jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Clavigerodes

Clavigerodes er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Utseende ==
En liten, nærmest pæreformet køllebille. Antennene består tilsynelatende av bare ett, klubbeformet ledd. Hodet er lengre enn bredt med små fasettøyne, pronotum rundet, noe lengre enn bredt, dekkvingene kraftig utvidet bakover, nokså korte.


== Levevis ==
Sannsynligvis er alle medlemmene i gruppen Clavigeritae knyttet til maur (de er myrmekofiler). Denne slekten er i alle fall delvis knyttet til maur i slekten Crematogaster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Clavigeritae
Gruppen Clavigerini Leach, 1815
Understammen Clavigerodina Schaufuss, 1882
Slekten Clavigerodes Raffray, 1877
Clavigerodes abyssinicus Raffray, 1877
Clavigerodes escherichi Wasmann, 1912
Clavigerodes leleuporum Célis, 1973
Clavigerodes raffrayi Wasmann, 1912


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Clavigerodes i Global Biodiversity Information Facility 
Clavigerodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Bajit Boratbokcájohka

Bajit Boratbokcájohka er ei elv i Utsjok kommune i Lappland i Finland. Den er ei sideelv til Tana og er 10,5 kilometer lang. Elva har utspring fra vestsida av høydedraget Fárppaloaivvit og renner mot nord-nordøst til samløpet med Tana ved Boratbokcá, i nedre del av Storfossen.


== Referanser ==
Megalenhydris barbaricina

Megalenhydris barbaricina er en utdødd oterart. Den er kjent fra et skjelett datert til yngre pleistocen som ble funnet i Grotta di Ispinigoli nær Dorgali på middelhavsøya Sardinia.
Korsika og Sardinia hadde i yngre pleistocen tre oterarter som var tilpasset ulike økologiske nisjer. De andre to var Algarolutra og Sardolutra. Megalenhydris barbaricina var en svært stor oter. Føden omfattet sannsynligvis store fisker, muslinger og krepsdyr.


== Litteratur ==
G.F. Willemsen (1992). «A revision of the Pliocene and Quaternary Lutrinae from Europe». Scripta Geologica. 101: 1–115. ISSN 0375-7587. 
G.F. Willemsen (2006). «Megalenhydris and its relationship to Lutra reconsidered». Hellenic Journal of Geosciences. 41: 83–87. ISSN 1105-0004. 


== Eksterne lenker ==
(en) Megalenhydris barbaricina i Encyclopedia of Life 
(en) Megalenhydris barbaricina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Megalenhydris barbaricina hos Fossilworks 
(en) Kategori:Megalenhydris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Hughia

Hughia er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Seychellene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Bythinoplectini Schaufuss, 1890
Understammen Pyxidicerina Raffray, 1904
Slekten Hughia Raffray, 1913Hughia carinata Raffray, 1913
Hughia phantasma Raffray, 1913


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hughia i Global Biodiversity Information Facility 
Hughia – detaljert informasjon på Wikispecies
Ocabaraja

Ocabaraja er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Disse artene er forholdsvis lange og smale og minner overflatisk mer om mer typiske kortvinger enn om den utseendemessige avvikende underfamilien køllebiller som de tilhører. De er små, lyst brunlige biller.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra den Dominikanske republikken og Venezuela.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Dimerini Raffray, 1908
Slekten Ocabaraja Schuster & Grigarick, 1980Ocabaraja paolettii Chandler, 1993 - Venezuela
Ocabaraja romingeri Schuster & Grigarick, 1980 - Dominikanske Republikk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ocabaraja i Global Biodiversity Information Facility 
Ocabaraja – detaljert informasjon på Wikispecies
Nora Collective

Nora Collective er et norsk hiphopkollektiv og plateselskap som ble etablert i 2013 og drives i samarbeid med Sony Music Entertainment. De holder til i Oslo.
I 2019 erstattet kollektivet de amerikanske hovedattraksjonene A$AP Rocky og Chance the Rapper under Kadetten, da begge artistene måtte avlyse sine opptredener.Kollektivet vant prisen «Årets by:Larmer» i 2020, for blant annet å ha «åpnet opp norsk musikkbransje og tatt den mange steg fremover», samt «gjort norsk musikk relevant for yngre målgruppe som frem til da har ligget under radaren til en for konservativ norsk musikkbransje».


== Medlemmer ==

 

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Nora Collective på Spotify 
Nora Collective på Facebook 
Nora Collective på Instagram 
Nora Collective på YouTube
Vyšehrad (bydel)

Vyšehrad (tidligere Královský Vyšehrad, tysk: Wyschehrad) er en tidligere kongeby, nå en bydel og matrikkelområde i Praha.
Det dominerende trekk ved bydelen er slottet Vyšehrad med St. Peter og Paul-basilikaen.
Matrikkelområdet Vyšehrad grenser til Nové Město i nord, Nusle i øst og Podolí i sør. Den vestlige grensen er dannet av elva Vltava, med bydelen Smíchov på den motsatte bredden av elva. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vyšehrad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Endytocera

Endytocera er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
En liten (men stor til å være køllebille), avlang, fint hårete, blankt rødbrun køllebille. Hodet er nokså stort og nesten trekantet med små fasettøyne. Antennene er forholdsvis korte og svakt kølleformede. Pronotum er bredt rundet, med roten betydelig bredere enn dekkvingene, som er rundede og middels lange. Bakkroppen er kort og bred, tre ryggledd er synlige bak dekkvingene.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Jubini Raffray, 1904
Slekten Endytocera Sharp, 1887 Endytocera cognata Sharp, 1887
Endytocera vestita Sharp, 1887


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Endytocera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Endytocera hos NCBI 
Endytocera – detaljert informasjon på Wikispecies
Metopiosoma

Metopiosoma er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, avlange, rødlige køllebiller. Hodet er rundet med ganske små fasettøyne, antennene er omtyrent så lange som kroppe, særlig det innerste leddet er sterkt forlenget, dette leddet alene er lengre enn hode + pronotum. Pronotum er rundet, gjerne med en skarp pigg på hver side. Beina er lange med tydelig klubbeformede lår.


== Levevis ==
Mange av artene lever i huler.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Metopiasini Raffray, 1904
Understammen Metopiasina Raffray, 1904
Slekten Metopiosoma Raffray, 1908
Metopiosoma adisi Comellini, 1994
Metopiosoma amazonicum Comellini, 1994
Metopiosoma barretoi Bruch, 1924
Metopiosoma brasiliense Comellini, 1994
Metopiosoma carinatum Oliveira & Fonseca, 1998
Metopiosoma inerme Comellini, 1994
Metopiosoma pacificum (Westwood, 1856)
Metopiosoma parvum Comellini, 1994
Metopiosoma prominens Comellini, 1994


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Metopiosoma i Global Biodiversity Information Facility 
Metopiosoma – detaljert informasjon på Wikispecies
Vyšehrad (slott)

Vyšehrad («Høyborg», tysk: Wyschehrad) er et historisk fort, slott og festning i bydelen Vyšehrad i Tsjekkias hovedstad Praha.
Vyšehrad ligger på en høyde over høyre bredd av elva Vltava i den sørlige enden av den historiske byen (nå bydel) Vyšehrad.
På Vyšehrad gravlund nær St. Peter og Paul-basilikaen er viktige tsjekkiske personligheter gravlagt. Der finnes også den eldste rotunden i Praha, St. Martin. Det parklignende og offentlig tilgjengelige området vært et nasjonalt kulturminne siden 1962.
Vyšehrad er knyttet til en rekke legender fra begynnelsen av tsjekkisk historie; den ble sagt å ha blitt grunnlagt av den legendariske hertug Krok. Ifølge legendene regnes som den som setet til de første tsjekkiske fyrstene. Den faktiske opprinnelsen til den befestede bosetningen går tilbake til andre halvdel av 1000-tallet. På slutten av 1000-tallet bodde den første böhmiske kongen, Vratislav II, her og etablerte Vyšehrad-kapittelet. Vyšehrad ble en del av Praha under Karl IV, som ombygde den og koblet den til festningsverkene til den nystiftede Nové Město. I 1420 ble slottet brent ned av husittene, og på midten av 1600-tallet ble den bygget om til en barokk festning som en del av utvidelsen av byens festningsverk. Fra 1400- til 1800-tallet var Vyšehrad en selvstyrt by, frem til 1848 da den ble underordnet Vyšehrad-kapittelet. I 1883 ble den annektert til Praha. Samtidig ble det opprettet en nasjonal gravplass og Vyšehrad ble modifisert til sin nåværende form.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vyšehrad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vyšehrad – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Eutyphlus

Eutyphlus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (ca. 1,5-2 millimeter), avlange, rødbrune kortvinger. De ligner mye på slekten Euplectus. Hodet er nokså stort og firkantet med små, runde fasettøyne og kraftige antenner, der de to første og de tre ytterste leddene er noe forstørret. Pannen har dype lengdegroper. Pronotum er omtrent så bredt som langt, med sterkt rundede sider, bredest omtrent i midten. Dekkvingene er blanke, fint hårete, med en skarp fure langs innerkanten (sømmen), og dekker omtrent en tredjedel av bakkroppen, som er sylindrisk. Beina er ganske korte.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
Stammen Trichonychini
Slekten Eutyphlus LeConte, 1880
Eutyphlus dybasi Park, 1956
Eutyphlus prominens Casey, 1894
Eutyphlus schmitti Raffray, 1904
Eutyphlus similis LeConte, 1880
Eutyphlus spiralis Owens & Carlton, 2016
Eutyphlus thoracicus Park, 1956


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Eutyphlus i Encyclopedia of Life 
(en) Eutyphlus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eutyphlus hos ITIS 
(en) Eutyphlus hos NCBI 
Eutyphlus – detaljert informasjon på Wikispecies
Vuokŋoljohka (sideelv til Tana)

Vuokŋoljohka er ei elv i Utsjok kommune i Lappland i Finland. Den er ei sideelv til Tana og er 9,0 kilometer lang. Elva har utspring fra fjellet Várdoaivi og renner mot nordvest til samløpet med Tana, rundt 15 km sørvest for Nuorgam.


== Referanser ==
Rhexidius

Rhexidius er en slekt av små, fint hårete, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), avlange, blankt gulbrunlige køllebiller. Hodet er nokså stort og bredt med middelsstore fasettøyne. Antennene er omtrent så lange som hode + pronotum, kraftige, med en markert, to-leddet klubbe ytterst. Pronotum er mer eller mindre hjerteformet med en markert midtfure. Dekkvingene er nokså korte, rundede med flere lengdefurer. Det meste av bakkroppen blir ikke dekket av dekkvingene. Beina er middels lange med noe klubbeformede lår.


== Levevis ==
Artene lever på bakken mellom løvstrø.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i California.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Trogastrini Jeannel, 1949
Understammen Trogastrina Jeannel, 1949
Slekten Rhexidius Casey, 1887
Rhexidius aggestus Schuster & Grigarick, 1962
Rhexidius aperulus Casey
Rhexidius aridus O. Park, 1952
Rhexidius asperulus Casey, 1894
Rhexidius bimaculatus O. Park, 1952
Rhexidius crenatus Schuster & Grigarick, 1962
Rhexidius cuspidatus Schuster & Grigarick, 1962
Rhexidius gerhardi O. Park, 1943
Rhexidius glareosus Schuster & Grigarick, 1962
Rhexidius granulosus Casey, 1887
Rhexidius hispidus Schuster & Grigarick, 1962
Rhexidius impensus Schuster & Grigarick, 1962
Rhexidius incomptus Schuster & Grigarick, 1962


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Rhexidius i Encyclopedia of Life 
(en) Rhexidius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rhexidius hos ITIS 
Rhexidius – detaljert informasjon på Wikispecies
Ingrid Toogood

Ingrid Toogood, egentlig Ingrid Toogood Hovland (født 4. august 1976), er en norsk billedkunstner født og oppvokst på Sola.Hun har sin utdannelse fra Kunsthøyskolen i Oslo, og jobber på tvers av flere sjangere, inkludert maleri, skulptur, installasjon og performance. Hennes kunstneriske uttrykk kjennetegnes av malerisk illusjonisme og skulpturelle grep om hverandre: fargerike trompe-l’oeil-effekter, utskårne felter og bruk av speil.
Ingrid Toogood har blant annet hatt separatutstillinger ved ISCA Gallery, LNM, Kristiansand Kunsthall, Kinokino, Soft Galleri, Tromsø kunstforening, Hå gamle prestegard og har deltatt på gruppeutstillinger ved Stavanger kunstmuseum, Rogaland kunstsenter, Kunstnernes Hus, Stenersenmuseet. Hun er innkjøpt av blant andre Stavanger kunstmuseum, Universitetet i Oslo, Statoil og St. Olavs hospital.
I 20I5 og 2016 satt hun i juryen for Statens kunstnerstipend og i 2008 og 2009 var hun leder for Høstutstillingens nasjonale jury. Ingrid Toogood jobber per januar 2022 i tillegg som teatermaler ved Rogaland Teater og er kurator ved Teatergalleriet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Fauvistisk innredning (kunstkritikk.no
Verdensbetraktninger fra balkongen (kunstavisen.no)
Ingrid Toogood at KINOKINO (artviewer.org)
Det meningsløse mennesket (Aftenbladet.no)
Interview: Ingrid Toogood (contemporaryartstavanger.no)
Ancognatha horrida

Ancognatha horrida er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En nokså stor (25-27,5 millimeter), avlang, blankt gulbrun hornbille med variable, mørke tegninger, noen ganger dominerer den svarte fargen. Den har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, som vanlig hos Cyclocephalini kan hannen kjennes på at den har utvidete forføtter og særlig påfallende store klør på forbeina. Undersiden er tett kledt med korte, gule hår. Hodet har en avrundet "snute". Arten er noe variabel i fargen og hannene er generelt lysere farget enn hunnene.


== Levevis ==
De fleste av artene lever i høyereliggende områder. De kommer gjerne til lys om natten. Forøvrig er lite kjent om biologien deres.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Colombia og Ecuador.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Cyclocephalini
Slekten Ancognatha Erichson , 1847
Ancognatha horrida Endrödi, 1967


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Ancognatha [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Ancognatha horrida i Encyclopedia of Life 
(en) Ancognatha horrida i Global Biodiversity Information Facility 
Ancognatha horrida – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dynastidae du monde- nettside om arten
Jawhenij Bahutski

Jawhenij Bahutski (belarusisk: Яўгеній Багуцкі; født 7. september 1999) er en belarusisk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast.I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i diskoskast der han ble slått ut i kvalifiseringen på 27. plass med et bestekast på 58,65 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jawhenij Bahutski – Olympedia 
(en) Jawhenij Bahutski – World Athletics 
(en) Jawhenij Bahutski – World Athletics
Ailestrykan

Ailestrykan (også skrevet Ailestrykene, nordsamisk: Áilegeavŋŋis, finsk: Yläköngäs) er strykparti i elva Tana i Finnmark, hvor elva faller 13 meter, fra 100 til 87 meter over havet, over en strekning på 5,5 kilometer. Strykene begynner ved fjellet Boahkkovárri og slutter like før munningen til sideelva Borsi. De består av tre deler, på nordsamisk kalt Bajimus Bihttá, Gaskkamus Bihttá og Vuolimus Bihttá, som betyr henholdsvis «øverste stykke», «mellomste stykke» og «nederste stykke».


== Referanser ==
Nugaculus

Nugaculus er en utdødd slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller. 


== Utbredelse i tid og rom ==
Arten er beskrevet fra baltisk rav, som stammer fra eocen-tiden (37-34 millioner år før nåtid).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Faronitae - bare én undergruppe:
Gruppen Faronini Raffray, 1890
Slekten †Nugaculus Schaufuss, 1890 †Nugaculus calcitrans Schaufuss, 1890


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fossilworks - Nugaculus calcitrans [1]
(en) Nugaculus i Encyclopedia of Life 
(en) Nugaculus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nugaculus hos Fossilworks 
Nugaculus – detaljert informasjon på Wikispecies
Isotretinoin

Isotretinoin kjent under merkenavnet Accutane er en medisin primært brukt til å behandle alvorlig akne. Det kan også brukes ved alvorlig iktyose og visse kreftformer. Det er et A-vitaminsyre preparat. Isotretinoin Orifarm er navnet på medisinen som er brukt i Norge.


== Effekt og dosering ==
Isotretinoin finnes som kapsler på 10 eller 20 mg og doseres etter kroppsvekt. Dagsdosen tas en gang daglig til mat, eller et glass melk.Medikamentet er svært effektivt, men har også potensielle kraftige bivirkninger og derfor anbefalt som siste behandlingsalternativ. Resept for Isotretinoin må skrives ut av hudlege.


== Bivirkninger ==
De fleste pasienter får tørre lepper og slimhinner. Mindre vanlige og sjeldne bivirkninger inkluderer muskelsmerter (myalgias), hodepine og kvalme.Neseblod og øyeirritasjoner kan forekomme.Noen får lett hodepine, kløe og økt svette.Isotretinoin kan øke fettverdiene i blodet og påvirke leveren så det derfor obligatorisk med blodprøvekontroller under behandlingen. All bruk av alkohol skal unngås under behandling pga påvirkning av leveren.


=== Fosterskadelig ===
Medikamentet har en fosterskadelig effekt som utgjør stor risiko for misdannelser. Derfor må kvinner under behandling unngå å bli gravide. Kvinner må bruke pålitelig prevensjon under behandlingen og fem uker etterpå. Kvinner må også ta graviditetstest før behandling, i tillegg til hver gang nye tabletter skrives ut fra legen og utleveres fra apoteket.


=== Depresjon ===
Man har reist spørsmål om mulig sammenheng mellom bruk av medikamentet og depresjon og selvmordstanker. Publiserte undersøkelser viser at det ikke kan påvises noen sikker sammenheng.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Isotretinoin hos NHI.no
Decarthron

Decarthron er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Utseende ==
Små (0,5 – 6 mm), rødaktige eller gulaktige biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. Hodet er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er ofte mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr. I alle fall én art er knyttet til skogmaur (Formica spp.).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Brachyglutini Raffray, 1904
Understammen Decarthrina Park, 1951
Slekten Decarthron Brendel, 1865 - ca. 100 arter


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Decarthron i Encyclopedia of Life 
(en) Decarthron i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Decarthron hos ITIS 
(en) Decarthron hos NCBI 
Decarthron – detaljert informasjon på Wikispecies
Ipsimus

Ipsimus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (gjerne 1,5-2 millimeter), brunlige køllebiller med svært kraftige, klubbeformede antenner.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Goniacerini Reitter, 1882
Slekten Ipsimus Reitter, 1885
Ipsimus fracticornis (Raffray, 1882)
Ispimus leleupi Jeannel, 1954


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ipsimus i Global Biodiversity Information Facility 
Ipsimus – detaljert informasjon på Wikispecies
Batrisobryaxis

Batrisobryaxis er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Mellom- og det nordlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Iniocyphini
Slekten Batrisobryaxis Schaufuss, 1887
Batrisobryaxis excavatus (O.Park, 1976)
Batrisobryaxis gracilipes (Raffray, 1904)
Batrisobryaxis infossus (Raffray, 1912)
Batrisobryaxis labialis (L.W.Schaufuss, 1887)
Batrisobryaxis pullus (Raffray, 1912)
Batrisobryaxis tobagoensis (O.Park, 1976)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Batrisobryaxis i Global Biodiversity Information Facility 
Batrisobryaxis – detaljert informasjon på Wikispecies