jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
W87

W87 er et amerikansk kjernefysisk missilstridshode. Stridshodet har en eksplosiv kraft på 475 KT, 19 ganger sterkere enn atombombene sluppet over Hiroshima og Nagasaki i 1945. Stridshodet ble laget for å kunne bli utstyrt på LGM-118A Peacekeeper-ICBM-er som var utstyrt med MIRV-er. Et Peacekeeper-missil kunne romme 10 W87-stridshoder, og når missilet nådde målet sitt ville stridshodene bli skutt ut individuelt mot hvert sitt mål noe som dekket et større område og gjorde missilen mer destruktiv enn noe annet. Etter at Peacekeeper-missilene ble utrangert i 2005 ble 250 W87-stridshoder plassert singulært på Minuteman III-missiler.


== Beskrivelse ==
Stridshodet ble designet i februar 1982 ved Lawrence Livermore National Laboratory og ble produsert fra juli 1986 til desember 1988. Designet var svært likt W88-stridshodet som ble designet ved Lost Alamos National Labratory. W87 har alle de moderne sikkerhetstiltakene som en varmesikker plutoniumskjerne og en avansert armerings- og detonasjonsmekanisme. Stridshodet hr en diameter på 56 cm og en lengde på 180 cm. Det er sagt å veie rundt 200 til 250 kg. I dag er der 250 stridshoder i operativ tjeneste. De resterende har enten blitt lagret eller ødelagt. 
		
		
		


== Eksterne lenker ==
http://nuclearweaponarchive.org/Usa/Weapons/W87.html
https://www.globalsecurity.org/wmd/systems/w87.htm
Nimrodsborgen

Nimrodsborgen (eller Subeibé; arabisk: Qala'at al-Subeiba, som betyr «borgen på den store klippen»; hebraisk: מבצר נמרוד, Mivtzar Nimrod) er en middelalderfesttninbg fra 1200-tallet, som sies å være bygd av Saladins nevø al-Aziz Uthman, og som ligger der den nordlige del av Golanhøyden støter mot Hermonfjellets utløpere. Festningen er under navnet Nimrod nasjonalpark en av Israels nasjonalparker. Parken er på knapt 20 hektar. 


== Navn ==
Borgens navn Nimrod oppstod på grunnlag av en lokal tradisjon som sier at Noas tippoldebarn, «den første som ble mektig på jorden. Han ble en mektig jeger for Herrens ansikt» (1. Mos. 10,8–9) Nimrod, bodde på denne klippen.


== Beliggenhet ==
Nimrodsborgen ligger på en smal klipperygg på 800 meters høyde, tre km øst for en av elvens Jordans tre kilder, Banyaskilden. Den lar seg nå (2018) egentlig bare nå via vei 9898, en sidevei mellom Route 99 som løper fra Qiryat Shemona (22 km mot øst) og Route 98 som er 10 km unna som løper langs Hermonfjellet og frem til den syriske grense slik den de facto har løpt etter Israels annektering av Golan etter Seksdagerskrigen. Fra det mektige festningsanlegget skuer man ut over grensetrraktene mellom, Israel, Libanon og Syria.
Festningskomplekset er 420 meter langt og 150 meter bredt, og er bygd med kubiske steiner.


== Historie ==
Det er ikke bevist om borgen ble bygget av korsfarere eller av ayyubider. Sannsynligvis ble borgen Nimrod anlagt i 1229 eller deromkring av ayyubide-emir al-Aziz Uthman, en bror av sultan al-Kamil, for å verge mot at Fredrik IIs korstog skulle rykke frem mot Damaskus. Årene terrer ble borgen utbygd flere ganger, hovedsakelig under sultan Baibars I (1260–1277). Borgen overvåket veiforbindelsen fra Galilea til Damaskus der den løp gjennom en trang dal mellom Hermon og Golanhøyden, og til vern av byen Banyas. Området var sterkt omkjempet, og kontrollen over borgen skiftet frem og tilbake mellom sarasenere og korsfarere.
Allerede ved utgangen av 1200-tallet mistet borgen sin betydning, ettersom sarasenerne klarte å redusere korsfarenes nærvær i området.
Det var først da osmanene erobret landet i 1517 at borgen gjenvant en viss betydning som luksuriøst fengsel for den osmanske adel. Etter at denne funksjon opphørte senere i det samme århundre, forfalt biorgen. Et jordskjelv på 1700-tallet reduserte den til en ruin.


== Anlegget ==
Baedeker-reiseguiden «Palästina und Syrien» fra tidlig 1900-tall omtalte Nimrodsborgen som «eines der besterhaltenen und großartigsten Schlösser in Syrien» (1904: 229) - altså som en av Syras mest storslagne og best bevarte slott. Den gang mente man med «Syria» hele det kulturrlandskap som nå er omfattet av Syria, Libanon og Det Hellige land - Israel og Palestina. 
Festningen blir forvaltet av den israelske myndighet for natur og naturreservater. Det er tilgjengelig for besøkende.


== Billedgalleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hugh Kennedy: Crusader castles. Cambridge University Press, 1994.


== Eksterne lenker ==
(en) Nimrod Fortress – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Land der Bibel: Qala'at Nimrud
Metacmaeops

Metacmaeops er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.


== Utseende ==
En nokså liten (ca. 6 millimeter), rødbrun trebukk, dekkvingene er gule med svarte lengdestriper. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er klokkeformet, smalere enn dekkvingene som er litt avsmalnende bakover, ganske tett og kraftig punkterte. Beina er middels lange og tynne.


== Levevis ==
De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. Disse artene går i ved av bartrær. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det østlige USA.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Rhagiini
Slekten Metacmaeops Linsley & Chemsak, 1972
Metacmaeops vittata (Swederus, 1787)


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Lepturini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Metacmaeops i Encyclopedia of Life 
(en) Metacmaeops i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Metacmaeops hos ITIS 
(en) Metacmaeops hos NCBI 
(en) Kategori:Metacmaeops – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Metacmaeops – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Metacmaeops – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
Bildegalleri, Amerikanske arter Arkivert 5. desember 2018 hos Wayback Machine.
Neanthophylax

Neanthophylax er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 13-18 millimeter), kraftige, rødbrune til svarte trebukker, dekkvingene kan være lysere. Antennene er tynne og litt kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet, smalere enn dekkvingene som er litt avsmalnende bakover til jevnbrede, ganske tett og kraftig punkterte. Beina er middels lange og tynne.


== Levevis ==
De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. Disse artene går i ved av bartrær. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i det vestlige USA.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Rhagiini
Slekten Neanthophylax Linsley & Chemsak, 1972
Neanthophylax mirificus (Bland, 1865)
Neanthophylax pubicollis Linsley & Chemsak, 1972
Neanthophylax subvittatus (Casey, 1891)
Neanthophylax tenebrosus (LeConte, 1873)


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Lepturini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Neanthophylax i Encyclopedia of Life 
(en) Neanthophylax i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neanthophylax hos ITIS 
(en) Neanthophylax hos NCBI 
Neanthophylax – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Neanthophylax – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
Bildegalleri, Amerikanske arter Arkivert 5. desember 2018 hos Wayback Machine.
Paktoxotus

Paktoxotus er en slekt av biller som tilhører gruppen blomsterbukker i familien trebukker (Cerambycidae). Larvene lever under barken på døde trær.


== Utseende ==
En middelsstor, slank, brunlig trebukk. Antennene er tynne, lengre enn kroppen. Pronotum er sylindrisk. Dekkvingene er nesten jevnbrede, med lyse lengdestriper av fine hår. Beina er middels lange og slanke.


== Levevis ==
De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker av og til blomster. Når billene blir forstyrret, strekker de forkroppen skrått oppover, de kan da virke nesten aggressive, men er helt harmløse for mennesker.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Pakistan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802  – 120 arter i Europa
Stammen Rhagiini Kirby, 1837
Slekten Paktoxotus Holzschuh, 1974
Paktoxotus pallidus Holzschuh, 1974


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paktoxotus i Encyclopedia of Life 
(en) Paktoxotus i Global Biodiversity Information Facility 
Paktoxotus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Paktoxotus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Katalog med utbredelsesdata, palearktiske arter Arkivert 3. desember 2018 hos Wayback Machine.
Taiwanocarilia

Taiwanocarilia er en slekt av biller som tilhører gruppen blomsterbukker i familien trebukker (Cerambycidae). Larvene lever under barken på døde trær.


== Utseende ==
En nokså liten (ca. 9 millimeter), slank, matt svart trebukk. Hodet er forholdsvis stort og bredt med utstående fasettøyne. Antennene er tynne, litt kortere enn kroppen. Pronotum er klokkeformet, tett og kraftig punktert. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover. Beina er middels lange og slanke.


== Levevis ==
De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker av og til blomster. Når billene blir forstyrret, strekker de forkroppen skrått oppover, de kan da virke nesten aggressive, men er helt harmløse for mennesker.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Taiwan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802  – 120 arter i Europa
Stammen Rhagiini Kirby, 1837
Slekten Taiwanocarilia Hayashi, 1983
Taiwanocarilia atra (Tamanuki, 1942)


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Taiwanocarilia i Encyclopedia of Life 
(en) Taiwanocarilia i Global Biodiversity Information Facility 
Taiwanocarilia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Taiwanocarilia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Katalog med utbredelsesdata, palearktiske arter Arkivert 3. desember 2018 hos Wayback Machine.
Bilder av arten
Heffernia

Heffernia er en slekt av biller som tilhører gruppen blomsterbukker i familien trebukker (Cerambycidae). Larvene lever under barken på døde trær.


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, blankt brunrøde og svarte trebukker. Antennene er tynne, gjerne litt kortere enn kroppen. Pronotum er sekskantet med en skarp tann på hver side. Dekkvingene er jevnbrede, helt røde, helt svarte eller med rød rot og svart spiss. Beina er svarte, middels lange og slanke.


== Levevis ==
De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker av og til blomster. Når billene blir forstyrret, strekker de forkroppen skrått oppover, de kan da virke nesten aggressive, men er helt harmløse for mennesker.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Filippinene, Borneo og Java.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802  – 120 arter i Europa
Stammen Rhagiini Kirby, 1837
Slekten Heffernia Vives, 2001
Heffernia borneana Vives, 2001
Heffernia filipina Vives, 2005
Heffernia javana Vives, 2010


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Heffernia i Encyclopedia of Life 
(en) Heffernia i Global Biodiversity Information Facility 
Heffernia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Heffernia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Katalog med utbredelsesdata, palearktiske arter Arkivert 3. desember 2018 hos Wayback Machine.
Pedro Chirino

Pedro Chirino (født 1557 i Osuna i Andalucia i Spania, død 16. september 1635 i Manila på de filippinske øyer) var en spansk katolsk prest tilhørende jesuittordenen som virket som misjonær på de filippinske øyer.  Han er særlig kjent for sitt verk Relación de las Islas Filipinas (1604), som var ett av de første som ble skrevet om Filippinene og dets folk og kulturer.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Pedro Osuna fikk høyere utdannelse i både sivilrett og kanonisk rett i Sevilla i Andalucia. Han trådte som 23-åring inn i jesuittordenen. 


=== Til Filippinene ===
Han ble snart utpekt til å reise som misjonær på de filippinske øyer. Han ankom der i 1590, sammen med Gomez Perez Dasmariñas,som akkurat var blitt utnevnt av den spanske krone til generalguvernør på Filippinene.Han ble først postert til Balayan i det som senere ble provinsen Batangas, på hovedøya Luzon og et stykke sør for Manila. Så ble han sogneprest i Taytay allerede i 1591. I løpet av sin tid som sogneprest i Taytay, flyttet han menighetskirken fra sin opprinnelige plass nede nær innsjøen Laguna de Bay og godt opp i høyden, til hvor byen er i dag. 
Han begynte også å fordype seg i språket tagalog, og ble etter en tid i stand til å preke på tagalog - den første tagalogpreken holdt han den 15. august 1591 i anledning av jesuittenes etablering av en misjonsmenighet i Antipolo i det samme området øst for Manila.Pater Chirino ble også sendt til misjonsstasjoner i Tigbauan på øya Panay fra februar 1593 til april 1595, og så til øya Leyte i juni 1595. Det var i Tigbauan at pater Chirino etablerte i 1593 det som skulle bli jesuittenes første boarding school på Filippinene.I den periode han virket i øygruppen nedtegnet han også hvordan det gamle filippinske skrivesystemet, som benyttet baybayinskrift, til det latinske alfabet. I tillegg begynte han å nedskrive hva han lærte om øyenes tidlige historie, og sine egne observasjoner om befolkningens levemåte i samtiden.


=== Tilbake i Europa ===
Ved sin tilbakekomst til Europa i 1602 arbeidet han med det materialet han hadde samlet, og det ble en bok med tittelen Relación de las Islas Filipinas. Boken ble publisert i Roma i 1604.
I Europa ble det mulig for ham å se til at jesuitrtenes misjon på Filippinene ble etablert og anerkjent sojm en egen størrelse både i kongelige og pavelige kirkelige sirkler og hoff. Hans anstrengelser bevirket at jesuittordenens generalsuperior pater Claudio Acquaviva utstedte et dekret som eleverte den filippinske misjon til status som vise-provins, uavhengig av ordensprovinsen Mexico.


=== Til Filippinene igjen ===
Pater Chirino returnerte til Filippinene i 1606 og fortsatte å skrive om øygruppen; mange av hans skrifter er fortsatt ikke blitt utgitt. 
Han døde i Manila den 16. september 1635.


== Referanser ==
Encyclopidonia

Encyclopidonia er en utdødd slekt av biller som tilhører gruppen blomsterbukker i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Arten er beskrevet fra et hunn-eksemplar. En nokså liten (9 millimeter), avlang, svart trebukk med brunrøde bein. Antennene var tynne, omtrent to tredjedeler så lange som kroppen. Oversiden var meget tett og kraftig punktert. Pronotum var avrundet, bredere enn langt, innsnevret ved roten. Dekkvingene var jevnbrede med markerte "skuldre". Beina var middels lange og slanke.


== Levevis ==
Artene hadde trolig et lignende levesett som moderne blomsterbukker. De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra baltisk rav, som stammer fra eocen eller tidlig oligocen.


== Systematisk inndeling ==
Arten bør muligens plasseres i slekten Pseudosieversia, som har nålevende arter i Øst-Asia.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802  – 120 arter i Europa
Stammen Rhagiini Kirby, 1837
Slekten Encyclopidonia Vitali, 2009
Encyclopidonia punctatissima Vitali, 2009


== Kilder ==
F. Vitali (2009) The cerambycids included in Baltic amber: current knowledge status with the description of new taxa (Coleoptera, Cerambycidae). Denisia 26: 231-242. [1]


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Encyclopidonia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bilder av arten Arkivert 5. desember 2018 hos Wayback Machine.
Fossilworks - Encyclopidonia. Paleontologisk database Arkivert 5. desember 2018 hos Wayback Machine.
Japanocorus

Japanocorus er en slekt av biller som tilhører gruppen blomsterbukker i familien trebukker (Cerambycidae). Larvene lever under barken på døde trær.


== Utseende ==
En middelsstor, slank, svart trebukk, pronotum med gule kanter, dekkvingene med blålig metallglans. Antennene er tynne, litt kortere enn kroppen. Pronotum er sekskantet med en skarp tann på hver side, kullsvart i midten, men gult langs kanten. Dekkvingene er litt innsnevrede i midten, tett og kraftig punkterte. Beina er svarte, nokså lange, lårene litt fortykkede, leggene gulaktige.


== Levevis ==
De fleste av artene har larver som utvikler seg under barken på nylig døde trær. Fordi utviklingstiden gjerne er forholdsvis kort kan de også gjøre seg nytte av nyfelt tømmer. De voksne billene er livlige dyr som løper raskt og gjerne flyr i solskinn om våren. De besøker av og til blomster. Når billene blir forstyrret, strekker de forkroppen skrått oppover, de kan da virke nesten aggressive, men er helt harmløse for mennesker.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Sakhalin og Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802  – 120 arter i Europa
Stammen Rhagiini Kirby, 1837
Slekten Japanocorus Danilevsky, 2012
Japanocorus caeruleipennis (Bates, 1873)


== Eksterne lenker ==
(en) Japanocorus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Japanocorus hos NCBI 
Japanocorus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Japanocorus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Katalog med utbredelsesdata, palearktiske arter Arkivert 3. desember 2018 hos Wayback Machine.
Laurentius Bojerus

Laurentius Bojerus, også kjent ved sitt polske navn Wawrzyniec Böjer (født 1563 i Stockholm, død 13. februar 1619 i Braunsberg) var en svensk-polsk jesuittprest og poet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Laurentius Bojerus flyttet tidlig utenlands (ut av Sverige) for studier. Formodentlig avsluttet han dem i Douai eller Leuven.


=== Jesuitt ===
I året 1587 trådte han inn i jesuittordenens novitat i Kraków, der han vant berømmelse som humanist og dikter.
Han ble med tiden forflyttet til Vilna (det vil si Vilnius), der han i ni år underviste i poetikk og retorik, og deretter i tre år i matematikk, hvorpå han på nytt ble forflyttet, denne gang til jesuittenes kolleg i Braunsberg, der han i to år foreleste i teologi.
Under pseudonymet Emilian Ensgler beskrev han i Pompa Cazimiriana overflyttelsen av den hellige Kasimirs fane til Vilna i 1604. Under et annet pseudonym, Krzysztof Zawisza, utgav han i 1606 Carolomachia, en heltedikt der han forherliget den polske seieren i slaget ved Kirkholm. Han forfattet også noen kortere dikt, hvorav noen er medtatt i Jedrzej Jurgiewicz' mot Andrzej Wolans Apologia contra calumnias jesuitarum rettede svar. Blant andre arbeider kan nevneshans dikt Historia de somniis eorumque eventibus.


== Referanser ==


== Kilder ==
(sv) Laurentius Bojerus i Svenskt biografiskt lexikon
Grignardreaksjon

Grignardreaksjon er en organometallisk kjemisk reaksjon der alkyl, vinyl eller aryl-magnesiumhalid (Grignardreagenset) adderes til en karbonylgruppe i et aldehyd eller keton. Denne reaksjonen er et viktig redskap i dannelsen for karbon-karbon bånd. Reaksjonen mellom et organisk halid med magnesium er ikke en Grignardreaksjon, men danner et Gringardreagens.
  
Grignardreaksjoner og Gringardreagenset er oppkalt etter oppdageren François Auguste Victor Grignard som publiserte oppdagelsen i 1900 og fikk Nobelprisen i kjemi i 1912.  


== Reaksjonmekanisme ==
Grifnardreagenset reagerer som en nuklofil, ved å angripe det elektrofile karbonatomes som er ved det plar bundede karbonylgruppen. Addisjonen av Grignardreagenset til karbonylet er ofte ved en seksring som overgangstilstand.


== Kilder ==