jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lucanus victorius

Lucanus victorius er en billeart i famillien hjortebiller (Lucanidae).


== Kjennetegn ==
En stor (hannen ca. 50 millimeter), slank, brunlig hjortebille, kroppen delvis kledt med lys bestøvning. Mandiblene hos hannen er nokså slanke, temmelig rette med en liten tann nær spissen, som er kløvet. Hodet har en stor, Y-formet "tunge" i midten. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Hodets side og bakhodet har markerte, høye kjøler hos store hanner. Beina er mørkbrune.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Kina (Sichuan).


== Systematisk plassering ==

Insekter, Insecta
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
Stammen Lucanini Latreille, 1806
Slekten Lucanus Scopoli, 1763
Lucanus victorius Zilioli, 2002


== Eksterne lenker ==
(en) Lucanus victorius i Global Biodiversity Information Facility 
Lucanus victorius – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Lucanus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dypvåg prestegård

Dypvåg prestegård ligger like øst-nordøst for Dypvåg kirke, i nordkant av kirkegården. Kirkestedet er fra 1100-tallet. Kirken og prestegården ligger i et dalsøkk opp fra Lyngørfjorden og her har det vært et naturlig veifar langt bakover i tid, og dette var et naturlig midtpunkt ved fjorden. 
Hovedbygningen er et sveitserstilhus i to etasjer oppført 1879. Huset er av midtgangstype. 
Prestegårdens våningshus og stabburet fra 1800-tallet er fredet.
Mellom presteboligen og kirken lå en liten prydhave, mens en  stor frukthave lå lavere i terrenget. Samspillet og nærheten mellom presteboligen, kirken og haveanlegget er relativt intakt.


== Eksterne lenker ==
Dypvåg prestebolig Arkivert 8. mars 2016 hos Wayback Machine. hos Opplysningsvesenets fond
«Dypvåg prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Volda prestegård

Volda prestegård er noen hundre meter sørøst for Volda kirke, på sørsiden av Øyraelva. Før 1758 lå prestegården på nordsiden.
Hovedbygningen er et laftebygg (ca. 1818) i to etasjer, og det finnes også et stabbur (ca. 1900) og et eldhus fra 1800-tallet. Sistnevnte har blitt ombygd til garasje med hønsehus i den ene enden. De tre bygningene er fredet.


== Eksterne lenker ==
Volda prestebustad Arkivert 18. september 2018 hos Wayback Machine. hos Opplysningsvesenets fond
«Volda prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Stangvik prestegård

Stangvik prestegård ligger like øst for Stangvik kirke i Surnadal. Både kirkested og prestegård har aner tilbake til middelalderen.
Hovedbygningen er et laftebygg i to etasjer oppført i 1786. Tidligere fantes også en borgstue sammenbygget med et eldhus sør for hovedbygningen og parallelt med denne. Hovedbygningen og et naust er fredet.


== Litteratur ==
Hans Hyldbakk (1953). «Stangvik prestegard». Heimar og ætter i Stangvik 1. Stangvik kommune. s. 330–343. 
Bøe, Bernt (1996). Kyrkja i Stangvik: stavkyrkja 1407-1783, korskyrkja 1784-1896: Stangvik kyrkje 100 år 1897-1997. Kvanne: Stangvik sokneråd. s. 65. ISBN 8299411718. 


== Eksterne lenker ==
Stangvik prestebolig hos Opplysningsvesenets fond
«Stangvik prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Baharestan (fylke)

Baharestan (persisk: شهرستان بهارستان‎) er et fylke i provinsen Teheran i Iran. Hovedstaden i fylket er Nasim Shahr. Fylket har et distrikt: det sentrale distriktet. Fylket har tre byer: Nasimshahr, Golestan og Salehieh. Fylket ble dannet i 2012 av Baharestan-distriktet og deler av Golestan-distriktet, fra fylket Robat Karim.


== Referanser ==
Blåkollen (andre betydninger)

Blåkollen kan vise til

Blåkollen, fjell i Rondane
Blåkollen (Sarpsborg), ås i Østfold


== Se også ==
Blåkøllen (Kjosen)
Eslamshahr (fylke)

Eslamshahr (persisk: شهرستان اسلام‌شهر‎) er et fylke i provinsen Teheran i Iran. Hovedstaden i fylket er Eslamshahr. Fra målingen i 2006 var fylkets befolkning 447 192, i 114 009 familier. Fylket er delt inn i tre distrikter: det sentrale distriktet/Firuz Bahram, Ahmadabad-e Mostowfi-distriktet og Chahardangeh-distriktet. Fylket har tre byer: Eslamshahr, Ahmadabad-e Mostowfi og Chahardangeh.


== Referanser ==
Firuzkuh (fylke)

Firuzkuh (persisk: شهرستان فیروزکوه‎) er et fylke i provinsen Teheran i Iran. Det har et areal på 2 386 km². Det administrative senteret til fylket ligger i byen Firuzkuh. Fra målingen i 2011 var fylkets befolkning på 38 712, men de foreløpige resultatene i 2016 viste en nedgang til 33 558. Fylket er delt inn i to distrikter: det sentrale distriktet og Arjomand-distriktet. Fylket har to byer: Firuzkuh og Arjomand.


== Referanser ==
Malard (fylke)

Malard (persisk: شهرستان ملارد‎) er et fylke i provinsen Teheran i Iran. Hovedstaden i fylket er Malard. Fra målingen i 2006 var fylkets befolkning 291 608, i 77 093 familier. Fylket har et distrikt: det sentrale distriktet. Fylket har to byer: Malard og Safadasht.


== Referanser ==
Lisleherad stavkirke

Lisleherad stavkirke var en stavkirke i Lisleherad i Notodden kommune i Telemark. Eldste kjente omtale er fra 1427, og stavkirken ble ombygget flere ganger før den ble revet i forkant av oppføringen av dagens Lisleherad kirke. Ved en besiktigelse i 1668 sies kirken å ha tre gavler og en omgang, idet gavlene av Lorentz Dietrichson tolkes som innganger, som altså er markert med gavler på svalgangen. I 1730 er kirken beskrevet som liten og med tårn, og den har fortsatt svalgangen i behold. I 1811 ble kirken utvidet og ombygget. Dietrichson antar at skipets stavverk ble beholdt, mens nye deler var laftet. Kirken skal etter dette ha vært kald og trekkfull. Siste gudstjeneste i kirken ble holdt 2. juledag 1873. Så ble kirken revet, og ny kirke ble vigslet i 1876.


== Inventargjenstander fra stavkirken ==
Av eldre bevarte gjenstander er to portalplanker i Universitetets oldsaksamling samt en madonnafigur og en vannkanne med løveform samme sted.
Prekestolen i dagens Lisleherad kirke er overført fra stavkirken. Den er fra 1794 og ble tatt i bruk ved en restaurering i 1953–54, etter at den nye kirken hadde fått ny prekestol i 1876.


== Referanser ==


== Kilder ==
Dietrichson, Lorentz (1892). De norske stavkirker. Studier over deres system, oprindelse og historiske udvikling. Kristiania: Alb. Cammermeyers forlag. s. 418–420. ISBN 82-90439-32-6. 
Landsverk, S.A., red. (1954). Minneskrift til vigsla av Lisleherad kyrkje 7. juni 1954. Notodden: Teledølens prenteverk. 
Brendalsmo, Jan: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Telemark (Riksantikvaren, 2015), s. 30–31
Henriksveen, Herman, red. (1986). Kirker i Telemark. Stathelle: Flora forlag. s. 58–59. ISBN 82-90695-00-4. 


== Eksterne lenker ==
«Lisleherad stavkirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Pakdasht (fylke)

Pakdasht (persisk: شهرستان پاکدشت‎) er et fylke i provinsen Teheran i Iran. Hovedstaden til fylket er Pakdasht. Fra målingen i 2006 var fylkets befolkning 240 841, i 61 234 familier. Fylket er delt inn i to distrikter: det sentrale distriktet og Sharifabad-distriktet. Fylket har tre byer: Pakdasht, Ferunabad og Sharifabad. Pakdasht er sentrum for blomsterproduksjonen i Iran, og omkring 800 000 hektar drivhus for å produsere blomster finnes i dette området.


== Referanser ==
Pardis (fylke)

Pardis (persisk: شهرستانِ پردیس‎) er et fylke i øst av provinsen Teheran i Iran. Hovedstaden til fylket er byen Pardis. Fylket er delt inn i to distrikter: Bumehen-distriktet og Jajrud-distriktet. Fylket har to byer: Pardis og Bumehen. Fylket dekker 276 km².


== Referanser ==
Clackamas

Clackamas er en indianerstammr i den amerikanske delstaten Oregon som tradisjonelt bodde langs Clackamas River i Willamette Valley. Lewis og Clark estimerte i år 1806 deres antall til 1800. Den gang bodde stammen i 11 landsbyer og levde av fisk og røtter.I 1855 ble de 88 overlevende medlemmer flyttet til Grand Ronde i Oregon, først til Grand Ronde Indian Reservation; senere gled de inn i den alminnelige befolkning.
Deres etterkommere tilhører Confederated Tribes of the Grand Ronde Community of Oregon.
Likesom andre chinook-stammer praktiserte de skalleforming. Fra spebarnsalder ble hodet presse mellom treplater slik at pannen ble skrådd bakover.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
On the Clackamas people
more on the Clackamas people
National Geographic on the Clackamas Indians
On the Willamette Meteorite
Taytay

Taytay (Bayan ng Taytay) er en kommune på Filippinene. Kommunen tilhører provinsen Palawan og ligger nord på øya ved samme navn som provinsen. Folkemengden er på 75 165 innbyggere (1. august 2015).


== Historie ==
Før den spanske koloniseringen var kongedømmet Taytay regjert av en monark som ble fulgt over alt han dro av ti skrivere. De overlevende mannskaper fra Ferdinand Magellans skip holdt Taytays konge og dronning som gisler etter at de flyktet fra nederlaget de led i slaget ved Mactan, der Magellan ble drept. De trengte flere forsyninger før de fortsatte mot Molukkene der de ville finne hjelp fra portugiserne. Småkongen og hans folk imøtekom deres krav, og gav dem til og mer mere matforsyninger ernn de hadde bedt om. Dette ble nedtegnet av Magellans kronikør Antonio Pigafetta, som var med på ett av skipene.
Pigafetta noterte seg også en merkelig foreteelse i kongedømmet. De innfødte var glad i hanekamp, og dette var noe nytt - det var lenge før noe slikt ble sett i moderne tid på den vestlige halvkule.
I 1738 bygde spanjolene i Taytay festningen Fuerza de Santa Isabel, og den tjente som beskyttelse mot moro-pirater på røvertokt på 1700-tallet.
En campus for Palawan State University ligger i Taytay.


== Barangayer ==
Taytay er inndelt i 31 barangayer per 30. september 2019.


== Bildegalleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==
Paxton Singleton

Paxton Singleton er en amerikansk skuespiller. Han er best kjent for sin rolle i Netflix' The Haunting of Hill House (2018–).


== Eksterne lenker ==
(en) Paxton Singleton på Internet Movie Database 
(en) Paxton Singleton hos The Movie Database
Lexikon der Juden in der Musik

Lexikon der Juden in der Musik ble utgitt i nasjonalsosialismens Tyskland flrste gang i 1940 av Herbert Gerigk og Theophil Stengel på forlaget Bernhard Hahnefeld. Boken var bind to i serien Veröffentlichungen des Instituts der NSDAP zur Erforschung der Judenfrage, og ble ifølge sin undertittel sammenstilt «på oppdrag av riksledelsen for NSDAP på grunnlag av offentlige og partimessig overprøvde underlagsmaterialer».
Musikere, musikkvitere, librettister, regissører, musikkforleggere og andre personer som hadde med musikk å gjøre og som ifølge den antisemittiske, nasjonalsosialistiske definisjon fra Nürnberglovene var å regne som «jøder» eller «halvjøder», ble oppført i verket. Det hadde også en foretegnelse over «jødiske» musikkverk, som man ikke hadde lov til å fremføre. 
Gerigks medarbeidere i Sonderstab Musik av Einsatzstab Reichsleiter Rosenberg oppdaterte leksikonet i tiden som fulgte. Der urtkom i fem utgaver: Det første hadde 380, den tredje (1941) hadde allerede 394 og den siste (1943) 404 spalter.
Leksikonet ble i den sovjetiske okkupasjonssone satt på Liste der auszusondernden Literatur (Список изъятой литературы).


== Litteratur ==
Eva Weissweiler: Ausgemerzt! Das Lexikon der Juden in der Musik und seine mörderischen Folgen. Dittrich, Köln 1999, ISBN 3-920862-25-2 (Das Buch enthält neben einer Entstehungs- und Wirkungsgeschichte auch eine Faksimileausgabe der 1. Auflage des Lexikons).
Fred K. Prieberg: Handbuch Deutsche Musiker 1933–1945. CD-ROM-Lexikon, Kiel 2004.


== Referanser ==
Odin Thiago Holm

Odin Thiago Holm (født Odin Holm; 18. januar 2003 i Trondheim) er en norsk fotballspiller som spiller for Vålerenga.


== Karriere ==


=== Klubblag ===
Han spilte aldersbestemt fotball for Kattem IL, Heimdal IF og SK Trygg/Lade og RanheimSommeren 2018 ble han kåret til beste spiller i turneringen Sambor Youth Cup i Gdańsk, Polen, som gjestespiller på Vålerengas lag. Han imponerte også i G15-landslagets turneringer gjennom 2018-sesongen. Holm ble sett på som et av de største talentene i sin aldersgruppe. Etter planen skulle han ha trent med Manchester United i november 2018, men treningsoppholdet ble avlyst av hensyn til skolegangen hjemme i Trondheim. Senere var han på besøk hos Liverpool og Midtjylland, og takket nei til å gå til akademiet til Juventus.


==== Vålerenga (2019–) ====
Som 15-åring signerte han en treårskontrakt med Vålerenga, den 13. januar 2019. Han ble i vårsesongen lånt ut til Tiller i 3. divisjon, for å kunne fullføre ungdomsskolen i Trondheim. I desember 2019 debuterte han for Vålerenga i Eliteserien, 16 år gammel. I april 2020 forlenget han kontrakten med Vålerenga til mars 2022. Høsten 2020 etablerte han seg som førstelagsspiller for Vålerenga, og han scoret sitt første mål for Vålerenga 22. desember 2020 i en 4-0 seier mot IK Start.I februar 2021 måtte han gjennomgå en meniskoperasjon som satt han på sidelinjen frem til sensommeren. I april 2021 signerte han en ny kontrakt ut 2024-sesongen.


=== Landslagsspill ===
Holm scoret sitt første landslagsmål for Norge G18 mot Wales i en 5-0 seier 9. oktober 2021 i Sandefjord.


== Navneendring ==
I 2017 fikk han innvilget en søknad til folkeregisteret om å ta Thiago som mellomnavn. Navneendringen hadde bakgrunn i at han har fotballspilleren Thiago Alcântara som forbilde.


== Annet ==
Han ble inkludert i The Guardian's «Next Generation 2020.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Odin Thiago Holm – Transfermarkt 
(en) Odin Thiago Holm – Soccerway 
(en) Odin Thiago Holm – PlaymakerStats.com 
(no) Odin Thiago Holm – Norges Fotballforbund 
(en) Odin Thiago Holm – FBref 
(no) Odin Thiago Holm – altomfotball.no
(no) Odin Thiago Holm – Vålerenga profil
(mul) Odin Thiago Holm på Twitter 
(mul) Odin Thiago Holm på Instagram
Jean-Claude Brialy

Jean-Claude Brialy (født Jacques Simonet 30. mars 1933 i Aumale, Fransk Algerie, død 30. mai 2007 i Seine-et-Marne) var en fransk skuespiller og filmregissør.


== Filmer i utvalg ==


=== Som skuespiller ===
1957 – Heisen til skafottet
1958 – Min venn Serge
1959 – Fetterne
1961 – En kvinne er en kvinne
1962 – Cleo fra 5 til 7
1974 – Frihetens fantom
1982 – Natten i Varennes
1994 – Dronning Margot


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jean-Claude Brialy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jean-Claude Brialy på Internet Movie Database 
(sv) Jean-Claude Brialy i Svensk Filmdatabas 
(da) Jean-Claude Brialy på Filmdatabasen 
(fr) Jean-Claude Brialy på Allociné 
(en) Jean-Claude Brialy på AllMovie 
(en) Jean-Claude Brialy hos The Movie Database
Tolk (skytesport)

Tolk er et verktøy som brukes i skytesport for å bestemme verdien til et treff i skiven. Hovedsakelig finnes det to typer tolker som brukes for pappskiver, enten et kjegleformet verktøy eller et gjennomsiktig overlegg.
Økt bruk av elektroniske skiver har ført til at manuell scoring, og dermed bruken av tolk, har avtatt. I moderne olympiske skytekonkurranser er det vanligvis ingen manuell scoring av treff lenger. Imidlertid må den elektroniske skiven også bestemme treffverdien (tolke treff), og således bruker programvaren mange av de samme prinsippene som for for manuell tolking av pappskiver.


== Se også ==
Tolk (måleinstrument)


== Referanser ==
Cleo fra 5 til 7

Cleo fra 5 til 7 (originaltittel: Cléo de 5 à 7) er en fransk dramafilm fra 1962 regissert og skrevet av Agnès Varda.


== Medvirkende ==
Corinne Marchand - Cléo
José Luis de Vilallonga - José, Cléos elsker
Loye Payen - Irma
Dominique Davray - Angèle
Serge Korber - Maurice
Dorothée Blanck - Dorothée
Raymond Cauchetier - Raoul
Michel Legrand - Bob
Antoine Bourseiller - Antoine
Robert Postec - doktor Valineau
Jean Champion - the café-eier
Jean-Pierre Taste - kelner
Renée Duchateau - hatteselger
Lucienne Marchand - drosjesjåførI tillegg har Jean-Luc Godard, Anna Karina, Eddie Constantine og Jean-Claude Brialy ukrediterte gjesteroller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cleo fra 5 til 7 på Internet Movie Database 
(sv) Cleo fra 5 til 7 i Svensk Filmdatabas 
(da) Cleo fra 5 til 7 i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Cleo fra 5 til 7 på Allociné 
(nl) Cleo fra 5 til 7 på MovieMeter 
(en) Cleo fra 5 til 7 på AllMovie 
(en) Cleo fra 5 til 7 på Turner Classic Movies 
(en) Cleo fra 5 til 7 på Rotten Tomatoes
Holla prestegård

Holla prestegård ligger nordvest for Holla kirkeruin, altså nær middelalderkirkestedet.
Nåværende hovedbygning antas å være fra rundt 1870. Det er en laftet bygning i halvannen etasje som er oppført på grunnmuren til en eldre bygning og kan inkorporere deler av denne. Stilen er senempire med innslag av sveitser. Stabburet er fra rundt 1800. Det er i motsetning til hovedbygningen ikke lenger eid av Opplysningsvesenets fond. Både hovedbygning og stabbur er fredet. Gårdsdriften er forpaktet bort.


== Kilder ==
Holla prestebolig hos Opplysningsvesenets fond


== Eksterne lenker ==
«Holla prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Kulturhistorisk registrering. Nome kommune, Holla prestegård Arkivert 19. september 2018 hos Wayback Machine. (PDF)
Hedrum prestegård

Hedrum prestegård ligger like sørvest for Hedrum kirke. På tunet er tre fredede bygninger: hovedbygningen (fra 1897–98, tegnet av Ulrik Sverdrup), et stabbur (fra 1860) og et bryggerhus/garasje.


== Eksterne lenker ==
(no) Hedrum prestebolig hos Opplysningsvesenets fond
«Hedrum prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Tjølling prestegård

Tjølling prestegård ligger like sørøst for Tjølling kirke. Prestegården har i likhet med kirken røtter tilbake til middelalderen, men dagens bygninger er litt nyere. Hovedbygningen, et laftebygg i én etasje, er fra 1805. En borgstue ble oppført på Grønneberg i 1816 og flyttet til prestegården i 1836. For øvrig finnes driftsbygning og vognskjul fra 1914–15. Anlegget utgjør et firkanttun og er fredet.


== Eksterne lenker ==
Tjølling prestebolig hos Opplysningsvesenets fond
«Tjølling prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Østdistriktet

Østdistriktet (kinesisk: 東區; engelsk: Eastern District) er ett av atten distrikter i Hongkong. Det befinner seg nordøst på Hongkongøya. Det er det nest mest folkerike distriktet i Hongkong.
Området består for det meste av boliger, men det er også noe industri og flere store kjøpesentre.


== Eksterne lenker ==
Østdistriktets distriktsråd
Wan Chai-distriktet

Wan Chai (kinesisk: 灣仔區) er ett av atten distrikter i Hongkong. Det befinner seg nord på Hongkongøya. Det er et velstående distrikt hvor beboerne har høy gjennomsnittsinntekt.
Wan Chai-distriktet omfatter områdene Wan Chai, Wan Chai North, Causeway Bay, Happy Valley, Jardine's Lookout, Stubbs Road, Wong Nai Chung Gap og Tai Hang.


== Eksterne lenker ==
Wan Chais distriktsråd
Anopliomorpha

Anopliomorpha er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mørkt brunlige til svarte trebukker. Antennene er nokså tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet, litt lengre enn bredt, dekkvingene jevnbrede. Beina er forholdsvis korte.


== Levevis ==
Larvene lever i kvister av løvtrær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Arizona i nord til Costa Rica i sør, også på noen av øyene i Karibia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864
Slekten Anopliomorpha Linsley, 1936
Anopliomorpha antennata Chemsak & Noguera, 1993
Anopliomorpha antillarum (Fisher, 1932)
Anopliomorpha gracilis Chemsak & Noguera, 1993
Anopliomorpha hirsutum (Linsley, 1935)
Anopliomorpha reticolle (Bates, 1885)
Anopliomorpha rinconium (Casey, 1924)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 19. september 2018 hos Wayback Machine.
(en) Anopliomorpha i Encyclopedia of Life 
(en) Anopliomorpha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anopliomorpha hos ITIS 
(en) Anopliomorpha hos NCBI 
Anopliomorpha – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Elaphidionopsis

Elaphidionopsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En nokså liten, avlang, rødbrun trebukk, dekkvingene med to hvite flekker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet, dekkvingene jevnbrede. Beina er middels lange.


== Levevis ==
Larvene lever i kvister av løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten lever i Texas og tilstøtende områder av Mexico (Coahuila).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864
Slekten Elaphidionopsis Linsley, 1936
Elaphidionopsis fasciatipennis Linsley, 1936


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Elaphidionopsis i Encyclopedia of Life 
(en) Elaphidionopsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Elaphidionopsis hos ITIS 
Elaphidionopsis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Helleristningene ved Bakkehaugen

Helleristningene ved Bakkehaugen er et helleristningsfelt ved Ingedal i Sarpsborg, datert tilbake til bronsealderen. Helleristningene omfatter skip, dyr, en sirkel, en spiral, en ramme, en hånd og skålgroper. Den største ristningen er av et skip på lengde 2,4 meter, der skipet har et hestehode og mannskap på 12. Denne er tegnet på et flatt svaberg.


== Eksterne lenker ==
«Bakkehaugen I». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
«Bakkehaugen II». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
«Bakkehaugen III». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
«Bakkehaugen VI». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
«Bakkehaugen V». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.