jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gérard Mulumba Kalemba

Gérard Mulumba Kalemba (født 8. juli 1937 i Luluabourg - det senere Kananga - i Belgisk Kongo, død 15. april 2020 i Kinshasa i Den demokratiske republikk Kongo) var en kongolesisk katolsk biskop som ledet bispedømmet Mweka. Fra 2019 var han leder av den kongolesiske president Félix Tshisekedis Maison civile du chef de l’État.


== Liv og virke ==


=== Slekt ===
Gérard Mulumba Kalemba kom fra det sørlige sentrale Kongo. Hans bror Étienne Tshisekedi, og hans nevø Félix Tshisekedi var begge toppolitikere, henholdsvis statsminister og president i landet.


=== Prest ===
Gérard Mulumba Kalemba ble presteviet 20. august 1967. Han studerte i Leuven og Kinshasa, og spesialiserte seg i utviklingssosiologi i Louvain-la-Neuve i Belgia.


=== Biskop ===
Pave Johannes Paul II utnevnte ham 19. januar 1989 til biskop av Mweka. Han ble bispeviet 9. juli samme år av biskopen av Mbujimayi, Joseph Ngogi Nkongolo, som ble assistert av Emery Kabongo Kanundowi (erkebiskop ad personam og biskop av Luebo), og Martin-Léonard Bakole wa Ilunga (erkebiskop av Kananga).
Pave Frans aksepterte den 18. februar 2017 hans aldersbetingede avskjedssøknad.


=== Virke for presidenten ===
Hans grandnevø Félix Tshisekedi, som i 2019 ble president for den demokratiske republikk Kongo, utnevnte ham den 21. mai 2019 til leder av statsoverhodets Maison civile du chef de l’État. Denne innretningen ser direkte understilt presidentens autoritet, og har ansvar for forvaltningen av tilsynet og logistikken vedrørende de privathus, embedsbygninger som står til rådighet for presidenten, hans privatsekreteriat og medisinske støtteapparat.Gérard Mulumba Kalemba døde i april 2020 som følge av covid-19.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Clemente Micara (1879-1965) *1920
Kardinal Jozef-Ernest van Roey (1874-1961) *1926
Biskop Karel Justinus Marie Ernest Calewaert (1893-1963) *1948
Erkebiskop Bernard Mels, C.I.C.M. (1908-1992) *1949
Biskop Joseph Ngogi Nkongolo (1916-1999) *1959
Biskop Gérard Mulumba Kalemba


== Referanser ==
Shaina Burns

Shaina Burns (født 21. mars 1996) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp. Hun fikk bronse i femkamp under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2020. 


== Idrettskarriere ==


=== 2012 - 2014 ===
Burns kom på femteplass på 400 meter hekk under Junior-USA-mesterskapet i friidrett 2012. Under Junior-USA-mesterskapet i friidrett 2013 kom hun på ellevteplass i sjukamp med 4569 poeng. Hun kom på fjerdeplass i sjukamp under US World Youth Trials 2013, med ny personlig rekord i sjukamp for jenter, med 4581 poeng. I 2014 kom hun på andreplass i sjukamp under Junior-USA-mesterskapet i mangekamp. Hun ble tatt ut til å delta i Junior-VM i friidrett 2014 (U20), og hun kom der på 21.-plass i sjukamp.


=== 2015 - 2018 ===
Hun deltok i Junior-USA-mesterskapet i friidrett 2015, og kom der på sjuendeplass i sjukamp. Hun kom på ellevteplass i femkamp under Southeastern Conference innendørs, og tiendeplass i sjukamp under Southeastern Conference utendørs i 2016. I 2017 kom hun på sjuendeplass i Southeastern Conference innendørs og åttendeplass i Southeastern Conference utendørs. Hun kom på sjetteplass i femkamp under Southeastern Conference innendørs i 2018, og hun kom på andreplass i sjukamp under Southeastern Conference utendørs 2018. Samme år kom hun på 14.-plass i sjukamp under NCAA-mesterskapet i friidrett, og hun kom på 13.-plass i sjukamp under USA-mesterskapet i friidrett 2018.


=== 2019 - 2020 ===
I februar 2019 kom Burns på åttendeplass i femkamp under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2019. Utendørs kom hun på andreplass i sjukamp under Drake Relays, og hun vant sjukamp under Big Athletics Weekend i Ottawa. Hun deltok i høydehopp under USA-mesterskapet i friidrett 2019, men fikk ingen godkjente hopp. Hun fikk bronse i femkamp under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2020, bak Annie Kunz og Emilyn Dearman. Hun forbedret der sin personlige rekord i femkamp til 4375 poeng.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shaina Burns – World Athletics
Dueslag

Dueslag er en bolig for duer, i tradisjonen ei inndelt bu, lite hus, tårn eller en lignende bygning som er egnet for duehold, som etter norsk lov anses å være fjærkre. Dueslagene kan være åpne eller lukket med netting rundt, så fuglene ikke angripes av predatoriske dyr.
Tamduer er monogame og trives best med godt lys og mye frisk luft eller god ventilasjon. Byggverkene kan være inndelt i små rom, som hvert bør utgjøre cirka 0,5 m3 per duepar og inneholde ei rugekasse, der fuglene kan legge eggene og ruge dem, matskål og tilgang på rent vann. For folk som holder på med avl av duer er gjerne dueslagene større og bedre utrustet. Der ferdes duene fritt innvendig i slaget, slik at det må monteres rugekasser for hvert par innvendig. Det må også finnes ei fôrtro og tilgang på rent vann. Duer er imidlertid husdyr, som gjerne slippes fritt ut hver dag og klarer seg selv. De naturlige instinktene sørger for at fuglene returnerer til dueslaget. Større dueslag må også ha en såkalt «sputnik», en åpning der duene flyr inn og ut av slaget. Med denne innretningen kan også duene kontrolleres med hensyn til når de får være fritt ute.


== Se også ==
Brevdue
Bydue
Duefamilien


== Referanser ==


== Kilder ==
Brevduesport er en morsom og spennende hobby, som egner seg for hele familien. Norges Brevdueforbund.


== Eksterne lenker ==
(en) Dovecotes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dovecote – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Frøken Nitouche (1944)

Frøken Nitouche er en svensk film fra 1944, i regi av Weyler Hildebrand. Hovedrollene spilles av Marguerite Viby og Åke Söderblom.


== Handling ==
Celestin arbeider som sang-lærer ved et kloster, hvor Denis er en av studentene hennes. Men begge to drømmer egentlig om et liv utenfor klosteret deres.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Marguerite Viby – Denise de Flavigny / Frøken Nitouche
Åke Söderblom – Celestin / Floridor
Thor Modéen – major Alfred Gibus
Naemi Briese – Corinne
Allan Bohlin – Løytnant Fernand de Champlatreux
Hjördis Petterson – Priorinnen i De Små Svalornas kloster
Artur Rolén – Teatersjefen
John Botvid – Auguste
Carl Hagman – regissøren
Anna-Lisa Baude – søster Gudule
Gudrun Moberg – Lydia
Solveig Lagström – operetteskuespellerinne
Bengt Logardt – Robert
Gustaf Lövås – vaktbefälhavaren
Gustaf Wally – danser
Ludde Juberg – Portneren på hotell Gyllene Lejonet
Mona Geijer-Falkner – påkläderskan
Mona Mårtenson – søster Marianne


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frøken Nitouche på Internet Movie Database 
(no) Frøken Nitouche hos Filmfront 
(sv) Frøken Nitouche i Svensk Filmdatabas
Sindre Andersen

Sindre Andersen (født 28. oktober  1982) er en norsk forfatter, oversetter og kritiker.


== Bibliografi ==


=== Diktsamlinger ===
Blodet i hodet, Flamme Forlag (2019)


=== Oversettelser ===
Jacob Wren, Polyamorøs kjærlighetssang, roman, H//O//F (2017)
Svetlana Cârstean, Tyngdekraft, poesi, H//O//F (2017)
John Hawkes, Grenseløs uskyld, roman, H//O//F (2016)
Leif Holmstrand, Tjuvkløfta, roman, H//O//F (2015)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sindre Andersen i Cappelen Damm
Sindre Andersen i Flamme Forlag
Bess Meredyth

Bess Meredyth (født 12. februar 1880 i Buffalo, New York, død 31. oktober 1988 i Los Angeles) var en amerikansk manusforfatter og stumfimskuespillerinne.
Hun skrev dreiebok til en rekke stumfilmer og var en av de opprinnelige 36 grunnleggerne av Academy of Motion Picture Arts and Sciences.
Fra 1923 til 1962 var hun gift med regissøren Michael Curtiz.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bess Meredyth på Internet Movie Database 
(sv) Bess Meredyth i Svensk Filmdatabas 
(da) Bess Meredyth på Scope 
(fr) Bess Meredyth på Allociné 
(en) Bess Meredyth på AllMovie 
(en) Bess Meredyth hos The Movie Database
Min søster og jeg (1950)

Min søster og jeg er en svensk film fra 1950, i regi av Schamyl Bauman. Hovedrollene spilles av Sickan Carlsson og Gunnar Björnstrand. 


== Handling ==
Den velstående, aristokratiske Katarina Hassel bestemmer seg for å ansette en arkitekt for å renovere det store herskapshuset hennes. Men Katarina forelsker seg snart i den unge arkitekten Gunnar Stenwall.
Men han gjengjelder aldri de samme følelsene for henne. Så Katarina reiser til Stockholm, i håp om å møte Gunnar igjen og legger en plan for å endelig få ham til å bli forelsket i henne.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Sickan Carlsson - Katarina Hassel / Birgitta
Gunnar Björnstrand - Gunnar Stenwall
Elof Ahrle - Julius Jöhs, krögare
Olof Winnerstrand - Baron Baltzar von Goosen
Nils Ericson - Baron Pontus von Goosen, Baltzars sønn
Carin Swensson - Maria
Cécile Ossbahr - Irene Jöhs, Julius datter
Per Grundén - Baron Göran von Kullenberg
Marianne Gyllenhammar - Liselotte
Anna-Lisa Baude - Selma, Julius hustru


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Min søster og jeg på Internet Movie Database 
(no) Min søster og jeg hos Filmfront 
(sv) Min søster og jeg i Svensk Filmdatabas
A Hat in Time

A Hat in Time er et 3D plattform- og action-eventyrspill utvikla av Gears for Breakfast og gitt ut først 5. oktober 2017 på Windows og macOS, bare to måneder seinere på PlayStation 4 og Xbox Teig av Humble Bundle. I oktober 2019 kom det ut på Nintendo Switch. Spillet er påvirka av eldre spill som Super Mario 64, Banjo-Kazooie, Spyro the Dragon og Psychonauts, og blei bygd i Unreal Engine 3. Det blei støtta av en Kickstarter-kampanje, og fikk med dobbelt så mange frivillige etter bare to dager. Den store idéen til spillet blei først tenkt ut av Jonas Kærlev, grunna mangel på 3D plattformspill, spesielt spilla som Nintendo pleide å gi ut.
I begynnelsen av A Hat in Time møter vi Hat Kid (Hattungen), ei lita jente som er på veg heim fra ei reise med romskipet sitt. Hun kommer nær en planet, som får mafiaen i planeten til å kreve skatt fra Hat Kid. Det nekter hun å betale, og med det røsker Mafia-mannen opp døra på romskipet. Hat Kid blir dratt ut av romskipet, sammen med Mafia-mannen og mange av Time Piece-ene (magiske timeglass som er drivstoffet til skipet). Hat Kid lander i Mafia Town og møter Mustache Girl (Bartjenta). Mustache Girl skaper trøbbel i Mafia byen, for di hun er imot slemminger. For at Mustache Girl skulle hjelpe Hat Kid med å leite etter timeglassa, vil Mustache Girl at Hat Kid hjelper hun med å få bort Mafiaen fra øya, og slå sjefen. Når Mustache Girl finner ut om at timeglassa kan dra tida attende, får hun idéen om å bli en tidsreisende helt, sammen med Hat Kid. Dette vil ikke Hat Kid, av at det kan føre store skader på tidslaupet, derfor blir Mustache Girl sint på Hat Kid, og går imot henne, for så å ta timeglass for seg sjøl. Nå må Hat Kid finne alle timeglassa før Mustache Girl gjør det, og komme seg heim.


== Utvikling ==
Utviklinga til spillet begynte August i 2012, med en planlagt utgiving for Q2 2013, men blei satt på vent. I begynnelsen var det bare Jonas Kærlev, men etter hvert vokste gruppen, og kalte seg til slutt Gears for Breakfast, alt gjort heilt frivillig.


== Inntrykk ==
Det at A Hat in Time-kickstarteren ville ende opp å få et så godt utfall som det gjorde etter ei stund, venta ikke Kærlev eller Gears for Breakfast i det heile tatt. Sjølhadde Kærlev lita tru på at det kom til å bli stort ettertrakta, på grunn av Donkey Kong 64 sine krefter på sjangeren, for di han såg for seg at det kom til å være for mye samling.


== Fotnoter ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Vikhammer Håndballklubb

Vikhammer Håndballklubb er en norsk håndballklubb fra Vikhammer i Malvik kommune som ble stiftet 23. januar 1999. Hjemmehallen er Malvikhallen, og klubbens elitelag for menn spiller i 1. divisjon etter at de sesongen 2019/2020 rykket opp til Norges nest høyeste nivå for første gang i klubbens historie. Tidligere landslagsspiller og utenlandsproff Steffen Stegavik spilte for Vikhammer i blant annet 2001. Vikhammer HK er per 2020 Norges beste lag nord for Trondheim.


== Referanser ==
Borregård tømmerterminal

Borregård tømmerterminal er en privat tømmerterminal ved Sarpsborg stasjon. Terminalen  brukes av Borregård AS,  adressen er Tømmerveien 2, adkomst via fylkesvei 118 eller fylkesvei 1164.


== Referanser ==
George Vella

George William Vella (født 24. april 1942 i Zejtun) er en maltesisk lege og politiker (Partit Laburista). Han ble i april 2019 utnevnt som Maltas president. Han var utenriksminister i Alfred Sants regjering fra 1996 til 1998, og hadde samme stilling i regjeringen til Joseph Muscat fra 2013 til 2017.Vella ble innvalgt til Maltas parlament første gang i 1978. Han ble valgt som president med stemmene fra både fra sitt eget parti og fra det konservative Partit Nazzjonalista.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George William Vella – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
George Vella på Twitter 
(en) George Vella hos Europaparlamentet 
(en) George Vella hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Axel Disasi

Axel Wilson Arthur Disasi Mhakinis Belho (født 11. mars 1998) er en fransk fotballspiller som spiller for Monaco.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Frankrikes tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Axel Disasi – UEFA 
(fr) Axel Disasi – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Axel Disasi – LÉquipe 
(en) Axel Disasi – Transfermarkt 
(en) Axel Disasi – national-football-teams.com 
(en) Axel Disasi – WorldFootball.net 
(en) Axel Disasi – Soccerbase.com 
(en) Axel Disasi – FootballDatabase.eu 
(en) Axel Disasi – Soccerway 
(en) Axel Disasi – EU-Football.info
UEFA Nations League Finaler tropper 2019

UEFA Nations League Finaler 2019 var en internasjonal fotballturnering som ble avholdt i Portugal 5. til 9. juni 2019.
De fire landslagene som var involvert i turneringen ble pålagt å registrere en tropp på 23 spillere, inkludert tre keepere, innen 26. mai 2019, 10 dager før turneringens åpningskamp. Bare spillere i disse troppene var kvalifisert til å delta i turneringen. I tilfelle en spiller på den innsendte tropplisten fikk en skade eller sykdom før lagets første kamp i turneringen, kunne spilleren byttes ut, forutsatt at laglegen og en lege fra UEFA Medical Committee begge bekreftet at skaden eller sykdom er alvorlig nok til å forhindre at spilleren deltar i turneringen.Posisjonen som er oppført for hver spiller er per de offisielle troppslistene som er publisert av UEFA. Alderen som er oppført for hver spiller er 5. juni 2019, den første dagen av turneringen. Antall kamper og mål som er oppført for hver spiller inkluderer ikke kamper spilt etter turneringsstart. Klubben som er oppført er klubben som spilleren sist spilte en tellende kamp for før turneringen. Nasjonaliteten for hver klubb gjenspeiler det nasjonale forbundet (ikke ligaen) som klubben er tilknyttet.


== England ==
Manager: Gareth Southgate
Englands 27-mans tropp ble annonsert 16. mai 2019. Den endelige troppen ble kunngjort 27. mai.


== Nederland ==
Manager: Ronald Koeman
Nederlands 28-mans tropp ble annonsert 10. mai 2019. Kenny Tete trakk seg grunnet skade og ble erstatt av Hans Hateboer. Den endelige troppen ble kunngjort 27. mai.


== Portugal ==
Manager: Fernando Santos
Portugals endelige tropp ble annonsert den 23. mai 2019.


== Sveits ==
Manager: Vladimir Petković
Sveits' endelige tropp ble annonsert den 27. mai 2019. Breel Embolo måtte trekke seg grunnet skade og ble erstatte av Noah Okafor den 30. mai.


== Referanser ==
Avisåret 1820

Avisåret 1820 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1820.


== Hendelser ==


== Etableringer ==


== Nedleggelser ==


== Fødsler ==
24. januar – Henry J. Raymond, journalist fra USA (død 1869)
3. februar – Auguste Nefftzer, fransk journalist (død 1876)
13. mars – Johann Nordmann, østerriksk journalist og forfatter (død 1887)
13. juni – Julius Faucher, tysk journalist, nasjonal-økonom (død 1878)
21. juni – Heinrich Bürgers, tysk journalist og redaktør for Neue Rheinische Zeitung (død 1878)
Jan Dobrzański, polsk journalist, revolusjonær og teaterleder (død 1885)


== Dødsfall ==
…
Krokodille (farao)

Krokodille (også kalt Shendjw) er det foreløpige navnet på en førdynastisk  hersker, som kan ha styrt under den sene Naqada III-epoken. De få påståtte blekkinnskriftene som viser navnet hans er trukket veldig slurvete, og lesingen og dermed hele eksistensen av kongen «Krokodille» er sterkt omstridt. Graven hans er ukjent.


== Navn på kilder ==
Den foreslåtte eksistensen av krokodille er basert på Günter Dreyers og Edwin van den Brinks essayer. De er overbevist om at Krokodille var en lokal konge som styrte i regionen Tarkhan. Ifølge Dreyer vises Krokodille's navn i inskripsjoner med svarte blekk på brente jordkrukker og på flere selinntrykk funnet i graven TT 1549 ved Tarkhan og graven B-414 ved Abydos (Egypt). Han ser en krypende krokodille og et tau krøller seg under den og leser Shendjw («underduen»). Van den Brink tenker likt og leser Shendjw også, men ser bare et stort taukrølltegn inne i sereken.


== Regjeringstid og datering ==
Nesten ingenting er kjent om krokodilleens regjeringstid. Hvis han eksisterte, kunne han ha hatt sin hovedstad i Tarkhan, der hans foreslåtte grav ble gravd ut. Dreyer plasserer ham i en tid kort tid før kongene Iry-Hor, Ka og Narmer. Han peker på å veilede inskripsjoner på glassene som nevner en Hen-mehw («hentet fra Nedre Egypt»). Denne spesifikke diksjonen av opprinnelsesbetegnelser er arkeologisk bevist for tiden før tre nevnte konger, fra kong Ka og utover, det var Inj-mehw (med samme betydning).
En interessant artefakt som muligens skildrer King Crocodile, ble funnet i Hierakonpolis i den såkalte Main-avsetningen. Artefakten er et stykke av et ødelagt macehode som viser spor etter en en gang fullført lettelsesscene. Den bevarte delen av lettelsen viser hodet og overkroppen til en sittende kongefigur inne i en hebsed-pavillon. Den bærer den røde kronen i Øvre Egypt, en hebsed kappe og en flail. Rett før kongens ansikt er spor av en gylden rosett (kongens predynastiske kråne) og en viss hieroglyf synlig. Dessverre er alle unntatt hieroglyfen skadet, noe som gir rom for tolkninger. Mainstream egyptologer anser tegnet som enten navnet Krokodille eller King Scorpion II.
Et leirforsegling fra Minshat Abu Omar er også av spesiell interesse for egyptologer: i midten av inntrykket viser det en serekh-lignende ramme med et bukran over og en krokodille som kryper gjennom gresset inni. Til høyre for denne kammen er det avbildet en guddommelig standard, en liggende krokodille med to fremspring (enten lotusknopper eller strutsfjær) som spruter ut av ryggen sitter på den standarden. Hele arrangementet er omgitt av rekker med krokodiller med taukrøller under, noe som ser ut til å peke på den foreslåtte avlesningen av krokodille kongeserek. Men egyptologene Van den Brink og Ludwig David Morenz argumenterer mot ideen om at seglinntrykket snakker om herskeren. Etter deres mening feirer inskripsjonen grunnlaget for et helligdom for guden Sobek i en by ved navn Shedyt (alternativt Shedet). Byen og helligdommen er kjent fra Old Kingdom-inskripsjoner, det viktigste kulttsenteret lå ved Medinet el-Fayum. Av denne grunn ble Sobek tilbedt under tidlige dynastier som «Sobek av Shedyt».


== Referanser ==
John Horton Conway

John Horton Conway (født 26. desember 1937 i Liverpool i England, død 11. april 2020 i Princeton i New Jersey i USA) var en britisk matematiker.
Han var professor ved University of Cambridge fra 1983 og ved Princeton University i USA fra 1986. Han arbeidet med endelige grupper, knuteteori, tallteori, kombinatorisk spillteori og kodeteori.Conway ble hyllet for sin pedagogiske evne til å forklare komplekse matematiske teoremer på et tydelig og underholdende vis. For dette fikk han Steeleprisen i 2000.Han var oppfinneren av den cellulære automaten kalt Game of Life og med på å utvikle Filosofisk fotball; han er også og oppdageren av surreelle tall.Conway døde som følge av covid-19.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Siobhan Roberts: Genius At Play: The Curious Mind of John Horton Conway. Bloomsbury Publishing USA, 2015, ISBN 978-1-62040-594-9.
T. M. Thompson: From error-correcting codes through sphere packings to simple groups. Washington 1983 (historische Darstellung, die aber auch mathematisch ausführlich ist).
Donald J. Albers, G. L. Alexanderson (utg.): Mathematical People: Profiles and Interviews. Cambridge/MA 1985, S. 43–50.
Heinz-Dieter Ebbinghaus, Friedrich Hirzebruch (utg.): Zahlen. Springer Verlag, 1993 (mit einem Kapitel über surreale Zahlen).
Donald Knuth: Insel der Zahlen – eine zahlentheoretische Genesis im Dialog. Vieweg, 1979. (Original: Surreal numbers. 1974).
Marcus du Sautoy: Die Mondscheinsucher. Mathematiker entschlüsseln das Geheimnis der Symmetrie. C.H. Beck, 2008, ISBN 978-3-406-57670-6 (du Sautoy gehörte als Doktorand zu Conways Arbeitsgruppe in Cambridge).
Siobhan Roberts: Genius at Play. Bloomsbury Publishing, 2015, ISBN 978-1-62040-593-2 (Biographie von Conway).
John Conway – mathematician of symmetry and everything else. In: Mathematical Intelligencer. Bind 23, 2001, Nr. 2 (Interview med István Hargittai).
Litteraturåret 1820

Litteraturåret 1820 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1820.


== Hendelser ==


== Nye bøker ==
Abbeden av Walter Scott
Nattvardsbarnen av Esaias Tegnér.
Markalls sömnlösa nätter (1820–21) av Per Adam Wallmark.
Runesvärdet av Karl August Nicander
Ruslan i Ljudmila av Aleksandr Pusjkin
Senare dikter af Vitalis av Erik Sjöberg


== Fødsler ==
2. mars – Multatuli, nederlandsk forfattare (død 1887)
6. april – Félix Nadar, fransk fotograf, karikatyrtecknare, journalist, författare och ballongflygare (død 1910)
22. april – Otto von Feilitzen, svensk arkivar, pedagog, forfatter (død 1889)
17. september – Émile Augier, fransk dramatiker og forfatter (død 1889)
24. oktober – Eugène Fromentin, fransk forfatter og kunstner (død 1876)
5. desember – Afanasij Fet, russisk forfatter (død 1892)


== Dødsfall ==
23. februar – Alojzy Feliński, polsk poet og pedagog (født 1771)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata