jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Didrik Christian Fester

Diderich Christian Fester (født 3. februar 1732 i Boeslunde, død 5. januar 1811 i Sorø) var en dansk matematiker, kartograf og forfatter.


== Liv ==
Han var sønn av degnen i Boslunde. Som ung var han tjener hos konferensrådinne Lillienskjold og deretter hos professor Christian Frederik Wadskjær. Han var interessert i matematikk og satte seg inn i dette faget på egen hånd. I 1760 fikk han en medalje for et utkast til en treskemaskin. Samme år sluttet han som tjener og begynte å undervise i matematikk. Han livnærte seg også som karttegner.
I 1768 ble han ansatt som matematiker ved Thomas Angells Stiftelser i Trondheim og som lærer ved borgerskolen.  Fra 1783 var han matematikklærer ved Trondheim katedralskole. I Trondheim virket han også som forfatter og taler.
I 1794 vendte han tilbake til Danmark med en pensjon, hvor han fortsatte forfattervirksomheten til sin død.
Det finnes et portrett av ham, malt av Johannes Schøller i 1773.


== Referanser ==


== Litteratur ==
C. Christiansen: «Fester, Diderich Christian», i Dansk biografisk Lexikon
Hans Hammond

Hans Hammond (født 24. september 1733 i Meldal, død 15. september 1792 i Rakkestad) var en norsk prest og forfatter.
Han var sønn av sogneprest Thomas Hammond i Meldal og Else Sophie Lauritzdatter Frich. Etter å ha mistet faren tidlig vokste han opp hos farens ettermann, sogneprest Hans Hornemann. I 1752 gikk han ut av Trondheim katedralskole og fikk deretter attestas ved København Universitet. I 1759 ble han utnevnt til personalkapellan ved Trondheim domkirke. Året etter ble han forflyttet til Trondhjems hospital, og fra 1764 var han residerende kapellan på Bragernes. I 1774 ble han prest ved den danske kirken i London, men han vendte tilbake til Bragernes allerede året etter, nå som sogneprest. Fra 1782 til sin død var han sogneprest i Rakkestad.
Hammond utga Den nordiske Missions Historie (1787), som inneholder mange originaldokumenter. Det er også er et forsvarsskrift for Thomas von Westen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Daniel Thrap: «Hammond, Hans», i Dansk biografisk Lexikon
Slowly

«Slowly» er en sang skrevet av Otis Blackwell som ble spilt inn og gitt ut på albumet On the Way Up med Ann-Margret i 1962.
Józef Chłopicki

Grzegórz Józef Chłopicki (født 14. mars 1771 Kapustyń (Kapustynia) i Volhynia, død 30. september 1854 i Kraków) var en polsk general.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Józef Chłopicki stammet fra en ubemidlet adelsfamilie. Han ble utdannet ved basilianernes skole i Szarogrod, men derfra stakk han av i 1785 for å melde seg til tjeneste i den polske armé. 


=== Soldat, offiser ===
Han inntrådte i 1785 i den polske armé, og kjempet mot russerne i Kościuszko-oppstanden i 1794, og var da general Franciszek Rymkiewicz' adjutant. Han utmerket seg særlig i slaget ved Racławice (4. april 1794).  Warszawa ble oppgitt til russerne den 8. november 1794, og etter dette dro Chlopicki til Frankrike. 
Han deltok deretter som polsk legionær i de franske felttogene i Italia 1799-1801 i Den cisalpinske republikks hær, under general Jan Henryk Dąbrowski. I Frankrike ble han kjent under navnet Grégoire Joseph Clopicki de Necznia.
Han var fransk oberst i krigen mot Preussen og Russland 1806-1807, med særlig distinksjon i slaget ved Eylau og i slaget ved Friedland. Han var 1809-1811 brigadegeneral i Spania og i 1812 i «Den store armé». Han ble såret i slaget ved Borodino og ble forbigått ved forfremmelser (han hadde forventet utnevnelse til divisjonsgeneral), og tok deretter samme år avskjed.
Han bosatte seg i Paris, men vendte i 1814 tilbake til Polen og ble i 1815 utnevnt av tsar Aleksander I av Russland divisjonsgeneral i russisk-polsk tjeneste. Han fratrådte imidlertid snart etter en personlig fornærmelse fra storfyrst Konstantin Pavlovitsj, og levde som privatmann. 
Ved den polske revolusjonens utbrudd sluttet han seg til frihetsvennene, inntrådte som øverstkommanderende i den provisoriske regjering og var i syv uker Polens diktator (5. desember 1830-23. januar 1831). Han innså imidlertid at opprøret var et håpløst foretagende, og ble mistenkt for russiskvennlighet. Han avgikk allerede i januar.
Deretter var han menig soldat i oiopprørehæren. Han ble alvordlig såret och invalidisert i slaget ved Grochów i februar 1831, og trakk seg deretter tilbake til Kraków og bodde der til sin død. 
Chłopickis memoarer fra Napoleonstiden ble utgitt på polsk i 1849.


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
Neoctoplon

Neoctoplon er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, slank, blank, brunrød trebukk. Antennene er betydelig lengre enn kroppen, det tredje leddet er betydelig forstørret, valseformet. Pronotum er mye lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er smale og jevnbrede og ender i en spiss tann. De har et lyst midtparti og et par små, hvite flekker.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Ibidionini J. Thomson, 1860
Understammen Ibidionina J. Thomson 1860
Slekten Neoctoplon Martins, 1969
Neoctoplon brunnipenne (Martins, 1960)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. oktober 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Neoctoplon i Encyclopedia of Life 
(en) Neoctoplon i Global Biodiversity Information Facility 
Neoctoplon – detaljert informasjon på Wikispecies
Megaceron

Megaceron er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, blanke, rødbrune trebukker. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen, det tredje leddet er kraftig forstørret, spoleformet. Pronotum er mye lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er smale og jevnbrede og ender i en liten tann. Hver dekkvinge har en gulaktig lengdestrek i midten. Beina er middels lange med noe fortykkede lår.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Brasil og Paraguay.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Ibidionini J. Thomson, 1860
Understammen Ibidionina J. Thomson 1860
Slekten Megaceron Martins, 1969
Megaceron antennicrassum (Martins, 1960)
Megaceron australe (Martins, 1960)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. oktober 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 5. oktober 2018 hos Wayback Machine.
(en) Megaceron i Encyclopedia of Life 
(en) Megaceron i Global Biodiversity Information Facility 
Megaceron – detaljert informasjon på Wikispecies
Coleroidion

Coleroidion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, blanke, rødbrune til brunsvarte trebukker med gule tegninger på dekkvingene. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er mye lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er smale og jevnbrede og ender i en skarp tann. Beina er middels lange med noe fortykkede lår.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt fra Venezuela i nord til Argentina i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Ibidionini J. Thomson, 1860
Understammen Ibidionina J. Thomson 1860
Slekten Coleroidion Martins, 1969
Coleroidion cingulum Martins, 1969
Coleroidion leucotrichum (Martins, 1960)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. oktober 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Coleroidion i Encyclopedia of Life 
(en) Coleroidion i Global Biodiversity Information Facility 
Coleroidion – detaljert informasjon på Wikispecies
Brechmoidion

Brechmoidion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, blanke, mørkbrunlige trebukker med gule tegninger på dekkvingene. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Oversiden er spredt kledt med fine, korte hår. Pronotum er mye lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er jevnbrede og ender i en skarp tann. Beina er middels lange og nokså slanke.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i det nordlige Sør-Amerika (Venezuela, Colombia og Ecuador).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Ibidionini J. Thomson, 1860
Understammen Ibidionina J. Thomson 1860
Slekten Brechmoidion Martins, 1969
Brechmoidion excisifrons (Martins, 1960)
Brechmoidion falcatum Napp & Martins, 1985


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. oktober 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 5. oktober 2018 hos Wayback Machine.
(en) Brechmoidion i Encyclopedia of Life 
(en) Brechmoidion i Global Biodiversity Information Facility 
Brechmoidion – detaljert informasjon på Wikispecies
Asynapteron

Asynapteron er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og slanke, brunlige trebukker med gule flekker på dekkvingene. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er mye lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er jevnbrede, noe tilspissede bak, beina nokså lange og slanke.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Mexico i nord til Peru i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Ibidionini J. Thomson, 1860
Understammen Compsina Martins, 1970
Slekten Asynapteron Martins, 1970
Asynapteron contrarium Martins, 1971
Asynapteron eburnigerum (Aurivillius, 1899)
Asynapteron equatorianum (Martins, 1960)
Asynapteron glabriolum (Bates, 1872)
Asynapteron inca (Martins, 1962)
Asynapteron ranthum Martins, 1970


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. oktober 2018 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Asynapteron i Encyclopedia of Life 
(en) Asynapteron i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Asynapteron – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Asynapteron – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Asynapteron – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Trimeroderus

Trimeroderus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utbredelse ==
Arten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Ibidionini J. Thomson, 1860 eller Callidiopini
Slekten Trimeroderus Fairmaire, 1896
Trimeroderus raffrayi Fairmaire, 1896


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Trimeroderus i Encyclopedia of Life 
(en) Trimeroderus i Global Biodiversity Information Facility 
Trimeroderus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Trimeroderus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cillium

Cillium er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utbredelse ==
Arten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Ibidionini J. Thomson, 1860 eller Callidiopini
Slekten Cillium Fairmaire, 1898
Cillium perrieri Fairmaire, 1898


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Cillium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ganosomus

Ganosomus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En ganske liten, blank, spinkel, brunrød trebukk. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Pronotum er mye lengre enn bredt, uten pigger langs kanten, innsnevret ved roten. Dekkvingene er jevnbrede, ganske smale med rettvinklede (skuldre", rundede i spissen.


== Utbredelse ==
Arten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Ibidionini J. Thomson, 1860 eller Callidiopini
Slekten Ganosomus Fairmaire, 1901
Ganosomus elegans Fairmaire, 1901


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Ganosomus i Encyclopedia of Life 
(en) Ganosomus i Global Biodiversity Information Facility 
Ganosomus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Trimeroderus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Korkpore

Korkpore, også kalt barkpore eller lenticell, er et porøst vev i peridermen (korkhuden) hos blomsterplanter. Cellene har en løs struktur som gjør at gass kan transporteres mellom indre deler av stammen og omgivelsene gjennom den ellers tette peridermen. Korkporene kan ses som striper og prikker i ytterbarken, og utformingen er et viktig kjennetegn for å skille ulike treslag. Korkporer kan også forekomme på røtter, for eksempel gulrot og potet, eller frukt, som epler og pærer. 


== Litteratur ==
«Lenticell». UiO: Institutt for biovitenskap. Besøkt 5. oktober 2018.
Fylkestingsvalget 1991

Fylkestingsvalget 1991 ble gjennomført 8. og 9. september 1991, samtidig med kommunestyrevalget. Valget ble holdt i alle fylker unntatt Oslo.Stemmerettsalderen var 18 år. Utenlandske statsborgere som på valgdagen hadde vært bosatt Norge sammenhengende de tre siste årene, hadde også stemmerett.
2 833 727 personer hadde stemmerett ved fylkestingsvalget. Det ble avgitt 1 845 938 stemmer. Oppslutningen var 62,8%, en nedgang fra forrige valg. Til sammenligning var oppslutningen ved kommunestyrevalget 66,7%. 6 735 stemmer ble forkastet.Ved valget ble det valgt 932 representanter til landets 18 fylker, Oslo unntatt. For å sikre kommunene en rimelig representasjon i 
fylkestingene i forhold til folketallet, tilfalt 122 av representantene på forhånd bestemte kommuner, såkalte utjamningsrepresentanter. Av de valgte representantene var 365 kvinner.


== Resultat ==


== Referanser ==
Cicatrion

Cicatrion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og slanke, brune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er mye lengre enn bredt, litt tønneformet, innsnevret ved roten. Dekkvingene er jevnbrede, noe tilspissede bak, med en gul lengdestrek, beina nokså lange med litt fortykkede lår.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Ibidionini J. Thomson, 1860
Understammen Compsina Martins, 1970
Slekten Cicatrion Martins, 1970
Cicatrion calidum Martins & Napp, 1986
Cicatrion constricticolle (Martins, 1962)
Cicatrion unicolor Martins, Galileo & Santos-Silva, 2015


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. oktober 2018 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Cicatrion i Encyclopedia of Life 
(en) Cicatrion i Global Biodiversity Information Facility 
Cicatrion – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Cicatrion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Moritz Brosig

Moritz Brosig (født 15. oktober 1815 i Fuchswinkel ved Patschkau i Oberschlesien, død 24. januar 1887 i Breslau) var en tysk komponist og organist, en ledende skikkelse innen den såkalte Breslauer Schule.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Brosig var yngste sønn av en riddergodsbesitter i Fuchswinkel ved Neisse. Da han var tre år gammel. døde faren, og da flyttet familien til Breslau. Her vokste han opp. 
Han gikk på det katolske Matthias-Gymnasium til prima. Deretter var han tre måndeder ved det katolskle lærerseminar, men hans svake helsemessige konstitusjon gjorde at han måtte slutte. Deretter bestemte han seg for å bli kirkemusiker. Han ble elev under domorganisten og den kongelige musikkdirektør ved instituttet for kirkemusikk ved Universitetet i Breslau Franz Wolf.


=== Musiker: organist, komponist ===
Brosig ble i 1838 ved St. Adalbert. Flere ganger trådte han inn for sin lærer ved domorgelet. 
Denne døde døde i 1843, og da ble Brosik hans etterfølger som domkirkeorganist. Brosig ble berømt for sitt orgelspill og sin improvisasjonskunst, selv om han aldri holdt noen konserter utenfor domkirken i Breslau. I 1853 søkte han om å overta stillingen som domkapellmester etter den avdøde Bernhard Hahn, og i konkurranse mot Peter Cornelius og B. Hahn d. J. fikk han stillingen.
Han var også privatdosent i musikk ved universitetet der og andre direktør ved instituttet for katolsk kirkemusikk i samme by. Blant hans studenter var Adolf Cebrian, Salomon Jadassohn, Anna Benfey og Hermann Scholtz.
Han var æresmedlem av Ceciliaakademiet i Roma.


== Verker ==
Ueber die alten Kirchen-Compositionen des 16. und 17. Jahrhunderts und ihre Wiedereinführung beim Katholischen Gottesdienste. Leipzig: F. E. C. Leuckart, 1880.
Handbuch der Harmonielehre und Modulation. 6. Aufl., neu bearb. und mit Beitr. vers. von Carl Thiel. Leipzig: Leuckart, 1912.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lothar Hoffmann-Erbrecht (1986). Musikgeschichte Schlesiens. Dülmen: Laumann. 
Lothar Hoffmann-Erbrecht (Hrsg.) (2001). Schlesischens Musiklexikon. Augsburg: Weißner. , S. 95f
Alois Schirdewahn: Domkapellmeister Professor Dr. Moritz Brosig. (Züge aus seinem und seiner Eltern Leben) (= Zur schlesischen Kirchengeschichte. Bd. 18, ZDB 1171613-7). Verlag der Neisser Zeitung, Neisse 1936.
Rudolf Walter (d. i.: Rudolf Walter Kischke): Moritz Brosig. (1815-1887). Domkapellmeister in Breslau (= Schriften der Stiftung Haus Oberschlesien. Bd. 3). Laumann, Dülmen 1988, ISBN 3-87466-112-1 (mit Werkverzeichnis).


== Kilder ==
(sv) Brosig, Moritz i Nordisk familjebok (2. utgave, 1905)


== Eksterne lenker ==
(en) Moritz Brosig – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Moritz Brosig på Discogs 
(en) Moritz Brosig på MusicBrainz
Corimbion

Corimbion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og slanke, brune eller brunsvarte trebukker, dekkvingene gjerne med lyse tegninger. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er mye lengre enn bredt, sylindrisk. Dekkvingene er jevnbrede, noe tilspissede bak, med en gul lengdestrek, beina nokså lange med litt klubbeformede lår.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Guatemala i nord til Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Ibidionini J. Thomson, 1860
Understammen Compsina Martins, 1970
Slekten Corimbion Martins, 1970
Corimbion antennatum Martins & Galileo, 2014
Corimbion balteum Martins, 1970
Corimbion caliginosum Martins, 1970
Corimbion kuckartzi Santos-Silva, Galileo & Wappes, 2015
Corimbion ledezmae Santos-Silva, Galileo & Wappes, 2015
Corimbion martinsi Giesbert, 1998
Corimbion mutabile Bezark, Santos-Silva & Galileo, 2016
Corimbion nigroapicatum Martins, 1970
Corimbion supremum Martins, 1970
Corimbion terminatum Martins, 1970
Corimbion vulgare Martins, 1970


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. oktober 2018 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 5. oktober 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Corimbion i Encyclopedia of Life 
(en) Corimbion i Global Biodiversity Information Facility 
Corimbion – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Corimbion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gabrielle d’Estrées

Gabrielle d'Estrées (født 1573 på slottet Cæuvres i Picardie i Frankrike, død 10. april 1599 i Paris) var en fransk adelsdame og maitresse til kong Henrik IV av Frankrike. Hun var sønnedatter til Jean I d'Estrées.


== Portrettert i kunst ==

Gabrielle d'Estrées er den formodede hovedpersonen i maleriet Gabrielle d'Estrées og en av hennes søstre av en ukjent kunstner (malt cirka 1594). Gabrielle sitter i et bad og holder (formodentlig) Henriks kroningsring, mens hennes søster sitter inntil henne og klyper hennes høyre brystvorte. En mulig tolkning av denne gesten kan være at det skulle tilkjennegis at Gabrielle var gravid. Henrik gav Gabrielle ringen som et tegn på sin kjærlighet straks før hun døde. Maleriet befinner seg i Louvre i Paris.J. M. W. Turner malte en akvarell av The Palace of the Fair Gabrielle at Bougival (privat samling, USA.).


== Bildegalleri ==

		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jean Baptiste Honoré Raymond Capefigue: Gabrielle d’Estrées et la politique de Henri IV. Amyot, Paris 1859.
Jean Castarède: Gabrielle d'd'Estrées. Ou la passion du roi. Acropole, Paris 1987, ISBN 2-7357-0067-4.
Adrien Desclozeaux: Gabrielle d'Estreés, marquise de Monceaux, duchesse de Beaufort. Honoré Champion, Paris 1889.
Peter Claus Hartmann (utg.): Französische Könige und Kaiser der Neuzeit. Von Ludwig XII. bis Napoleon III. 1498–1870 (= Beck'sche Reihe 1724). Beck, München 2006, ISBN 3-406-54740-0, S. 163–164.
Eleanor Herman: Sex with Kings. 500 Years of Adultery, Power, Rivalry, and Revenge. William Morrow, New York NY 2004, ISBN 0-06-058543-9.
Sylvia Jurewitz-Freischmidt: Herrinnen des Louvre. Frankreichs Regentinnen Maria de' Medici und Anne d' Autriche. Casimir Katz, Gernsbach 2005, ISBN 3-925825-98-3, S. 25–30, 35, 47.
Nadine Kuperty (Mandel): Une vie inédite de Gabrielle d'Estrées. In: Bibliothèque d'Humanisme et Renaissance. Bd. 53, Nr. 1, 1991, ISSN 0006-1999, S. 81–90.


== Kilder ==
Estrées 2. Gabrielle d’ i Nordisk familjebok (2. utgave, 1907)