagens) ble vigslet i 1833.


== Stavkirkeportal ==
Fra stavkirken er bevart en portal i Oldsaksamlingen. Dietrichson sier om portalutskjæringene at de «tilhører Telemarkstypen, er brede, næsten raa, men kraftige og klare, dog vidner forskjellige merker om, at de tilhører en sen tid.» Dominans av plantemotiver samt proporsjoner og det Dietrichson oppfatter som lavere kunstnerisk verdi, tas til inntekt for dette synet, og Dietrichson mener portalen stammer fra «betydelig længer ned i tiden» enn den tidfestingen til ca. 1200 som Nicolay Nicolaysen forsøkte seg tentativt på. Roar Hauglid verdsetter håndverket høyere og daterer portalen til midten av 1200-tallet. Han mener samme person må stå bak arbeider i bl.a. Vinje stavkirke og Uvdal stavkirke.I tillegg er det bevart en gjennombrutt planke fra korskillet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jan Brendalsmo: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Telemark (Riksantikvaren, 2016), s. 127–128
Lorentz Dietrichson (1892). «Øifjeld kirke». De norske stavkirker: Studier over deres system, oprindelse og historiske udvikling. Et bidrag til Norges middelalderske bygningskunsts historie. Kristiania: Cammermeyer. s. 415–417. 


== Eksterne lenker ==
«Øyfjell stavkirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Étienne Borne

Étienne Vincent Borne (født 22. januar 1907 i Mandue i departementet Gard i Frankrike, død 14. juni 1993) var en fransk professor i filosofi hypokhâgne ved Lycée Henri-IV i Paris.
Som filosof fulgte Borne følger i kjølvannet etter den personalistiske kristne filosofen Emmanuel Mounier og etter Marc Sangniers kristelige sosialisme.Borne var med på å grunnlegge partiet Mouvement républicain populaire (MRP).I 1930 var Borne med på å lansere La Vie intellectuelle og Mouniers tidsskrift Esprit. Han var medarbeider for ukebladene Sept og Temps Présent.


== Verker ==
Dieu n’est pas mort - Essai sur l’athéisme contemporain Éditions Fayard
La Passion de la vérité Éditions Fayard - Prix Constant-Dauguet de l’Académie française en 1963
Le Problème du Mal Presses universitaires de France - Puf
Mounier Éditions Pierre Seghers
Commentaires Éditions du Cerf
Les Nouveaux Inquisiteurs Presses universitaires de France - Puf - Prix Broquette-Gonin de l’Académie française en 1983
Le Travail et l'homme Desclée De Brouwer 1937
De Marc Sangnier à Marc Coquelin 1953
Préface (5 pages) Raymond Balmès Leçons de philosophie Tome 1 - Editions de l'Ecole-1975


== Referanser ==
Jeff Norton

Jeffrey Thomas Norton (født 25. november 1965 i Acton, Massachusetts) er en tidligere amerikansk ishockeyspiller som spilte 862 kamper for New York Islanders, San Jose Sharks, St. Louis Blues, Edmonton Oilers, Tampa Bay Lightning, Florida Panthers, Pittsburgh Penguins og Boston Bruins i NHL som løper. Han spillet også i Norge for  Frisk Asker, han kom til klubben 02\03 sesongen og ble der en sesong.  Hans yngre bror Brad Norton var også en profesjonell ishockeyspiller. 


=== Amerikanske ladslaget ===
Han har deltaet i  Vinter-OL 1988 i Calgary, Canada. Norton var også en del av den amerikanske troppen på  verdensmesterskap)   1989 i Sverige og  1990 i Sveits. Med plass 6 og 5 på den endelige rangeringen ble han også nektet å vinne en medalje der.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeff Norton – Olympedia 
(en) Jeff Norton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jeff Norton – Hockeydb.com 
(en) Jeff Norton – Hockey-Reference.com 
(en) Jeff Norton – Legends of Hockey 
(en) Jeff Norton – Eliteprospects.com
Mattis Haakensen

Mattis Haakensen (født 3. august 1970) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han var målvakt for Lillehammer IK fra 1991 og helt til 2000 da la han opp. Haakensen har deltatt i Ishockey-VM 1996 og spilte også for Hasle-Løren og Vålerenga Ishockey før han kom til Lillehammer.
Mattis Haakensen vokste opp på Kampen i Oslo og begynte å spille ishockey som 8-åring hos Vålerengen. I 1988 fikk Haakensen i oppgave å vokte buret for Vålerengen etter at Jim Marthinsen dro til Trondheim Ishockeyklubb i 1988. Året etter fikk Haakensen konkurranse av Jarl Eriksen og melte så overgang til Hasle-Løren. Under treningssamling sommeren 1990 i Frankrike var han tredje-keeper. Haakensen kom til nyopprykkete Lillehammer IK i 1991, der ble han til 2000.
Haakensen er blikkenslager og bor på Lillehammer og har vært keepertrener i Lillehammer Hockey og videocoach.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mattis Haakensen – Eurohockey.com 
(en) Mattis Haakensen – Eliteprospects.com
François Boissier de Sauvages de Lacroix

François Boissier de Sauvages de Lacroix (født 12. mai 1706 i Alès departementet Gard i Frankrike, død 19. februar 1767 i Montpellier) var en fransk lege og botaniker.
Sauvages de Lacroix var professor i Montpellier. Han utgav Nosologie méthodique (1759; latinsk opplag 1769; senere flere opplag) Han publiserte også det botaniske verket Methodus foliorum (1751). 
Han ble medlem av det svenske Vetenskapsakademien i 1748. Året derpå ble han Fellow of the Royal Society, i 1754 medlem av Leopoldina og 1755 av Det prøyssiske vitenskapsakademi.


== Skrifter i utvalg ==
Dissertatio medica. De motuum vitalium causa ubi, quae pravus mechanismus usurpaverat naturae seu animae jura restituuntur. Montpellier, 1741.
Mémoire sur la maladie des bœufs du Vivarais. Rochard, Montpellier 1746.
Dissertation sur la nature et la cause de la Rage, dans laquelle on recherche quels en peuvent être les Préservatifs et les Remèdes. Pièce qui a remporté le Prix de l’Académie Royale des Sciences, et Belles Lettres, proposé pour l’Année 1748. Imprimerie Pierre Robert, Toulouse 1749.
Methodus foliorum, seu plantae florae monspeliensis, juxta foliorum ordinem, ad juvandam specierum cognitinem, digestae. Méthode pour connaître les plantes par les feuilles. La Haye 1751.
Dissertations sur les medicamens qui affectent certaines parties du corps humain plutôt que d'autres; et quelle seront la cause de cet effet. Bordeaux 1751.
Nosologia methodica sistens morborum classes, genera et species, juxta Sydenhami mentem et Botanicorum ordinem. Frères De Tournes, Amsterdam 1763, 5 Bände
De Venenatis Galliae Animalibus, et Venenorum in ipsis fideli Observatione compertorum Indole atque Antidotis. Monspelii, apud Viduam Joannis Martel, 1764.
Nosologie méthodique, dans laquelle les maladies sont rangées par classes, suivant le système de Sydenham, & l'ordre des botanistes. Hérissant le fils, Paris 1771, 10 Bände
Pathologia methodica practica, seu de cognoscendis morbis. Editio quarta ab ipso Auctore aucta & emendata, Castellano, Naples 1776.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Andreas Elias Büchner: Academiae Sacri Romani Imperii Leopoldino-Carolinae Natvrae Cvriosorvm Historia. Litteris et impensis Ioannis Iustini Gebaueri, Halae Magdebvrgicae 1755, De Collegis, S. 516 Digitalisat
Willi Ule. Geschichte der Kaiserlichen Leopoldinisch-Carolinischen Deutschen Akademie der Naturforscher während der Jahre 1852–1887Mit einem Rückblick auf die frühere Zeit ihres Bestehens. Halle: In Commission bei Wilhelm Engelmann in Leipzig. s. 161. 
(sv) Sauvages, François Boissier de la Croix i Nordisk familjebok (2. utgave, 1916)
HNK Gorica

Må ikke forveksles med den slovenske fotballklubben ND GoricaHNK Gorica er en kroatisk fotballklubb fra byen Velika Gorica. 


== Hjemmebane ==
Klubben spiller sine hjemmekamper på Gradski stadion Velika Gorica, som har en tilskuerkapasitet på 5 200.


== Sesonger ==


== Spillerstall ==
Oppdatert 3. mai 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(hr) Offisielt nettsted
Desventuradasøyene

Desventuradasøyene er ei chilensk øygruppe i Stillehavet.
Henry Essex Edgeworth de Firmont

Henry Allen Essex Edgeworth de Firmont (født i 1745 i Edgeworthstown i Irland, død 22. mai 1807 i Mitau i Tsarrussland) var en katolsk prest som jobbet ved det franske hoff.
Edgeworth stammet fra Irland, men ble oppfostret i Frankrike. Han studerte hos jesuittene i Toulouse, og ble deretter utdannet til prest i Paris.
Kong Ludvig XVIs søster, Elisabeth, valgte ham til skriftefar. Etter kongedømmets fall under revolusjonen, holdt han seg skjult, men lystret når Elisabeth kalte han til hennes brors henrettelse. Han fulgte Ludvig XVIs til skafottet, og skal ha uttalt, «Sønn av de hellige Ludvig, far opp til himmelen!», selv om han senere benektet å ha sagt dette.
Fader Edgeworth døde i Mitau, dit han hadde fulgt Ludvig XVIII. Hans Memoires ble utgitt i 1815, og hans Lettres i 1818.


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.


== Eksterne lenker ==
Edgeworth, 1. Henry Essex E. de Firmont i Nordisk familjebok (2. utgave, 1907)