jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
The Green Swamp

The Green Swamp er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Scott Sidney.


== Handling ==
De fleste av pasientene til Dr. Ward Allison er kvinner. Men hans kone Margery blir stadig mer misunnelig på all tiden han tilbringer sammen med alle pasientene sine. En dag forteller Ward sin kone at han er blitt kalt ut av byen, men hans kone blir deretter fortalt at ektemannen virkelig bor hjemme hos en god venn og kollega, Dr. Hendon, og de to legene planlegger visstnok ville fester sammen med flere av deres kvinnelige pasienter. Men der oppdager hans kone imidlertid en enda mer sjokkerende enn det hun hadde forventet.


== Skuespillere ==
Bessie Barriscale som Margery Allison.
Bruce McRae som Dr. Ward Allison.
J. Barney Sherry som Dr. Jim Hendon.
Milton Ross som detektiv Bryan.
Lola May som Edna.
Louise Brownell som sykepleier Miller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Green Swamp på Internet Movie Database 
(en) The Green Swamp på AllMovie
The Green Eyed Monster

The Green Eyed Monster er en amerikansk stumfilm fra 1919.


== Handling ==
To gode kamerater er forelsket i den samme kvinnen. Mennene arbeider også for to rivaliserende jernbane­selskaper som er engasjert i en bitter konflikt om en veldig verdifull kontrakt. For å avgjøre denne situasjonen en gang for alle skal det arrangeres en konkurranse mellom de to selskapene, og vinneren skal også få den attraktive kvinnen som de to mennene er interessert i.


== Rolleliste ==
Jack Austin
Louise Dunbar
Steve Reynolds
Robert A. Stuart


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Green Eyed Monster på Internet Movie Database 
(en) The Green Eyed Monster på AllMovie
Gretchen the Greenhorn

Gretchen the Greenhorn er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Chester M. Franklin og Sidney A. Franklin.


== Handling ==
Historien er sentrert rundt en vennlig innvandrer fra Nederland, og faren hennes, som blir forsøkt utpresset av en gjeng som produserer forfalskninger.


== Skuespillere ==
Dorothy Gish som Gretchen Van Houck.
Ralph Lewis som Jan Van Houck.
Eugene Pallette som Rodgers.
Elmo Lincoln som en mystisk kaptein på et skip.
Frank Bennett som Pietro.
Georgie Stone som lille Nicky Garrity.
Kate Bruce som Widow Garrity.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gretchen the Greenhorn på Internet Movie Database
Grim Justice

Grim Justice er en britisk stumfilm fra 1916, regissert av Laurence Trimble.


== Handling ==
En velstående mann later som om ekteskapet til den skadde sønnen hans er ulovlig, og han får sin kone til å gifte seg med en beruset mann som ødsler bort alle pengene sine.


== Skuespillere ==
Florence Turner som Chrystal Transom.
Henry Edwards som Gideon Midhurst.
Malcolm Cherry som James Midhurst.
Winnington Barnes som Jude Transom.
Una Venning som Drucilla Midhurst.
Dorothy Rowan som Hester Midhurst.
Moore Marriott som bestefar Transom.
Maud Williams som en ste-mor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grim Justice på Internet Movie Database
The Grip of Evil

The Grip of Evil er en amerikansk stumfilm-føljetong fra 1916, regissert av W.A.S. Douglas og Harry Harvey. Serien består av 14 filmer.


== Skuespillere ==
Jackie Saunders som Jessie
Roland Bottomley som John Burton
Charles Dudley.
Gordon Sackville.
Philo McCullough.
Gloria Payton.
Myrtle Reeves.
Tom Morgan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Grip of Evil på Internet Movie Database
The Grip of Jealousy

The Grip of Jealousy er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Joe De Grasse.


== Handling ==
Noen få dager før den amerikanske borgerkrigen bryter løs i 1861, dør en kvinne under en fødsel.
Søsteren hennes, som tror at barnet ble født utenfor ekteskap, velger å overlate den nyfødte til en av søsterens slaver.


== Skuespillere ==
Louise Lovely som Virginia Grant.
Lon Chaney som Silas Lacey.
Grace Thompson som Beth Grant.
Jay Belasco som Harry Grant.
Hayward Mack som Phillip Grant.
Colin Chase som Hugh Morey.
Harry Ham som Jack Morey.
Walter Belasco som onkel Jeff.
Marcia Moore som Lynda.
Dixie Carr som Cora.
Mr. Neff som Harvey Lacey.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Grip of Jealousy på Internet Movie Database
Guilty (1916)

Guilty er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Henry MacRae.


== Handling ==
Ramon Valentine, en forfatter, bor i slummen for å samle materiale til en ny roman. Men han blir mistenkt for drap. Han har forsøkt å hjelpe en fattig familie som blir truet med utkastelse av Copeland, en millionær og deres huseier. Han får fiendskapet til Barns, en detektiv, som kommer for å arrestere ham for drapet.


== Skuespillere ==
Harry Carey som Ramon Valentine.
Edith Johnson som Grace.
Edwin Wallock som Copeland.
Mark Fenton som onkelen til Grace.
Lee Shumway som en kaptein.
Peggy Coudray som Nedra Pagliano.
Lee Hill som Benton.
Hector V. Sarno som Joe Pagliano.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guilty på Internet Movie Database
A Gutter Magdalene

A Gutter Magdalene er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av George Melford.


== Skuespillere ==
Fannie Ward som Maida Carrington.
Jack Dean som Steve Boyce.
Charles West som Jack Morgan.
William Elmer som Halpin.
Gertrude Kellar som Helen.
Robert N. Bradbury som Sheriff Barrett.
James Neill som Goodwin.
Lucien Littlefield.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Gutter Magdalene på Internet Movie Database 
(en) A Gutter Magdalene på AllMovie
Dermot Pius Farrell

Dermot Pius Farrell (født 22. november 1954 i Castletown Geoghegan i County Westmeath i Irland) er en irsk prelat og katolsk erkebiskop av Dublin.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Dermot Pius Farrell ble utdannet ved St. Patrick's College i Maynooth, hvor han tok sin lisensiatgrad i katolsk teologi. Den 7. juni 1980 mottok prestevielsens sakrament for bispedømmet Meath.Han var kapellan ved bispedømmets katedral til 1985 og dro deretter til Roma for videre studier. Ved Det pavelige gregorianske universitet fikk han sin doktorgrad i dogmatikk. Etter hjemkomsten underviste han i moralteologi ved St. Patrick's College i Maynooth. Han var også visepresident fra 1993 til 1996 og deretter president for denne høyskolen til 2007.Han ble også sokneprest i Dunboyne. Siden 2009 har han også vært generalvikar for bispedømmet Meath.


=== Biskop av Ossory ===
Den 3. januar 2018 utnevnte pave Frans ham til biskop av Ossory. Erkebiskopen av Dublin, Diarmuid Martin, bispeviet ham den 11. mars samme år. Medkonsekratorer var den apostoliske nuncio til Irland, erkebiskop Jude Thaddeus Okolo og biskopen av Meath, Michael Smith.


=== Erkebiskop av Dublin ===
Den 29. desember 2020 utnevnte pave Frans ham til erkebiskop av Dublin, etterfølger etter erkebiskop Diarmuid Martin. Innsettelsen fant sted 2. februar året etter.
Kort etter å ha blitt utnevnt til erkebiskop av Dublin, sa Farrell til The Irish Times at han gikk inn for å åpne diakonatet for kvinner; han hevdet også å ikke være imot ordinasjon av kvinner, men fryktet at et slikt trekk kunne forårsake et skisma i den katolske kirke, slik den hadde gjort i Church of England og i Episcopal Church i USA. I det samme intervjuet ba Farrell om en mer fleksibel tilnærming til sølibat, lik den som ble vedtatt av de østlige ortodokse kirker. I 2020 sa ham om eventuelle kirkelige velsignelser av  likekjønnede forbindelser at det var best å «takle disse situasjonene individuelt og pastoralt».


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio, O.P. (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Erkebiskop Diarmuid Martin (1945-) *2003
Erkebiskop Dermot Pius Farrell (1954-) *2018


== Referanser ==
Michael Smith

Michael Smith kan sikte til:

Michael Smith (kjemiker) - britisk-kanadisk kjemiker og nobelprisvinner
Michael Smith (biskop) - irsk katolsk biskop
Michael Smith (paratriatlon) - amerikansk paratriatlonutøver
Michael W. Smith - amerikansk musiker
Michael John Smith - britisk spion for Sovjetunionen
Michael Smith (biskop)

Michael Smith (født 6. juni 1940 i Oldcastle i County Meath i Irland) er en irsk katolsk prelat og emeritert biskop av Meath.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Michael Smith studerte katolsk teologi og filosofi ved Pontifical Irish College i Roma. Han ble ordinert til prest for bispedømmet Meath den 9. mars 1963 av kardinal Luigi Traglia. I Roma tok han doktorgraden i kanonisk rett. 
Etter hjemkomsten fra Roma tjenestegjorde han i sognet Mullingar.


=== Biskop ===
Den 17. november 1983 ble Smith utnevnt til hjelpebiskop i bispedømmet Meath og titulærbiskop av Leges av pave Johannes Paul II. Erkebiskopen av Armagh, kardinal Tomás Séamus Ó Fiaich, bispeviet ham den 29. januar året etter. Medkonsekratorer var den apostoliske nuntius til Irland, erkebiskop Gaetano Alibrandi, og biskopen av Down og Connor, Cahal Daly.
Den 13. oktober 1988 ble Smith utnevnt til koadjutor for biskopen av Meath, og han etterfulgte den 16. mai 1990 biskop John McCormack da han trakk seg som biskop av Meath på grunn av høy alder.
For en stor del av sin tid som biskop av Meath var han også sekretær for Den irske katolske bispekonferanse og var aktivt involvert i kirkelige sprsmål. Han ble betraktet som en tradisonell biskop og var respektert både i eget bispedømme og i den politiske sfære. Han var aktivt interesesert i verdensbegivenheter og stor i spissen for innsamlingsaksjoner for jordskjelvofre i Sør-Amerika så vel som ofre etter tsunamien i Indiahavet i 2004.Pave Frans innvilget biskop Smiths aldersbetingede søknad om fratreden den 18. juni 2018.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Filippo de Angelis (1792-1877) *1826
Kardinal Amilcare Malagola (1840-1895) *1876
Kardinal Giovanni Tacci (Porcelli) (1863-1928) *1895
Kardinal Fernando Cento (1883-1973) *1922
Erkebiskop Gaetano Alibrandi (1914-2003) *1961
Kardinal Tomás Ó Fiaich (1923-1990) *1977
Biskop Michael Smith (1940-) *1984


== Referanser ==
Det kosakkiske hetmanatet

Det kosakkiske hetmanatet (eller Hetmantatet til zaporizjzjakosakkene, ukrainsk Гетьманська Держава Війська Запорізького, Het’mans'ka Derzjava Vijs’ka Zaporoz’kogo) var et rutensk kosakkisk selvstyrt område som bestod av hetmanatlandene og området til zaporizjzjakosakkene. Området var selvstyrt mellom 1649 og 1709 og lå sentralt og nordøst i Ukraina. Det starta med Khmelnytskij-opprøret i 1648 og motstand mot polsk kolonisering av Dneprregionen, som russerne senere effektivt utnyttet for å skaffe seg adgang til Svartehavet. Den første lederen var Bohdan Khmelnytskyj, som styrte fra 1648 til 1657.

Bohdan Khmelnytskyj erklærte seg selv som hersker av Rus-staten til den polske representanten Adam Kysil i februar 1649. Han kalte også hetmanatet Gosudarstvo Rosijske (ukrainsk skrift Государство Російське) i brevet til tsaren den 17. februar 1654. I kilder fra Moskva ble det kalt Malorossijskoje Gosudarstvo. Metropolitten Sylvestr Kosiv, som levde samtidig, anerkjente han som lederen og kommandøren av landet vårt. I brevet til C. Şerban (1657) kalte han seg selv Clementiae divinae Generalis Dux Exercituum Zaporoviensium.I 1645 sverget hetmantet troskap til Storfyrstedømmet Moskva under rådet i Perejaslav (Perejaslavska Rada), samtidig som de var en del av Det polsk-litauiske samvelde. En regional folkeavstemming gjorde at regionen kom inn under beskyttelse av den russiske staten. Andrusovo-traktaten (Andrusiv) fra 1667 satte grensene mellom de polske og russiske statene, og delte hetmantatet i to. Denne delingen førte til borgerkrig i Ukraina mellom forskjellige kosakker som varte til slutten av 1600-tallet. På 1700-tallet var området til hetmantatet begrenset til Venstrebreddsukraina. I 1764 ble selvstyret til kosakkstaten og hetmanatstillingen avskaffet av Katarina II av Russland.
Hovedstaden var byen Tsjyhyryn. Etter Andrusovo-traktaten ble hovedstaden i 1669 flyttet til Baturyn da Tsjyhyryn ble en del av Polen-Litauen. Etter Baturyn-massakren i 1708, utført av den russiske hæren til Aleksandr Mensjikov, ble området innlemmet i guvernementet Kiev. Dette avsluttet i all hovedsak selvstyret til hetmanatet, og en rekke episoder med undertrykking fulgte, slik som i byen Lebedyn. Senere i 1709 fungerte byen Hlukhiv nominelt som residens for hetmanen.
Hetmanatet bestod hovedsakelig av det som i dag er det sentrale Ukraina og en liten del av dagens Russland. Området omfattet oblastene (provinsene) Tsjernihiv, Poltava og Sumy (utenom den sørøstlige delen), venstrebredden av Kyiv og Tsjerkasy, samt venstredelen av Brjansk oblast i Russland.


== Kilder ==
Carlos Arthur Sevilla

Carlos Arthur Sevilla S.J. (født 9. august 1935 i San Francisco i California i USA) er katolsk tidligere biskop av Yakima.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Carlos Arthur Sevilla sluttet seg til jesuittordenen, ble ordinert til prest den 3. juni 1966 og avla sine siste løfter den 22. april 1974.


=== Hjelpebiskop i San Francisco ===
Den 6. desember 1988 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærbiskop av Mina og hjelpebiskop i San Francisco. Erkebiskopen av San Francisco, John Lawrence May, bispeviet ham den 25. januar året etter; medkonsekratorer var Mark Joseph Hurley, biskop emeritus av Santa Rosa i California, og Michael Joseph Kaniecki, S.J., biskop av Fairbanks i Alaska.


=== Biskop av Yakima ===
Den 31. desember 1996 utnevnte paven ham til biskop av Yakima. 
Innen den amerikanske bispekonferanse (USCCB) var biskop Sevilla medlem av Committee for Ecumenical and Interreligious Affairs og Sub-Committee for Translation of Liturgical Texts into Spanish. Han var også formqann for den amerikanske stillehanskystregionens katolsk-muslimske dialoggruppe. 
Den 12. april 2011 innvilget pave Benedikt XVI hans aldersbetingede fratreden.
I juli 2022 ble den da 86-årige biskopen etter en vatikansk Vos estis-granskning for forsømmelser i håndteringen av påstander om presters seksuelle overgrep gitt en formell reprimande av pave Frans.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1827
Kardinal Raffaele Monaco La Valletta (1827-1896) *1874
Erkebiskop Diomede Angelo Raffaele Gennaro Falconio, O.F.M. Ref. (1842-1917) *1892
Biskop Joseph Chartrand (1870-1933) *1910
Erkebiskop Joseph Elmer Ritter (1892-1967) *1933
Kardinal John Patrick Cody (1907-1982) *1947
Erkebiskop John Lawrence May (1922-1994) *1967
Biskop Carlos Arthur Sevilla, S.J. (1922-1994) *1967


== Referanser ==
Egisto Domenico Melchiori

Egisto Domenico Melchiori (født 15. februar 1879 i Bedizzole ved Brescia i Italia, død 2. mars 1963) var en italiensk katolsk erkebiskop.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Egisto Domenico Melchiori kom fra beskjedne kår. Hans far var smed. 


=== Prest ===
Etter å ha fullført alle studiene ved bispedømmeseminaret i Brescia, ble han ordinert til prest den 25. august 1901. Blant hans første oppdrag var ved helligdommen i Masciaga. Han var viserektor og deretter spiritual ved presteseminaret. Senere ble han sendt til Roma for å fortsette studiene og tok der eksamen i teologi.
Tilbake i bispedømmet var han lærer i moralteologi; blant hans studenter var den unge Giovanni Battista Montini, den fremtidige pave Paul VI.
Ved siden av undervisningen var han sogneprest i Sant'Afra menighet i Brescia fra 1910; i denne perioden startet han byggingen av et barnehjem. Fra 1919 til 1924 var han prest i Pontevico.


=== Biskop av Nola ===
2. mai 1924 ble han utnevnt til biskop av Nola; han ble bispeviet den 15. juni 1924 av msgr. Giacinto Gaggia. Medkonsekrerende var Giovanni Cazzani, biskop av Cremona, og Emilio Bongiorni, hjelpebiskop i Brescia.
Gitt hans fortjenester gav pave Pius XI ham verdighet som assistent til den pavelige trone og romersk greve.


=== Biskop (erkebiskop) av Tortona ===
Den 5. desember 1934 ble han overført til Tortona og ble innsatt i embedet der den 6. mars 1935, dagen da St. Martian, skytshelgen for Tortona, minnes. Han var den siste fyrstbiskop ifor dette bispedømme. Han ble gitt tittelen erkebiskop ad personam den 26. februar 1949.
På begynnelsen av trettitallet, etter å ha solgt bygningen som ble brukt som barnehjem i Brescia, kjøpte han et hus i Sedesina (hans fødedistrikt) som etter en betydelig utvidelse bestemt til hjem for foreldreløse barn, med dette kom også kvinnehjemmet Sacra Famiglia i Bedizzole. I 1954 ble det designert som en ideell organisasjon, en kvalifikasjon gitt av statsoverhodet. I 1981, da behovene til et barnehjem forsvant, forvandlet det seg sakte til en barnehage og i 1989 opphørte barnehjemstjenesten fullstendig. 
Biskop Melchiori døde den 2. mars 1963.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1827
Kardinal Raffaele Monaco La Valletta (1827-1896) *1874
Kardinal Francesco di Paolo Satolli (1839-1910) *1888
Biskop Giacinto Gaggia (1847-1933) *1909
Biskop Egisto Domenico Melchiori (1879-1963) *1974


== Referanser ==
Michele Cecchini

Michele Cecchini (født 3. mars 1920 i Lammari i provinsen Lucca i Toscana i Italia; død 26. april 1989 i Wien i Østerrike) var en katolsk titulærerkebiskop og diplomat for Den hellige stol.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Michele Cecchini ble presteviet 2. juli 1944.


=== Erkebiskop, nuntius ===
Den 26. februar 1969 utnevnte pave Paul VI ham til titulærerkebiskop av Aquileia og til apostolisk nuntius til Madagaskar. Han ble rett etter, den 1. mars, også utnevnt til apostolisk pro-nuntius til Mauritius. Han ble bispeviet av kardinal Amleto Giovanni Cicognani den 13. april damme år; medkonsekrerende var hjelpebiskop i Lucca, Enrico Bartoletti, og kurieeerkebiskopen Agostino Casaroli - Pavens «utenriksminister».
Den 18. juni 1976 utnevnte Paul VI ham til apostolisk nuntius i Jugoslavia. 
Fra 1984 til 1989 var Cecchini nuntius i Østerrike, og døde i embedet der. 
I Cecchinis tid ble det utnevnt en rekke biskoper i Østerrike som det skulle vise seg å bli meget strid om, på forskjellige vis. I tidsskriftet Stimmen der Zeit hevdet Andreas R. Battlog S.J. sammenfattende:

«Die Kurskorrektur, die unter dem bereits von einer beginnenden Krebserkrankung gezeichneten neuen Apostolischen Nuntius Michele Cecchini, der nur schlecht Deutsch sprach, eingeleitet wurde, ist mit den Bischofsernennungen von Hans Hermann Groër und Kurt Krenn für Wien (1986/87), Georg Eder und Klaus Küng für Salzburg und Feldkirch (1989) sowie mit dem neuen Militärbischof Alfred Kostelecky (1986) verbunden»Norsk: «Den kurskorrektur som ble innledet under den nye apostoliske nuntius Michele Cecchini, som allerede var merket av en begynnende kreftsykdom og som ikke talte tysk vel, er knyttet til bispeutnevnelsene av Hans Hermann Groër og Kurt Krenn for Wien (1986/87), Georg Eder og Klaus Küng for Salzburg og Feldkirch (1989) såvel som med den nye militærbiskop Alfred Kostelecky (1986).Erkebiskop Michele Cecchini døde av kreft 26. april 1989. Han hadde værtt syk under hele sin tid i Østerrike.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
Erkebiskop Michele Cecchini (1920–1989) *1969


== Referanser ==