jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mari Ade

Mari Ade (født Karin Ing-Marie Andersson 29. januar 1934 i Östersund, død 17. juni 1997 i Laholm) var en svensk sanger og skuespiller.


== Biografi ==
Under oppvekstårene i Ôstersund medvirket Ade i talentkonkurransen Vi som vill upp og på Barnas dag-tilstelninger. Etter skoletiden arbeidet hun i ulke butikker samtidig som hun sang og spilte revy og teater. I 1954 medvirket Ade i Sveriges Radios talentprogram Morronkvisten. Én av lytterne var underholdningsprofilen Felix Alvo, som besluttet seg for å satse på henne.
Virvelvinden från Östersund, som hun senere kom til å bli kalt, flyttet til Stockholm. Med litt fantasi endret hun sitt altfor vanlige navn Ing-Marie Andersson til Mari Ade. Hun fikk engasjementer på China-teatern i Stockholm, på Valand i Göteborg samt i manga folkeparker. Ade hadde også en rolle i filmen I røk og dans (svensk: I røk och dans) i 1954. Samme år platedebuterte hun med sangen Följ mej bortåt vägen sammen med Povel Ramel. Ade fikk også engasjementer utenlands, blant annet i London og New York City.
I andre halvdel av 1960-årene opptrådte hun blant annet på China-teatern, Berns og Hamburger Börs med artister som Martin Ljung og Sune Mangs. Hun turnerte også med slagerkomponisten Jules Sylvain der hun framførte hans sanger.
Marie Ade avbrøt sin karriere da hennes ektemann Arne Blixt ble alvorlig syk og viet sin tid til å pleie ham. I midten av 1990-årene ble Ade rammet av kreft.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mari Ade, stor sångerska som slog i USA – vem var hon…?
Mari Ade på Spotify
Dinoderopsis

Dinoderopsis er en slekt av biller som borer i ved.


== Utseende ==
Små, langstrakte, nokså smale biller. De kan minne om barkbiller (Scolytinae) men kan skilles fra disse blant annet på at fasettøynene er ovale og ikke oppdelt. Hos de fleste artene er brystskjoldet (pronotum) høyt hvelvet, hetteformet, og dekker hodet sett ovenfra. Hodet er kort og bredt med små fasettøyne. Antennene er korte til middels lange og består av 9-11 ledd. De tre ytterste leddene er noe tykkere enn de øvrige og danner en avlang kølle. Fasettøynene er ovale, ikke delt av noen innskjæring. Brystskjoldet (pronotum) er  karakteristisk hetteformet. Den fremre, bratt nedstigende delen har gjerne tverr-rynker og ofte er fremkanten trukket ut til et par korte horn. Dekkvingene er lange og parallellsidige. De slutter bratt bak, og mange arter har bakover- eller oppoverrettede tenner i den bakerste delen, i likhet med mange barkbiller. Beina er korte, framleggene har ofte tenner eller pigger. Føttene er nokså lange, slanke og fem-leddete. Larvene er bleke, svakt C-formede, med korte hår. De har en kraftig hodekapsel med nokså små, men sterke kjever (mandibler) og korte bein.


== Levevis ==
De fleste av hettebillene borer i død ved. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i den Gamle verden.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
Familien hettebiller, Bostrichidae
Underfamilien tannhettebiller, Dinoderinae C.G. Thomson, 1863
Slekten Dinoderopsis Lesne, 1906
Dinoderopsis escharipora Lesne, 1906
Dinoderopsis opimus Lesne, 1938
Dinoderopsis serriger Lesne, 1923


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dinoderopsis i Encyclopedia of Life 
(en) Dinoderopsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dinoderopsis hos ITIS 
(en) Kategori:Dinoderopsis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Tristaria

Tristaria er en slekt av splintvedbiller som borer i ved. Noen arter har blitt spredt over store deler av jorden med treverk, blant annet møbler. De fleste artene lever i tropene. 


== Utseende ==
Små, smale, brunlige biller. Kroppen er nokså sylindrisk. Antennene er svakt klubbeformede. Oversiden er tett og fint punktert. Hodet er bredt med utstående fasettøyne, pronotum firkantet, dekkvingene jevnbrede.


== Levevis ==
Splintvedbillene kan leve i ganske tørr og hard ved, for eksempel i møbler og parkett. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).


== Utbredelse ==
Arten lever i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
Familien hettebiller, Bostrichidae
Underfamilien splintvedbiller, Lyctinae Latreille, 1802 – før regnet som egen familie
Stammen Trogoxylini Lesne, 1921
Slekten Tristaria Reitter, 1878
Tristaria grouvellei Reitter, 1878


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tristaria i Encyclopedia of Life 
(en) Tristaria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tristaria hos ITIS 
(en) Tristaria hos NCBI
Psoidia

Psoidia er en slekt av biller som borer i ved eller tørre matvarer. Noen arter har blitt spredt over store deler av jorden med treverk, blant annet møbler. De fleste artene lever i tropene.


== Utseende ==
En middelsstor, langstrakt, sylindrisk, nokså smal, fint hårete, blank, lysbrun hettebille. Hodet er rundet, kort og bredt med ganske store fasettøyne. Antennene er ganske korte, de to ytterste leddene er store, kjegleformede, det ytterste med to kraftig børster. Pronotum er ovalt, litt bredere enn langt. Dekkvingene er lange og jevnbrede , jevnt og fint punkterte.


== Levevis ==
De fleste av hettebillene borer i død ved. Særlig underfamilien splintvedbiller kan leve i ganske tørr og hard ved, for eksempel i møbler og parkett. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørlige Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
Familien hettebiller, Bostrichidae
Underfamilien Psoinae Blanchard, 1851
Slekten Psoidia Lesne, 1912
Psoidia pexicollis Lesne, 1912


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Psoidia sp.
(en) Psoidia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Psoidia hos ITIS
Martin J. Edelsteen

Martin Jørgensen Edelsteen (født i 1977, Tromsø) er en norsk filmfotograf, utdannet ved Den Norske Filmskolen (2008) og Statens Kunstakademi (2003). 
Edelsteen har hatt foto på en rekke serier, spillefilmer og kortfilmer. Medlem av Foreningen Norske Filmfotografer (FNF). https://www.imdb.com/name/nm2241945/?ref_=nv_sr_srsg_0


== Referanser ==
Stegobium

Stegobium er en slekt av små biller. Den kan gjøre betydelig skade på lagrede matvarer og materialer.


== Utseende ==
Små  (2-4 millimeter), nokså brede, sylindriske, brune borebiller. Antennene er brungule, 11-leddete, de tre ytterste leddene er utvidete, nærmest trekantede, ledd 3-8 er ganske små. Hodet er kort og bredt, oftest skjult under pronotum. Pronotum er klokkeformet, fint punktert og hårete. Dekkvingene er jevnbrede, fint og tett hårete med litt utydelige rader av små punktgroper. Beina er brune, nokså korte og spinkle.


== Levevis ==
Larvene av Stegobium paniceum kan leve på mange ulike typer av tørre varer - ulike lagrede matvarer, krydder og urter, hår, lær, bøker og biologiske preparater. Arten har fått navnet "drugstore beetle" på engelsk fordi den ofte kan finnes på tørkede urter og andre farmasøytiske produkter, også slike som er nokså giftige for mennesker. De får hjelp til å fordøye disse av symbiotiske gjærsopper. Den er kanskje vanligst på kjeks og andre tørre brødvarer. De voksne billene tar ikke næring til seg, men kan gnage gjennom harde materialer som tre, tinn og aluminium. Arten er regnet som et betydelig skadedyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt over hele Jorda, vanligst i varme områder. Den er funnet spredt i Norge 


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Infraordenen Bostrichiformia
Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
Underfamilien stripeborebiller, Anobiinae Fleming, 1821
Stammen Stegobiini
Slekten Stegobium Motschulsky, 1860
†Stegobium defuncta (Scudder, 1876) - fossil art fra Eocen
brødbille, Stegobium paniceum (Linnaeus, 1758) - finnes i Norge
†Stegobium raritanensis Peris et al., 2015 - fossil art fra Kritt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
UK Beetles - Stegobium paniceum [2]
(en) Stegobium i Encyclopedia of Life 
(en) Stegobium i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stegobium hos Artsdatabanken 
(sv) Stegobium hos Dyntaxa 
(en) Stegobium hos Fauna Europaea 
(en) Stegobium hos Fossilworks 
(en) Stegobium hos ITIS 
(en) Stegobium hos NCBI 
(en) Kategori:Stegobium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stegobium – detaljert informasjon på Wikispecies
Mesterdetektiven Duppe

Mesterdetektiven Duppe (også kjent som Detektiv Droopy) (engelsk: Droopy: Master Detective) er en amerikansk animert TV-serie produsert av Hanna-Barbera sammen med Turner Entertainment.
Serien er en spinoff av Tom & Jerry Kids, hovedsakelig Droppy & Dripple-segmentene fra serien, men andre karakterer som dukket opp utenfor Droppy & Dripple-segmentene i Tom & Jerry Kids dukket også opp i denne serien.
I Norge ble serien sendt på Cartoon Network, og i senere tid, Boomerang.
Serien består av 3 segmenter per episode, hvor ett av segmentene per episode er Willie Valnøtt-segment. Willie Valnøtt-segmentene pleier som oftest å dukke opp som andre segment, mens første og tredje segment vanligvis er Mesterdektektiven Duppe-segmenter.


== Handling ==
Serien handler om Droopy og sønnen hans Dripple, som jobber som detektiver i storbyen.
Serien hadde også Willie Valnøtt-episoder, disse handlet om Willie som bodde i den offentlige parken, som gjorde livet surt for parkeieren Funkel og hunden hans Fommel.


== Rollefigurer ==
Droopy
Dripple
McUlv (engelsk: McWolf)
Sesa Kirkebu (engelsk: Miss Vavoom)
Willie Valnøtt (engelsk: Screwball Squrriel)
Funkel (engelsk: Dweeble)
Fommel (engelsk: Rumpley)


== Norske stemmer ==
Helge Winther-Larsen som Droopy og Funkel
Kim Fangen som Dripple og Willie
Bernhard Ramstad som McUlv og Fommel
Inger Teien som Matoona (kun episode 1)Villmus har ingen vanlig dialog, og dermed ingen norsk stemmeskuespiller


== Engelske/originale stemmer ==
Don Messick som Droopy
Charlie Adler som Dripple og Willie
Frank Welker som McUlv, Funkel og Villmus
William Callaway som Fommel
Teresa Ganzel som Sesa Kirkebu
Janet Waldo som Villmus sin mor


== Eksterne lenker ==
(en) Mesterdetektiven Duppe på Internet Movie Database
Petalium

Petalium er en slekt av små borebiller. 


== Utseende ==
Små (gjerne 2 – 3 mm), ovale, mørke biller. Som oftest brunlige på farge, kroppen ofte helt eller delvis dekket med skjell. 
Hodet er vanligvis lite og noe nedoverbøyd, fasettøynene runde eller ovale, ikke oppdelt. Antennene er middels lange, de tre ytterste leddene danner en avlang, gjerne sagtakket klubbe. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis høyt hvelvet, dekkvingene rundede.
Larvene er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.


== Levevis ==
Mange arter i denne gruppen borer i kjuker og andre sopper, blant annet røyksopp.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika, Afrika og Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Infraordenen Bostrichiformia
Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
Underfamilien soppborebiller, Dorcatominae C.G. Thomson, 1859
Stammen Petaliini
Slekten Petalium LeConte, 1861


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Petalium i Encyclopedia of Life 
(en) Petalium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Petalium hos ITIS 
(en) Petalium hos NCBI 
(en) Kategori:Petalium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Petalium – detaljert informasjon på Wikispecies
5. divisjon fotball for menn 2023

5. divisjon fotball for menn 2023 er det sjette nivået i norsk fotball 2023.


== Avdelingene ==


== Østfold Fotballkrets ==


== Akershus Fotballkrets ==


== Oslo Fotballkrets ==


== Indre Østland Fotballkrets ==


== Buskerud Fotballkrets ==
Mal:5. divisjon Buskerud 2023 tabell


== Vestfold Fotballkrets ==
Mal:5. divisjon Vestfold 2023 tabell


== Telemark Fotballkrets ==
Mal:5. divisjon Telemark 2023 tabell


== Agder Fotballkrets ==
Mal:5. divisjon Agder 2023 tabell


== Rogaland Fotballkrets ==


== Hordaland Fotballkrets ==


== Sogn og Fjordane Fotballkrets ==


== Sunnmøre Fotballkrets ==


== Nordmøre og Romsdal Fotballkrets ==
Mal:5. divisjon Nordmøre og Romsdal 2023 tabell


== Trøndelag Fotballkrets ==


== Nordland Fotballkrets ==


== Hålogaland Fotballkrets ==


== Troms Fotballkrets ==
Mal:5. divisjon Troms 2023 tabell


== Finnmark Fotballkrets ==


== Kvalifisering til 4. divisjon 2024 ==


== Se også ==
Kvalifisering for 5. divisjon 2024


== Referanser ==
Limited Run Games

Limited Run Games er en amerikansk videospillutgiver. Selskapet gir ut videospill som ellers bare har blitt distribuert digitalt, fysiske utgaver. Det ble grunnlagt av Douglas Bogart og Josh Fairhurst i 2015. De ville imøtekomme de som foretrekker fysiske utgaver av spill fremfor digitale.De har blant annet gitt ut spill til PlayStation Vita, PlayStation 3, PlayStation 4, PlayStation 5, Wii U, Nintendo 3DS, Nintendo Switch og Xbox One.I 2021 hadde selskapet solgt mer enn 2 500 000 eksemplarer på tvers av alle spillene de hadde gitt ut.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Offisiell blogg
Respectable by Proxy

Respectable by Proxy er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av J. Stuart Blackton.


== Handling ==
Den velstående John Stanley Hale fra Sørstatene møter den flørtende skuespillerinnen Elizabeth Roddard. De gifter seg etter veldig kort tid, men etter flere dager med krangel reiser John til Russland.
Etter at Johns skip blir senket midt i havet, og han blir rapportert som død, overbeviser Elizabeth sin fattige og syke venninne Betty Blair om å posere som Johns enke for å arve hans flotte hjem i Alabama. Betty går med på disse planene, og blir snart uunnværlig for fru Hale. Men dag kommer John plutselig tilbake, og han blir forelsket i Betty.


== Skuespillere ==
Sylvia Breamer som Betty Blair
Robert Gordon som John Stanley Hale
William R. Dunn som Clinton Hale
Bessie Stinson som Rita Middleton
Eulalie Jensen som Elizabeth Roddard
Margaret Barry som Hale
Morgan Thorpe som Clayton Walpole


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Respectable by Proxy på Internet Movie Database
Sphinditeles

Sphinditeles er en slekt av vedborende borebiller. 


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mørke biller med sylindrisk kroppsform, gjerne forholdsvis store til borebiller å være. Hodet er lite og noe nedoverbøyd, fasettøynene runde. Antennene er tynne og trådformede. De består av 11 ledd. Brystskjoldet (pronotum) er forjoldsvis lite, nesten kvadratisk sett ovenfra, omtrent så bredt som hodet og betyudelig smalere enn de jevnbrede dekkvingene. 
Larvene er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.


== Levevis ==
De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. En del arter har tilpasset seg å angripe bygningstømmer og møbler, og "markhull" i treverk stammer oftest fra disse billene. De er i stand til å angripe ganske tørt og hardt treverk. Disse artene liker gjerne å ha det varmt og man finner ofte at skadene er konsentrert til varme steder, for eksempel langs varmtvannsrør. Hos noen arter kommuniserer billene ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene de lever i. Dette gir en hørbar tikking og har gitt opphav til navn som dødningeur og veggesmeder.


== Utbredelse ==
Slekten lever på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Infraordenen Bostrichiformia
Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
Underfamilien Dryophilinae Gistel, 1848
Slekten Sphinditeles Broun, 1881 - usikkert om denne hører til her
Sphinditeles atriventris Broun, 1881
Sphinditeles debilis (Sharp, 1882)
Sphinditeles dorsalis Broun, 1893
Sphinditeles nigricornis Broun, 1893
Sphinditeles niticollis (Broun, 1912)
Sphinditeles rufescens Broun, 1893
Sphinditeles ruficornis Broun, 1893


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sphinditeles i Encyclopedia of Life 
(en) Sphinditeles i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Sphinditeles – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sphinditeles – detaljert informasjon på Wikispecies
Jens Jørgen Hansen

Jens Jørgen Hansen (1939–2022) var en dansk fotballspiller som spilte hele sin profesjonelle karriere i Esbjerg, der han spilte 417 kamper i perioden 1958 til 1972. Han spilte 40 A-landskamper for Danmark, der høydepunktet var deltakelse i EM-sluttspillet i Spania i 1964 der laget endte på 4. palss.
Etter karrieren var han en kort periode trener for Esbjerg i 1972 før han trakk seg ut av fotballen permanent. Han dødre i 
Hansen kom i 2021 av Ekstra-bladet kåret til den 98. beste danske fotballspiller gjennom tidene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jens Jørgen Hansen – Transfermarkt 
(en) Jens Jørgen Hansen – national-football-teams.com 
(en) Jens Jørgen Hansen – FootballDatabase.eu 
(en) Jens Jørgen Hansen – EU-Football.info 
(da) Jens Jørgen Hansen – Dansk Boldspil-Union
Lorents Hansen

Lorents Vilhelm Dass Hansen (1866–1933) var en norsk fiskerbonde og politiker (V). Han satt fire perioder på Stortinget fra Troms fra 1922 til 1933.
Hansen var født i Lenvik, der han i ung alder overtok gården etter faren. Ved siden av gårdsdriften deltok han i fiske på Lofoten og Finnmark.Allerede som 29-åring, i 1895, ble han valgt inn i Lenvik herredsstyre. Her satt han også 18 år som ordfører, frem til han ble valgt inn på Stortinget i 1921. Han var opprinnelig Høyremann, men meldte overgang til Venstre som ung voksen.


== Referanser ==
Ozognathus

Ozognathus er en slekt av små, vedborende biller. Mange borebillearter kan leve av tørt trevirke og kan gjøre stor skade på bygningstømmer, møbler og andre tregjenstander. 


== Utseende ==
Små (opptil 2,5 mm), avlange biller, som oftest svarte på farge. De artene som borer i ved er gjerne sylindriske, og brystskjoldet (pronotum) er høyt hvelvet og dekker hodet som en hette – dette er et trekk man finner hos mange treborende biller, for eksempel hettebiller (Bostrichidae) og barkbiller (Scolytinae). Hodet er kort og bredt, delvis skjult under pronotum, fasettøynene ovale, ikke oppdelt. Brystskjoldet (pronotum) er noe hvelvet, litt smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er parallellsidige. Hos hannene er kjevene lange og sigdformede, stikker et stykke ut foran hodet.
Larvene er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.


== Levevis ==
De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. En del arter har tilpasset seg å angripe bygningstømmer og møbler, og "markhull" i treverk stammer oftest fra disse billene. De er i stand til å angripe ganske tørt og hardt treverk. Disse artene liker gjerne å ha det varmt og man finner ofte at skadene er konsentrert til varme steder, for eksempel langs varmtvannsrør. Hos noen arter kommuniserer billene ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene de lever i. Dette gir en hørbar tikking og har gitt opphav til navn som dødningeur og veggesmeder. Den nordeuropeiske arten (O. ptinoides) er knyttet til bergflette.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Infraordenen Bostrichiformia
Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
Underfamilien mykborebiller, Ernobiinae Pic, 1912
Slekten Ozognathus LeConte, 1861
Ozognathus cornutus (LeConte, 1859)
Ozognathus dubius Fall, 1905
Ozognathus floridanus LeConte, 1878


== Referanser ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.nte - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Ozognathus i Encyclopedia of Life 
(en) Ozognathus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ozognathus hos Fauna Europaea 
(en) Ozognathus hos ITIS 
Ozognathus – detaljert informasjon på Wikispecies
Neohedobia

Neohedobia er en slekt av middelsstore, vedborende biller.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, sylindrisk, mørk borebille. Kroppen er kledt med fine, lyse hår. Hodet er kort og bredt med rundede fasettøyne, dekket av pronotum sett ovenfra. Antennene er trådformede, nokså lange. Pronotum er hetteformet, dekkvingene jevnbrede, noe bredere enn pronotum.


== Levevis ==
De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. En del arter har tilpasset seg å angripe bygningstømmer og møbler, og "markhull" i treverk stammer oftest fra disse billene. De er i stand til å angripe ganske tørt og hardt treverk. Disse artene liker gjerne å ha det varmt og man finner ofte at skadene er konsentrert til varme steder, for eksempel langs varmtvannsrør. Hos noen arter kommuniserer billene ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene de lever i. Dette gir en hørbar tikking og har gitt opphav til navn som dødningeur og veggesmeder.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra det sørøstlige USA (Texas).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Infraordenen Bostrichiformia
Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
Underfamilien maskeborebiller, Eucradinae LeConte, 1861
Stammen Hedobiini Mulsant & Rey, 1868
Slekten Neohedobia Fisher, 1919
Neohedobia texana Fisher, 1919


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Neohedobia i Encyclopedia of Life 
(en) Neohedobia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neohedobia hos ITIS 
Neohedobia – detaljert informasjon på Wikispecies
Pseudomezium

Pseudomezium er en slekt av små tyvbiller. 


== Utseende ==
Små (1,2-2,5 millimeter), nesten runde, svært blanke, brunlige til svarte tyvbiller med lange antenner og bein. Disse billene er ganske edderkopplignende. Pronotum er nokså lite, dekkvingene runde og hvelvede. Mange har tegninger av lyse skjell på dekkvingene.


== Levevis ==


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==
Artene blir ofte plassert i underfamilien tyvbiller (Ptininae).

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Infraordenen Bostrichiformia
Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
Underfamilien Gibbiinae Jacquelin du Val, 1860
Stammen Meziini Bélles, 1985
Slekten Pseudomezium Pic, 1897
Pseudomezium aspricorpus Smiley & Philips, 2011
Pseudomezium brucei Smiley & Philips, 2011
Pseudomezium brunneaurant Smiley & Philips, 2011
Pseudomezium coquerelii (Fairmaire, 1876)
Pseudomezium darae Smiley & Philips, 2011
Pseudomezium diteinus Smiley & Philips, 2011
Pseudomezium dolichothrixus Smiley & Philips, 2011
Pseudomezium effieae Smiley & Philips, 2011
Pseudomezium noacanthus Smiley & Philips, 2011
Pseudomezium polyomorphus Smiley & Philips, 2011
Pseudomezium schulzei Pic, 1908


== Referanser ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudomezium i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudomezium – detaljert informasjon på Wikispecies