jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Karpatiske Sich

Karpatiske Sich (ukrainsk: Організація народної оборони Карпатська Січ, Orhanizatsiia narodnoii oborony Karpatska Sich-Nasjonal Forsvarsorganisasjon Karpatiske Sich) er irregulære soldater fra den kortvarige eksistensen av det såkalte Karpato-Ukraina.


== Styrke og organisasjon ==
Karpatiske Sich (Karpatska Sich) (Karpatiske Sich Nasjonale Forsvarsorganisasjon) var en paramilitær organisasjon i den karpatiske del av Ukraina i årene 1938-9, dannet i november 1938 fra enheter fra det ukrainske nasjonale forsvaret (organisert I Uzjhorod av ukrainske nasjonalister og ledet av Stepan Rosokha).
I februar 1939 Hadde Sich opp til 15 000 medlemmer, men bare 2000 var organisert for å kjempe. Sich hadde fem garnisoner, som inneholdt totalt 2000 mennesker, hvorav bare 300-400 var bevæpnet. Strukturen lignet på den som kosakkene brukte, med betegnelser som  Otaman (sjef), Sotnyk (selskap (sotnya) sjef), Chotar (Tropp (chota) Sjef), Desiatnyk (korporal), Starshy Sichovyk (visekorporal) og Sichovyk (menig). Uniformer ble vedtatt i februar 1939 og besto av en fire knapp tunika med åpen krage og knebukser. Insignia var ikke standardisert. Sich brukte tsjekkiske våpen.


== Offisiell veteranstatus i 2019 ==
I slutten av mars 2019 var tidligere karpatiske sich-soldater (og andre tidligere medlemmer av irregulære væpnede grupper innen ukrainske nasjonalister som var aktive under andre verdenskrig og det første tiåret etter krigen) offisielt gitt status som veteraner. Dette betydde at de for første gang kunne motta veteranfordeler, inkludert gratis offentlig transport, subsidiert helsehjelp, årlig pengestøtte og offentlige tjenesterabatter, og vil nyte de samme sosiale ytelser som tidligere ukrainske soldater tilhørende den Røde Hær av Sovjetunionen.Det hadde vært flere tidligere forsøk på å gi tidligere ukrainske nasjonalistkrigere offisiell veteranstatus, spesielt under administrasjonen i 2005-2009 under President Viktor Jusjenko, men alle mislyktes.


== Se også ==
Sich


== Referanser ==
Fustigeropsis

Fustigeropsis er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
En liten, nærmest pæreformet køllebille. Antennene består tilsynelatende av bare ett, klubbeformet ledd. Hodet er lengre enn bredt med små fasettøyne, pronotum rundet, noe lengre enn bredt, dekkvingene kraftig utvidet bakover, nokså korte.


== Levevis ==
Sannsynligvis er alle medlemmene i gruppen Clavigeritae knyttet til maur (de er myrmekofiler). Denne slekten er i alle fall delvis knyttet til maur i slekten Crematogaster.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Afrika (Sør-Afrika).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Clavigeritae
Gruppen Clavigerini Leach, 1815
Understammen Clavigerodina Schaufuss, 1882
Slekten Fustigeropsis Raffray, 1890
Fustigeropsis peringueyi (Raffray, 1887)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fustigeropsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Fustigeropsis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Fustigeropsis – detaljert informasjon på Wikispecies
Austroeuplectus

Austroeuplectus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter lange), avlange biller med korte dekkvinger. På farge er de gjerne mer eller mindre rødbrunlige. De skiller seg fra de fleste andre køllebiller på sin slanke kroppsform. Hodet er omtrent firkantet med markerte bakhjørner, små, runde fasettøyne og groper i pannen. Antennene er middels lange og ganske kraftige, leddene bredere enn lange. De tre ytterste leddene danner en løs kølle, særlig det siste leddet er forstørret. Pronotum er omtrent så langt som bredt, med rundede sider, bredest litt foran midten. Det har gjerne noen små groper. Dekkvingene er rundede, glatte, uten punktstriper, og ganske korte. Bakkroppen er sylindrisk, beina ganske korte med tre-leddete føtter.


== Levevis ==
De kan blant annet finnes under barken på døde trær, i råtten ved og hule trær..


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
Stammen Euplectini LeConte, 1862
Slekten Austroeuplectus Chandler, 2001
Austroeuplectus oz Cahbdler, 2001 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Austroeuplectus i Global Biodiversity Information Facility 
Austroeuplectus – detaljert informasjon på Wikispecies
Morphogenia

Morphogenia er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
En liten (men stor til å være køllebille, ca. 3 millimeter), avlang, blankt rødbrun køllebille. Hodet er nokså stort og rundet med små fasettøyne. Antennene er forholdsvis korte og svakt kølleformede. Pronotum er bredt rundet, med roten betydelig bredere enn dekkvingene, som er rundede og middels lange. Bakkroppen er oval og nokså bred, tre ryggledd er synlige bak dekkvingene.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Jubini Raffray, 1904
Slekten Morphogenia Parker, 2014 Morphogenia struhli Parker, 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morphogenia i Global Biodiversity Information Facility 
Morphogenia – detaljert informasjon på Wikispecies
UNA-UNSO

UNA-UNSO, Den ukrainske Nasjonalforsamlingen – Ukrainske nasjonale selvforsvar (ukrainsk: Українська Національна Асамблея-Українська Народна Самооборона , УНА-УНСО) er en ultraradikal nasjonalistisk organisasjon i Ukraina.
I november 2013 innledet UNA-UNSO et samarbeid med flere andre høyreekstreme organisasjoner i Ukraina. Samarbeidet førte til opprettelsen av Høyre Sektor.
Pseudoplectus

Pseudoplectus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Bittesmå (ca. 1 millimeter), avlange, gulbrune eller rødbrune køllebiller. Hodet er trekantet med velutviklede fasettøyne. Antennene er middels lange, 11-leddete med en tre-leddet klubbe. Pronotum er bredere enn langt, ovalt. Dekkvingene er omtrent så lange som den frie delen av bakkroppen bak dem, som er litt kølleformet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Europa inkludert Kanariøyene.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
Stammen Trichonychini
Understammern Panaphantina Jeannel, 1950
Slekten Pseudoplectus Reitter, 1882
Pseudoplectus fuscipennis Reitter, 1883
Pseudoplectus perplexus (Jacquelin du Val, 1854)


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudoplectus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pseudoplectus hos Artsdatabanken 
(sv) Pseudoplectus hos Dyntaxa 
(en) Pseudoplectus hos Fauna Europaea 
Pseudoplectus – detaljert informasjon på Wikispecies
Tryzub (organisasjon)

Tryzub (ukrainsk: Тризуб) er en høyreekstrem ukrainask paramilitær organisasjon grunnlagt i 1993 av Kongressen for ukrainske nasjonalister. Dens fulle navn er Stepan Bandera all-ukrainsk organisasjon "Tryzub" (ukrainsk: Всеукраїнська організація ″Тризуб″ імені Степана Бандери) og dens hovedformål er å skape Den ukrainske forenede selvstendige stat (ukrainsk: Українська Соборна Самостійна Держава, УССД). Ifølge Tryzub er dens fiender i å nå dette målet "imperialisme og sjåvinisme, fascisme og kommunisme, kosmopolitikk og pseudo-nasjonalisme, totalitarisme og anarki, en ondskap som søker å parasittere på ukrainsk svette og blod ".


== Referanser ==
Aporhexius

Aporhexius er en slekt av små, fint hårete, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), avlange, rødbrunlige køllebiller. Oversiden er tett punktert. Hodet er nokså stort og bredt med middelsstore fasettøyne. Antennene er omtrent så lange som hode + pronotum, kraftige, med en markert, to-leddet klubbe ytterst. Pronotum er mer eller mindre hjerteformet med en fin midtfure. Dekkvingene er nokså korte, rundede med en lengdefure. Det meste av bakkroppen blir ikke dekket av dekkvingene. Beina er middels lange med noe klubbeformede lår.


== Levevis ==
Artene lever på bakken mellom løvstrø.


== Utbredelse ==
Gruppen er spredt utbredt i den neotropiske økosonen (Panama og Bolivia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Trogastrini Jeannel, 1949
Understammen Trogastrina Jeannel, 1949
Slekten Aporhexius Raffray, 1904 Aporhexius pubescens Raffray, 1904
Aporhexius robustus (Motschulsky, 1855)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aporhexius i Global Biodiversity Information Facility 
Aporhexius – detaljert informasjon på Wikispecies
Stenosagola

Stenosagola er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller.


== Utseende ==
Små til middelsstore, brunlige køllebiller. Kroppsformen er nokså smal. Antennene er knapt fortykkede mot spissen, nokså lange. Hodet er bredt med små fasettøyne. Pronotum er rundet, bredest foran midten. Dekkvingene er rundede, omtrent så brede som pronotum. Bakkroppen er noe bredere enn dekkvingene, fire ledd er synlige bak disse, gjerne tett hårete. Beina er kraftige, særlig lårene på forbeina er fortykkede.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia og New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Faronitae - bare én undergruppe:
Gruppen Faronini Raffray, 1890
Slekten Stenosagola Broun, 1921
Stenosagola butcheri Park & Carlton, 2013
Stenosagola chandleri Park & Carlton, 2013
Stenosagola clarkei Park & Carlton, 2013
Stenosagola connata (Broun, 1911)
Stenosagola domettensis Park & Carlton, 2013
Stenosagola dugdalei Park & Carlton, 2013
Stenosagola egmontensis Park & Carlton, 2013
Stenosagola eylesi Park & Carlton, 2013
Stenosagola fiordlandensis Park & Carlton, 2013
Stenosagola gracilis (Broun, 1893)
Stenosagola haunuiensis Park & Carlton, 2013
Stenosagola huiaensis Park & Carlton, 2013
Stenosagola newtoni Park & Carlton, 2013
Stenosagola northlandensis Park & Carlton, 2013
Stenosagola nunni Park & Carlton, 2013
Stenosagola pseudoconnata Park & Carlton, 2013
Stenosagola pseudogracilis Park & Carlton, 2013
Stenosagola ramsayi Park & Carlton, 2013
Stenosagola stewartensis Park & Carlton, 2013
Stenosagola tararuaensis Park & Carlton, 2013
Stenosagola thayerae Park & Carlton, 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stenosagola i Global Biodiversity Information Facility 
Stenosagola – detaljert informasjon på Wikispecies
Berdura

Berdura er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Bittesmå (gjerne 1-2 millimeter), blanke, rødlige kortvinger. Kroppen er pæreformet. Hodet er trapesformet, med små, runde fasettøyne og groper i pannen. Antennene er middels kraftige. Maksillepalpene er lange, det ytterste leddet ganske stort. De ytterste leddene danner en kølle. Pronotum er forholdsvis lite, med rundede sider, bredest omtrent i midten, med runde, dype groper. Dekkvingene dekker omtrent halve bakkroppen, er blanke og rundede. Bakkroppsleddene er ganske korte, det aller meste av den synlige delen av bakkroppen er dekket av ett ryggledd. Beina er nokså lange, leggene litt krumme.


== Levevis ==
Disse billene lever på fuktige steder, som sumper og elvebredder, og også i maurtuer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og Karibia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
Gruppen Brachyglutini Raffray, 1904
Slekten Berdura Reitter, 1882Berdura dentipalpa O. Park, 1942
Berdura excisula Reitter, 1883
Berdura leavitti O. Park, 1976


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Berdura i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Berdura hos ITIS 
Berdura – detaljert informasjon på Wikispecies
Aleksander Bortnikov

Aleksander Bortnikov (russisk: Алекса́ндр Васи́льевич Бо́ртников) født 1951, er en russisk embetsmann. Han har vært direktør for den føderale sikkerhetstjenesten FSB siden mai 2008. Han overtok stillingen etter Nikolaj Patrusjev. Bortnikov er medlem av Russlands sikkerhetsråd.


== Referanser ==
Sylvkallen

Sylvkallen, også kjent som Storhornet, (1310 moh.) er et fjell i Ørsta kommune på Sunnmøre. Fjellet er en del av Sunnmørsalpene, og ligger på vestsiden av Hjørundfjorden, sør for bygden Store-Standal.


== Navnebruk ==
På både kart og på folkemunne i Ørsta brukes navnet Sylvkallen; på Standal og i bygdene rundt blir fjellet av mange omtalt som Storhornet.


== Referanser ==
Hertugdømmet Urbino

Hertugdømmet Urbino var et uavhengig hertugdømme i det tidligmoderne Sentral-Italia, med et omfang som tilsvarer den nordlige halvdel av den moderne regionen Marche. Det tilkom i år 1443 og ble annektert av Kirkestaten i 1625. 
I øst lå det mot Adriahavet, i vest mot republikken Firenze, og i sør mot Kirkestaten. Mot nordvest vekslet det litt mellom forskellige småstater tilknyttet pavens domener. 
Urbinos første herskere var av adelsslekten Montefeltro. Keiser Fredrik II gjorde dem i  1213 til grever av Urbino. Den første hertug av Urbino var Oddantonio da Montefeltro, som fikk tittelen i 1443 av pave Eugenius IV.I 1523 ble hovedstaden flyttet fra Urbino til Pesaro. Etter at Cesare Borgia hadde hersket over hertugdømmet noen korte år fra 1502 til 1508, falt det inn under den pavelige slekt della Rovere, som beholdt det til 1625, da pave Urban VIII annekterte det til Kirkestaten som  Legazione del Ducato di Urbino (senere Legazione di Urbino).


== Referanser ==


== Litteratur ==
James Dennistoun (1851). Memoirs of the Dukes of Urbino, Illustrating the Arms, Arts, and Literature of Italy, from 1440 to 1630: In Three Volumes. Longman, Brown, Green and Longmans.  Volume One, Volume Two, Volume Three
History of the popes; their church and state (Volume III) by Leopold von Ranke (Wellesley College Library, 2009)
Franceschini, G. (1970), I Montefeltro . Milano.
Ugolini, Filippo, (1859). Storia dei conti e duchi d'Urbino. Florence.
Ugolini, Filippo, Storia dei conti e duchi d'Urbino - volume 2.
Pandeiro

Pandeiro er et brasiliansk musikkinstrument som brukes i blant annet samba. Instrumentet er en type tamburin.


== Bildegalleri ==
Sam Ryder

Sam Ryder (født 25. juni 1989 i Essex i England) er en britisk sanger og låtskriver som har gjort stor suksess på det sosiale mediet TikTok. Han representerte Storbritannia i Eurovision Song Contest 2022 med låten «Space Man», der han endte på andreplass.


== Bakgrunn ==
Ryder, fullt navn Sam Ryder Robinson, ble født i Essex i 1989. Som 20-åring i 2009, begynte han i musikkbransjen som sanger og gitarist. Blant annet jobbet han som studiomusiker for grupper som The Morning After, Blessed by a Broken Heart og Close Your Eyes.Da koronapandemien startet for fullt i mars 2020, begynte Ryder å poste videoer på TikTok der han gjorde coverversjoner av forskjellige sanger. Han ble raskt populær, og på slutten av 2020 var han den mest fulgte artisten på plattformen. Suksessen sikret ham en platekontrakt med Parlophone og avtale med managementbyrået TaP Music. Han slapp debut-EP-en sin The Sun's Gonna Rise i 2021. Per 2022 har han over 12 millioner følgere og 100 millioner likes på TikTok, noe som gjør ham til den meste fulgte britiske artisten på TikTok.Den 10. mars 2022 kunngjorde BBC at den hadde valgt Ryder til å representere Storbritannia i finalen av Eurovision Song Contest 2022 i Torino i Italia. Han deltok med låten «Space Man», som han har skrevet sammen med de Grammy-vinnende låtskriverne Amy Wadge og Max Wolfgang. Han endte på andreplass, noe som var Storbritannias beste plassering siden 1998.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sam Ryder (singer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sam Ryder på Apple Music 
(en) Sam Ryder på Discogs 
(en) Sam Ryder på MusicBrainz 
(en) Sam Ryder på Encyclopaedia Metallum 
(en) Sam Ryder på SoundCloud 
(en) Sam Ryder på Spotify 
(en) Sam Ryder på Songkick 
(en) Sam Ryder på Last.fm 
(en) Sam Ryder på Genius — sangtekster 
(en) Sam Ryder på AllMusic 
(en) Sam Ryder på Internet Movie Database 
(en) Sam Ryder hos The Movie Database 
(en) Sam Ryder på Twitter 
(en) Sam Ryder på Facebook 
(en) Sam Ryder på Instagram 
(en) Sam Ryder på YouTube 
Sam Ryder på YouTube 
(en) Sam Ryder på TikTok
William Oughtred

William Oughtred (født 5. mars 1574 i Eton i Buckinghamshire, død 30. juni 1660 i Albury i Surrey) var en engelsk matematiker og teolog. Han var medvirkende til å gjøre praktisk bruk av logaritmer ved å utvikle regnestaven. Gjennom sine forelesninger og læreverk bidro han til utbredelse av matematisk kunnskap i England på første halvdel av 1600-tallet.Han fikk sin første utdannelse ved Eton College hvor hans far underviste i aritmetikk. Dermed fattet han tidlig i livet stor interesse for dette faget. I 1592 begynte han å studere ved King's College ved Universitetet i Cambridge hvor han var fellow. Det fantes på den tiden lite undervisning i matematikk slik at han i stor grad måtte studere dette på egen hånd. I 1600 mottok han en MA-grad og var ferdig utdannet prest i 1603. Han praktiserte som sådan i Surrey resten av livet.
Sine matematiske interesser delte han med andre ved korrespondanse og forelesninger. Blant hans elever er de mest kjente Christopher Wren og John Wallis. Mye av sin innsikt samlet han i sitt mest berømte verk Clavis Mathematicae (Nøkkelen til matematikk) som ble publisert i 1631. Boken kom ut i flere forskjellige utgaver i årene som fulgte. Den hadde en viktig rolle i utbredelse av matematisk kunnskap i England på den tiden. Både John Wallis og Isaac Newton gjorde bruk av den.Boken ga en kortfattet og konsis innføring i det som da var moderne matematikk. Han innførte mye ny notasjon og fremdeles benyttes symbolet × for multiplikasjon og / for divisjon. For trigonometrisek funksjoner skrev han si for sinus og si co for det som senere ble cosinus eller sinus til den komplementære vinkel. Forholdet mellom omkrets og diameter i en sirkel uttrykte han som π /δ. Etter noe tid ble dette forenklet til π = 3.14159.. og generelt akseptert etter at Euler benyttet dette symbolet omtrent hundre år senere.Oughtred kjente til logaritmene som Henry Briggs hadde vært med til å utvikle etter at John Napier hadde etablert dem for bruk ved praktiske beregninger. For å gjøre dem mer tilgjengelige for folk flest, viste han hvordan de kunne anvendes ved at de ble markert på to rette linjaler som kunne gli langs hverandre. Dette var prototypen for det som senere ble den moderne regnestav.
Anekdotisk sies det at Oughtred døde av begeistring i Surrey på dagen i 1660 da  Charles II ble utnevnt til ny konge i England etter at hans far var blitt henrettet i 1649.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
MacTutor, William Oughtred, University of St. Andrews, Scotland.
The Oughtred Society, en forening som samles om regnestavens historie.
Zbigniew Zieliński

Zbigniew Zieliński (født 14. januar 1965 i Gdańsk i Polen) er en polsk katolsk prelat sin er koadjutorbiskop for bispedømmet Koszalin-Kołobrzeg.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Etter de filosofisk-teologiske studier ved presteseminaret i Gdańsk, ble han presteviet den 18. mai 1991 for dette erkebispedømmet. Fra 1995 studerte han videre ved Det teologiske akademi i Warszawa, der han tok doktorgrad i sosiologi i 2004.
Han var kapellan i to menigheter i Gdańsk, hvorav den siste katedralmenigheten i Gdańsk-Oliwa; fra 2000 til 2008 var han leder av pastoralavdelingen i en erkebiskoppelige kurie, og fra 2004 til 2006 dosent i religionssosiologi ved Statsuniversitetet i Gdańsk; deretter var han sogneprest i tre menigheter, hvordan både katedralen og o-katedralen.


=== Biskop ===
Den 26. september 2015 ble han utnevnt til titulærbiskop av Medeli og hjelpebiskop i  Gdańsk, og ble bispeviet den 24. oktober av erkebiskop Sławoj Leszek Głódź av Gdansk; medkonsekranter var den apostoliske nuntius i Polen, erkebiskop Celestino Migliore, og emeritert erkebiskop av Gdansk Tadeusz Gocłowski, C.M. 
Den 10. mars 2022 ble han utnevnt til koadjutorbiskop av Koszalin-Kołobrzeg.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Biskop Claudio Rangoni (1559-1621) *1593
Erkebiskop Wawrzyniec Gembicki (1559-1624) *1601
Erkebiskop Jan Wężyk (1575-1638) *1620
Biskop Piotr Gembicki (1585-1657) *1637
Biskop Jan Gembicki (1602-1675) *1653
Biskop Bonawentura Dobrogost Madaliński (1623-1691) *1672
Biskop Jan Małachowski (1623-1699) *1677
Erkebiskop Stanisław Szembek (1651-1721) *1690
Biskop Felicjan Konstanty Szaniawski (1668-1732) *1707
Biskop Andrzej Stanisław Załuski (1695-1758) *1724
Erkebiskop Adam Ignacy Komorowski (1699-1759) *1749
Erkebiskop Władysław Aleksander Łubieński (1703-1767) *1758
Biskop Andrzej Mikołaj Stanisław Kostka Młodziejewski (1717-1780) *1767
Biskop Kasper Kazimierz Kolumna Cieciszowski (1745-1831) *1775
Biskop Franciszek Borgiasz Mackiewicz (1756-1842) *1817
Biskop Michał Piwnicki (1771-1855) *1827
Erkebiskop Ignacy Ludwik Pawłowski (1776-1842) *1829
Erkebiskop Kazimierz Roch Dmochowski (1780-1851) *1841
Erkebiskop Wacław Żyliński (1803-1863) *1848
Biskop Aleksander Kazimierz Bereśniewicz (1823-1907) *1859
Biskop Szymon Marcin Kozłowski (1829-1899) *1883
Biskop Mieczyslaw Leonard Pallulon (1834-1908) *1883
Erkebiskop Bolesław Hieronim Kłopotowski (1848-1903) *1897
Biskop Jerzy Józef Elizeusz Szembek (1851-1905) *1901
Biskop Stanisław Kazimierz Zdzitowiecki (1854-1927) *1902
Kardinal Aleksander Kakowski (1862-1938) *1913
Kardinal August Hlond (1881-1948) *1926
Kardinal Stefan Wyszyński (1901-1981) *1946
Kardinal Józef Glemp (1929-2013) *1979
Erkebiskop Sławoj Leszek Głódź (1965- ) *2015
Biskop Zbigniew Zieliński (1945- ) *1991


== Referanser ==
Ballymurphy-massakren

Ballymurphy-massakren var drapene på minst 9 sivile katolikker i Ballymurphy i Nord-Irland fra 9. august til 11. august 1971 begått av 1st Battalion, Parachute Regiment i den britiske hæren. 
I 2021 kom det en offisiell britisk rapport som konkluderte at alle de drepte var uskyldige og drapene var grunnløse.


== Ofrene ==
De som ble skutt var: Father Hugh Mullan 38, Francis Quinn 19, Daniel Teggart 44, Joan Connolly 44, Noel Phillips 19, Joseph Murphy 41, John Laverty 20, Joseph Corr 43, Edward Doherty 31, John McKerr 49 
Paddy McCarthy 44, døde av hjerteinfarkt kort tid etter å ha fått et tomt våpen i munnen og soldaten trykket av


== Eksterne lenker ==
http://www.ballymurphymassacre.com/cms/massacre/
Sergej Narysjkin

Sergej Jevgenjevitsj Narysjkin (russisk Сергей Евгеньевич Нарышкин) født 1954 er en russisk politiker og sjef for SVR. Han var fra 2008 til 2011 leder av Russlands presidentforvaltning, og deretter fra 2011 til 2016 leder av Statsdumaen. Han er medlem av Russlands sikkerhetsråd.


== Referanser ==