jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Knut Andersen (1930)

Knut Andersen (født 8. oktober 1930, død 28. mai 2002) var en norsk fotballspiller som blant annet spilte for Sarpsborg FK.
Han spilte én landskamp for Norge i 1952.


== Se også ==
Liste over norske landslagsspillere i fotball for herrer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Knut Andersen – Transfermarkt 
(en) Knut Andersen – national-football-teams.com 
(en) Knut Andersen – EU-Football.info 
(no) Knut Andersen – Norges Fotballforbund
Paide bykommune

Paide by (estisk: Paide linn) er en bykommune i Järva fylke i Estland. Administrasjonssenteret i kommunen er Paide.
Kommunen ble grunnlagt den 25. oktober 2017 gjennom en sammenslåing av bykommunen Paide og de to landkommunene Paide og Roosna-Alliku.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Paide City – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vika videregående skole

Vika videregående skole er en offentlig videregående skole i Oslo, etablert august 2021. De første årene tilbyr skolen studiespesialiserende utdanningsprogram. Skolen åpnet med 5 paralleller på Vg1, og utvidet med ett nytt trinn hvert år frem til 2023. Skolen ble åpnet i midlertidige lokaler i Cort Adelers gate 30.


== Historie ==

I skolebehovsplanen er det planlagt for en videregående skole i Myntgata 2. Skolen åpnet midlertidig i Cort Adelers gate, under navnet Vika videregående skole. etter planen skal skolen i Myntgata stå ferdig i 2026. I Myntgata vil skolen i tillegg til studiespesialisering bli utvidet med de yrkesfaglige utdanningsprogrammene Salg, service og reiseliv og Restaurant- og matfag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vika videregående skole
Järva kommune

Järva (estisk: Järva vald) er en landkommune i Järva fylke i Estland. Administrasjonssenteret i kommunen er Järva-Jaani.
Kommunen ble grunnlagt den 21. oktober 2017 gjennom en sammenslåing av de sju kommunene Albu, Ambla, Imavere, Järva-Jaani, Kareda, Koeru og Koigi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Järva Parish – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sverre Andersen (1893)

Sverre Andersen (født 21. mars 1893, død 14. juni 1947) var en norsk fotballspiller som blant annet spilte for Odds BK.
Han spilte to landskamper for Norge i 1913 og 1917.


== Se også ==
Liste over norske landslagsspillere i fotball for herrer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sverre Andersen – national-football-teams.com 
(en) Sverre Andersen – WorldFootball.net 
(en) Sverre Andersen – EU-Football.info 
(no) Sverre Andersen – Norges Fotballforbund
Timiansnyltetråd

Timiansnyltetråd (Cuscuta epithymum) er en ettårig, parasittisk urt i vindelfamilien.
Den slynger seg rundt vertsplantene og har sugeorganer (haustorier) som trenger inn i dem. Planten mangler klorofyll. Stengelen er trådaktig, lite forgreinet, rød–rødfiolett og mangler blad. Blomstene er små, femtallige og gulhvite med utstikkende pollenbærere. De sitter i runde, 5–10 mm brede hoder langs stengelen. Blomstringstida er juli–august.
I Skandinavia forekommer to underarter eller varieteter som ikke anerkjennes av alle:

subsp. epithymum – snylter på timian, gulmaure og røsslyng
kløversnyltetråd (subsp. trifolii) – snylter på kløver og lusern, har gulaktig, kraftigere stengelI Norge er timiansnyltetråd (subsp. epithymum) kjent fra flere steder på Sør-Østlandet, og det er også et par funn fra Vestlandet. En trodde tidligere at arten var innført av mennesker sammen med grasfrø. Timiansnyltetråd regnes nå som hjemlig, i hvert fall forekomstene i skjærgården i Vestfold og Telemark der det aldri har blitt sådd gras.


== Litteratur ==
B. Mossberg og L. Stenberg (2016). Gyldendals store nordiske flora. Gyldendal. s. 484. ISBN 978-82-05-42485-2. 
«Ljungsnärja». Den virtuella floran. Besøkt 22. oktober 2020. 
«Cuscuta epithymum». Plants of the World Online. Kew Science. Besøkt 22. oktober 2020. 
«Timiansnyltetråd Cuscuta epithymum». Fremmedartsbasen 2018. Besøkt 22. oktober 2020. 
«Artskart timiansnyltetråd». Artdatabanken. Besøkt 22. oktober 2020. 


== Eksterne lenker ==

(en) timiansnyltetråd i Encyclopedia of Life 
(en) timiansnyltetråd i Global Biodiversity Information Facility 
(no) timiansnyltetråd hos Artsdatabanken 
(sv) timiansnyltetråd hos Dyntaxa 
(en) timiansnyltetråd hos ITIS 
(en) timiansnyltetråd hos NCBI 
(en) timiansnyltetråd hos The International Plant Names Index 
(en) timiansnyltetråd hos Tropicos 
(en) Kategori:Cuscuta epithymum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cuscuta epithymum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cuscuta epithymum – detaljert informasjon på Wikispecies
Torkild Andersen

Torkild Andersen (født 20. juli 1916, død 21. mai 1977) var en norsk fotballspiller som blant annet spilte for Moss FK.
Han spilte fem landskamper og scoret to mål for Norge i perioden 1937-1939.


== Se også ==
Liste over norske landslagsspillere i fotball for herrer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Torkild Andersen – WorldFootball.net 
(en) Torkild Andersen – EU-Football.info 
(no) Torkild Andersen – Norges Fotballforbund
Tore Børvik

Tore Børvik (født 2. august 1967 i Narvik) er en norsk professor ved Institutt for konstruksjonsteknikk (KT), Fakultet for ingeniørvitenskap (IV) ved NTNU. Hans spesialfelt er modellering, simulering og testing av materialer og konstruksjoner utsatt for ekstrem belastning.  Han er nestleder ved Senter for avanserte konstruksjonsanalyser (SFI CASA) (2015–2023) ved KT. Dette er et senter for forskningsdrevet innovasjon.


== Utdannelse og karriere ==
Børvik var ferdig utdannet sivilingeniør ved Institutt for konstruksjonsteknikk, ved NTH  i 1991.  Han skrev hovedoppgave om beskyttelseskomponenter. Forsvarsbygg fattet interesse for oppgaven og han fikk muligheten til å avtjene militærtjenesten som forsker ved NTH. Han forsvarte avhandlingen Ballistic Penetration and Perforation of Steel Plates i år 2001, og oppnådde graden dr.ing.
Fra 1993 til 2011 jobbet han som seniorrådgiver i Forsvarsbyggs forsknings- og utviklingsavdeling. Fra 2002 til 2011 var han i tillegg ansatt som professor II ved SIMLab, Institutt for konstruksjonsteknikk ved NTNU. I 2012 ble han utnevnt til professor ved SIMLab. Han har siden 2012 også hatt en 20 prosent stilling som seniorrådgiver i Forsvarsbyggs forsknings- og utviklingsavdeling.
Børvik var med å bygge opp forskningsgruppen SIMLab. Gruppen var vertskap for sitt første SFI med samme navn fra 2007 til 2014. Her var han med i kjerneteamet og ledet programmet «Optimal Energy Absorption and Protection». SIMLab er nå vertskap for SFI CASA, der Børvik i tillegg til å være nestleder, leder programmet Structures.
Tore Børvik er med i kjerneteamet i FRIPRO Toppforsk-prosjektet FractAl (Microstructure-based Modelling of Ductile Fracture in Aluminium Alloys) (2016–2021).Han har vært involvert i et stort antall forskningsprosjekter finansiert av Forsvarsdepartementet, Forskningsrådet, samt nasjonale og internasjonale industripartnere, blant annet:

On the internal blast loading of submerged floating tunnels in concrete with circular and rectangular cross-sections
Testing and modelling of annealed float glass under quasi-static and dynamic loading
Finite element modeling of porous polymer pipeline coating using X-ray micro computed tomography
Partner NDEA Access Labs to Study Impact and Blast Load on Concrete


== Publikasjoner ==
(no)  Tore Børvik i SCOPUS(no) Publikasjoner av Tore Børvik i BIBSYS(no) Publikasjoner av Tore Børvik forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin(no) Børviks profil i Google Scholar


== Verv og medlemskap (utvalg) ==
Medlem Norges Tekniske Vitenskapsakademi (NTVA)
Medlem DYMAT Association
Medlem Editorial  Board -International Journal of Impact Engineering 2006–2010
Medredaktør - International Journal of Impact Engineering  2010–
Styremedlem - International Society of Impact Engineering 2014–
Medlem Editorial Board Strain 2015–
Core Team Member of the Physical Metallurgy Gemini Centre at NTNU 2020–


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Tore Børvik - NTNU». www.ntnu.no. Besøkt 22. oktober 2020.  Børviks profilside på NTNU.no
Esrange

Esrange Space Center er et rakettskytefelt i Sverige som eies av Swedish Space Corporation (SSC).
Esrange ligger cirka 40 kilometer øst for Kiruna. Noen av årsakene til at anlegget ligger akkurat i Kiruna er at området stort sett savner lysforurensning og at man kan studere nordlys samt at området er tynt befolket. Gjennom forskning på Esrange har man lyktes å forstå mer om nordlyset og hvordan det oppstår. Rakettskytefeltets markområde omfatter 20 kvadratkilometer, nedslagsområdet for raketter 5 600 km². I 2016 ble det skutt ti ubemannede raketter opp og man slapp opp 24 høyhøydesballonger fra Esrange.


== Historie ==
Esrange ble bygget i 1964 av European Space Research Organisation, som senere ble European Space Agency. I 1972 ble eierskapet av Esrange overtatt av det nystartede Svenska rymdaktiebolaget (på folkemunne kalt Rymdbolaget), senere omdøpt til Swedish Space Corporation. Den første oppskytningen av en rakett fra Esrange ble gjort 19. november 1966.


== Navn ==
Navnet på anlegget var opprinnelig ESRO Sounding Rocket Launching Range, hvilket ble forkortet til ESRANGE.
Da Swedish Space Corporation overtok anlegget i 1972, ble forkortelsen Esrange et egennavn.
Esrange Space Center er det navn som nå anvendes for anlegget.


== Virksomhet ==
På Esrange arbeider man med satellittkommunikasjon og utfører tjenester innen rom- og atmosfæreforskning samt vektløshetsforskning gjennom oppsendinger av sonderaketter i kastbaner og høyhøydesballonger, samt med hjelp av radar og andre markbundne instrumenter. De raskeste rakettene ferdes i en hastighet av 7 800 km/h, og de større når opp til 500 kilometers høyde på ti minutter.


=== Satellittoppskytninger ===
Planer finns for å øke virksomheten til å omfatte oppskytning av mindre satellitter opp til 150 kg i polare baner. Ifølge en rapport fra Rymdstyrelsen har et flertall foretak som utvikler mindre bæreraketter vist interesse for å innlede oppskytninger fra Esrange i 2021–2023.Den 14. oktober 2020 meddelte Matilda Ernkrans, minister for høyere utdannelse og forskning, at regjeringen satser på infrastruktur for å utvikle en kapasitet til å sende opp små satellitter til omloppsbane fra Esrange.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Swedish Space Corporation (SSC)
Institutionen för Rymdvetenskap på LTU
Linsnyltetråd

Linsnyltetråd (Cuscuta epilinum) er en ettårig, parasittisk urt i vindelfamilien.
Den slynger seg rundt vertsplantene og har sugeorganer (haustorier) som trenger inn i dem. Planten mangler klorofyll, og stengelen er bladløs. Linsnyltetråd skiller seg fra neslesnyltetråd ved at stengelen er lite forgreinet og gulaktig. Blomstene er små, femtallige, hvite eller gulaktige og sitter i runde hoder langs stengelen. Begerflikene er spisse. 
Linsnyltetråd er naturlig utbredt i Iran og Sentral-Asia. Den snylter på lin og har på grunn av lindyrking blitt spredt til Europa, Nord- og Øst-Afrika, Nord-Amerika, Argentina og Russlands fjerne østen. I Norge ble arten funnet flere ganger i Drammen og Trøndelag i perioden 1875–1900. Etter at lindyrking opphørte har linsnyltetråd forsvunnet fra Norge, Sverige og andre land.


== Litteratur ==
B. Mossberg og L. Stenberg (2016). Gyldendals store nordiske flora. Gyldendal. s. 484. ISBN 978-82-05-42485-2. 
«Linsnärja». Den virtuella floran. Besøkt 22. oktober 2020. 
«Cuscuta epilinum». Plants of the World Online. Kew Science. Besøkt 22. oktober 2020. 
«Linsnyltetråd Cuscuta epilinum». Fremmedartsbasen 2018. Artsdatabanken. Besøkt 22. oktober 2020. 


== Eksterne lenker ==
(en) linsnyltetråd i Encyclopedia of Life 
(en) linsnyltetråd i Global Biodiversity Information Facility 
(no) linsnyltetråd hos Artsdatabanken 
(sv) linsnyltetråd hos Dyntaxa 
(en) linsnyltetråd hos ITIS 
(en) linsnyltetråd hos NCBI 
(en) linsnyltetråd hos The International Plant Names Index 
(en) linsnyltetråd hos Tropicos 
(en) Kategori:Cuscuta epilinum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cuscuta epilinum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cuscuta epilinum – detaljert informasjon på Wikispecies
Taiwanserov

Taiwanserov (Capricornis swinhoei) er en småvokst monotypisk geiteantilope i slekten serovgeiter (Capricornis) som inngår i tribuset sauer og geiter (Caprini) i kvegfamilien (Bovidae). Arten er livskraftig og endemisk for de østlige fjellene på Taiwan, men man vet lite om hvor stor totalbestanden er.


== Taksonomi ==

En relativt nylig publisert reklassifiseringsstudie av goraler og serovgeiter bekrefter definitivt at taiwanserov er en selvstendig art, men tidligere ble den ofte regnet som en underart av japanserov (C. crispus). Mori, Nerva & Lovari (2019) hevder også at rødserov (C. rubidus) og taiwanserov er søsterarter og trolig etterkommere av ei eldre slektslinje på fastlandet.


== Biologi ==
Taiwanserov ligner mer på goraler enn hva andre serovgeiter gjør, men arten gjenkjennes på sine karakteristiske preorbitale duftkjertler. Arten har lite kjønnspreg, så det kan være vanskelig å se forskjell på kjønnene. Bukker og geiter lar seg lettest skille gjennom forskjeller i genitalia og på bukkenes typisk mer slitte hornspisser.Taiwanserov er den minste av alle serovgeitene og har en kroppslengde på cirka 95–102 cm og en skulderhøyde rundt 50–70 cm. Halen er kort og måler kun 6–7,5 cm. Horna vokser i ei bakovervendt svak bue og er korte, typisk kun 7,4–11,2 cm lange. Arten veier cirka 18–30 kg.Pelsen er ganske kort og nærmest litt krøllet, og fargen er brun eller gråbrun til rødbrun, med tydelig mørkere underside og ekstremiteter. Arten mangler imidlertid man. Snutepartiet under snuten, hele underkjeven og strupen til litt ned på halen er lysere gråhvit til blekbrun i fargen. Ørene har lys innside og er ganske lange, oppreiste og forholdsvis spisse. Begge kjønn bærer horn.Taiwanserov er endemisk for de østlige fjellene på Taiwan, ei fjellrekke som strekker seg i nesten hele øyas lengde. Habitatet består av bratte fjellskråninger og klippeplatåer, typisk i høyder omkring 50–3 900 moh, inkludert de steile områdene like under Yushan, Taiwans høyeste fjelltopp. Imidlertid okkuperer de fleste populasjonene i dag regioner som ligger høyere enn 1 000 moh., fordi lavere høyder som oftest er okkupert av mennesker.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Mori, Nerva & Lovari (2019), men det knytter usikkerhet til noen varianter.

Artiodactyla, klovdyr
Bovidae, kvegfamilien
Antilopinae, (antiloper, gaseller og deres nærmeste slektninger)
Caprini, sauer og geiter
Capricornis, serovgeiter
C. crispus, japanserov
C. sumatraensis, sumatraserov (fastlandsserov)
C. swinhoei, taiwanserov
C. rubidus, rødserov


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Taiwanserov i Encyclopedia of Life 
(en) Taiwanserov i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Taiwanserov hos ITIS 
(en) Taiwanserov hos NCBI 
(en) Kategori:Capricornis swinhoei – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Capricornis swinhoei – detaljert informasjon på Wikispecies
Khefren

Khefren eller Khafra var en farao som ble gravlagt i Khefren-pyramiden, som er den nest største av de tre pyramidene i Giza i Egypt.
Khefren var den fjerde farao i 4. egyptiske dynasti.


== Referanser ==
Tanya Landman

Tanya Landman (født 1950) er en britisk prisbelønt barne- og ungdomsbokforfatter.
Hun skriver barnebøker i flere ulike sjangre og serier: bildebøker, barnedetektivbøker, actioneventyr og historiske romaner. Hun debuterte med Waking Merlin i 2005, den første av to bøker med Katrina Picket som hovedperson i møte med mytologiens Merlin. De ti bøkene i barnekrimserien Poppy Fields Mystery utkom fra 2009 til 2012.
Hennes historiske ungdomsromaner berører emner som gresk mytologi, den nordamerikanske urbefolkningen, aztekerne under Cortez' angrep og romersk Britannia.Landman vant Carnegie Medal i 2015 for ungdomsromanen Buffalo Soldier, hvor en kvinne kler seg ut som en mann for å la seg verve til et av de fargede kavalleriregimentene i USAs hær. Hun fikk Spur Award i 2009 fra Western Writers of America for romanen I Am Apache.Hun er også knyttet til dukketeateret Storybox Theatre i Devon, England som manusforfatter og skuespiller. Hun er niese av skuespilleren Robert Shaw.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Arolde de Oliveira

Arolde de Oliveira (født 11. mars 1937 i São Luiz Gonzaga i Rio Grande do Sul i Brasil, død 21. oktober 2020 i Rio de Janeiro) var en brasiliansk politiker.


== Liv og virke ==
Han var sønn av Horácio de Oliveira og Margarida Barbosa Gonçalves, og den eldste av deres seks barn. Familien var fattig.Oliveira reiste til Porto Alegre for å ta høyskoleutdannelse. Han gikk på militærskole i samme by. Deretter ble han flyttet til Resende i delstaten Rio de Janeiro. Han ble til slutt kaptein i militæret, og etter tjenesten forble han i delstaten Rio de Janeiro, arbeidet en kort tid som økonom og ingeniør, og gikk så inn i politikken.
Han var medlem av flere partier etter tur, blant annet Partido da Frente Liberal (PFL) og Partido Social Cristão (PSC). Fra 1984 til 2019 var han medlem av det brasilianske deputertkammer. Fra 2019 til sin død var han medlem av det brasilianske senatet.  Oliveira var en hengiven baptist som var forkjemper for evangeliske hjertesaker.Oliveira stemte i 2017 for forslaget om å reise riksrettssak mot president Dilma Rousseff. Oliveira stemte i 2017 for jordreform. Han stemte senere imot et forslag om riksrettssak mot Rousseffs etterfølger Michel Temer.Ved valgene i 2018 var Oliveira en av seks nye evangelikale og protestantiske politikere som ble innvalgt i det føderale senat. Oliveira var sterkt imot kommunisme og samkjønnede ekteskap.Han var en heftig motstander av sosial isolering under koronaviruspandemien i 2020, og forkjemper for bruken av hydroksyklorokin for å behandle de smittede.Oliveira døde 21. oktober 2020 av covid-19 på et sykehus i Rio de Janeiro, i en alder av 83 år.


== Referanser ==
Odd Sture Hopperstad

Odd Sture Hopperstad (født 9. januar 1963 i Vik i Sogn) er en norsk professor ved Institutt for konstruksjonsteknikk (KT), Fakultet for ingeniørvitenskap (IV) ved NTNU. Hans spesialfelt er materialmekanikk, skade- og bruddmekanikk, støtmekanikk og mikromekanikk.
Han er forskningsleder ved Senter for avanserte konstruksjonsanalyser (SFI CASA) (2015–2023) ved KT. Dette er et senter for forskningsdrevet innovasjon (SFI) innen avanserte konstruksjonsanalyser.


== Utdannelse og karriere ==
Hopperstad var ferdig utdannet sivilingeniør ved Institutt for konstruksjonsteknikk, ved NTH  i 1986.  Han skrev hovedoppgave om spenningskonsentrasjoner i stålknutepunkt. Han forsvarte doktoravhandlingen med tittelen Modelling of Cyclic Plasticity with Application to Steel and Aluminium Structures i 1993, og oppnådde graden dr.ing. Han ble utnevnt til professor ved KT i 1998.
Han var med på å bygge opp forskningsgruppen SIMLab. Gruppen var vertskap for sitt første SFI med samme navn fra 2007–2014. Her var han med i kjerneteamet og ledet programmet Fracture and Crack Propagation. SIMLab er nå vertskap for SFI CASA, der Hopperstad, i tillegg til å være forskningsleder, leder programmet Metallic Materials.Han leder også Toppforsk-prosjektet FractAl  ved NTNU (2016–2021). Han har vært involvert i et stort antall forskningsprosjekter finansiert av Forskningsrådet, samt nasjonale og internasjonale industripartnere. 
Eksempler:

Strategic university programme “Design of Crashworthy Light Structures” (2001–2007)
NorLight project “Crashworthiness of Light-Weight Automotive Structures” (2001–2006)
NorLight project “COMPFORM – Competence in light metal forming and forming technologies” (2001–2006)
Robust Design of Automotive Structures (2005–2008)


== Publikasjoner ==
(no) Odd Sture Hopperstad i SCOPUS
(no) Publikasjoner av Odd Sture Hopperstad i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Odd Sture Hopperstad i forskningspublikasjonssystemet CRIStin
(no) Odd Sture Hopperstads profil i Google Scholar


== Verv og medlemskap ==
Medlem Norges Tekniske Vitenskapsakademi (NTVA)
Medlem Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS)
Medredaktør International Journal of Impact Engineering  2008–2011Medlem Editorial Advisory Board International Journal of Impact Engineering 2011–
Medredaktør European Journal of Mechanics – A/Solids  2010­–


== Utmerkelser ==
ELF studiepris 1988 for sivilingeniører ved NTH for fremragende resultater ved høgskolens Bygningsingeniøravdeling
ESSO forskerpris 1994 for doktoringeniørkandidater ved NTH for fremragende arbeid innen grunnforskning i doktoringeniørstudiet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Odd Sture Hopperstads profilside på NTNU
Luigi Caetani

Luigi Caetani (født 7. juli 1595 i Piedimonte i kongedømmet Napoli, død 15. april 1642 i Roma) var en italiensk kardinal og erkebiskop.


== Biografi ==
Luigi Caetani var sønn av Filippo I Caetani og Camilla Gaetani dell'Aquila d'Aragona. Han studerte rettsvitenskap i Ravenna og i Roma.
Han ble utnevnt til titularpatriark av Antiokia den 22. mars 1622, og ble bispeviet 12. juni samme år av kardinal Ludovico Ludovisi (erkebiskop av Bologna) med medkonsekrantene emeritert erkebiskop Galeazzo Sanvitale (Bari-Canosa) og erkebiskop Ulpiano Volpi (Novara).
Han var erkebiskop av Capua årene 1624–1627. Pave Urban VIII utså ham i 1626 tll kardinalprest med Santa Pudenziana som tittelkirke. Caetani var camerlengo fra 1637 til 1638.
Kardinal Caetani har fått sitt siste hvilested i Cappella Caetani i Santa Pudenziana.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani


== Referanser ==


== Kilder ==
«CAETANI, Luigi (1595–1642)». The Cardinals of the Holy Roman Church (engelska). Salvador Miranda. Arkivert fra originalen 6. desember 2017. Besøkt 6. desember 2017. 
«Luigi Cardinal Caetani». Catholic Hierarchy (engelsk). Arkivert fra originalen 6. desember 2017. Besøkt 6. desember 2017.
Politikkåret 1640

Politikkåret 1640 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1640.


== Hendelser ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Politikkåret 1590

Politikkåret 1590 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1590.


== Hendelser ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Spelaeodytes

Spelaeodytes er en slekt av løpebiller som lever i huler.


== Utseende ==
En liten (ca. 4 millimeter), spinkel, blind løpebille. Hodet er nærmest trekantet uten fasettøyne, antennene perlekjede-formede, litt lenger enn hode + pronotum (ulikt mange andre hulelevende biller er ikke antennene spesielt lange). Pronotum er hjerteformet med to par kraftige børster langs sidene, skilt fra dekkvingene med en smal "vepsetalje". Dekkvingene er ovale med spredte, lange børster. Beina er forholdsvis korte, forbeina kraftige gravebein.


== Levevis ==
Denne arten lever i huler.


== Utbredelse ==
Artenner utbredt i Europa (Kroatia og Bosnia-Hercegovina).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Graveløpere, Scaritinae Bonelli, 1810
Stammen Clivinini Rafinesque, 1815
Understammen Reicheina Jeannel, 1957
Slekten Spelaeodytes L. Miller, 1863
Spelaeodytes mirabilis L. Miller, 1863


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Spelaeodytes i Encyclopedia of Life 
(en) Spelaeodytes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Spelaeodytes hos Fauna Europaea 
Spelaeodytes – detaljert informasjon på Wikispecies