jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paul Kjølseth

Paul Kjølseth (1921–2006), født i Vestre Toten, kjent som helikopteringeniør, hadde sin utdanning som sivilingeniør på University of Minnesota i USA.
Han jobbet lenge for det norske miliære luftforsvaret. Kjølseth regnes som hjernen bak det norske forsvaret sin utvikling av helikoptre, som fant sted på kjeller-basen.


== Karriere ==
I årene som fulgte etter annen verdenskrig, 1945, kom Kjølseth inn i forsvaret.
I mai 1952 ble Paul Kjølseth ble ansatt av luftkommandoen i Sør-Norge, til å utvikle en helikoptertype som var tilpasset å fly i norske forhold. I et intervju med avisaen Verdens Gang fra 25. mai 1952 lot Kjølseth offentligheten se byggprosjektet.


== Referanser ==
Liste over Philadelphia Eagles-sesonger

Denne artikkelen inneholder en liste over alle sesonger fullført av Philadelphia Eagles, et amerikansk fotballag basert i Philadelphia i Pennsylvania. Eagles spiller i divisjonen NFC East i National Football Conference (NFC) i National Football League (NFL). Denne artikkelen dokumenterer Eagles' sesongresultater fra 1933 til dags dato, inkludert resultater i sluttspillet samt utmerkelser til individuelle spillere og hovedtrenere. Philadelphia Eagles vant sin 500. kamp den 26. oktober 2009 over Atlanta Falcons, 27–14. De var det syvende NFL-laget til å oppnå milepælen, og det første siden San Francisco 49ers slo St. Louis Rams i uke 16 av 2005-sesongen. De var også det første laget i NFC East til å oppnå det siden Washington Redskins slo Jacksonville Jaguars i uke 8 av 2000-sesongen. Per 2022 har Eagles aldri tapt en kamp mot New York Jets (12–0) eller Houston Texans (6–0). Kampen mot Seattle Seahawks i wildcardrunden i 2019 gjorde Eagles til det første laget i NFLs historie til å møte alle lagene i sin egen conference i en sluttspillkamp.
Eagles har vunnet fire ligatitler. Tre av disse kom før Super Bowl-æraen (i 1948, 1949 og 1960). Den fjerde og siste tittelen kom i Super Bowl LII. Med denne seieren over New England Patriots ble NFC East den eneste divisjonen, per 2021, hvor hvert eneste lag (Dallas, Washington og NY Giants er de tre andre lagene) har vunnet minst ett Super Bowl.


== Sesonger ==
+ = På grunn av en spillerstreik i 1982 ble lagene rangert i conferences istedenfor divisjoner.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Philadelphia Eagles Franchise Page». Pro-Football-Reference.com (engelsk). Besøkt 13. desember 2020.
Sebastian Fjose Berg

Sebastian Fjose Berg (født 21. januar 2003) er en norsk fotballspiller som spiller for Ull/Kisa.Han spilt for Kongsvinger IL Toppfotball frem til vinteren 2021.Berg ble hentet til Kongsvinger fra Oppsal sommeren 2019. Han spilte interkrets G19 og hospiterte på A-laget i både 2019 og 2020. Han fikk sin debut for A-laget til Kongsvinger i siste serierunde i 2020-sesongen. Han ble byttet inn i det 88. spilleminutt i hjemmekampen mot Ullensaker/Kisa og scoret i debuten ved å sette inn 3-0-målet i det 94. spilleminutt.I januar 2021 ble han linket til den italienske Serie B-klubben Lecce. Han signerte for Lecce 4. februar 2021. Fjose Berg debuterte for Lecce U19 den 14. februar 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sebastian Fjose Berg – Transfermarkt 
(no) Sebastian Fjose Berg – Norges Fotballforbund
Tom Lister jr.

Thomas Duane Lister jr. (født 24. juni 1958 i Compton i California, død 10. desember 2020 i Marina del Rey i California) var en amerikansk skuespiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tom Lister jr. hos Find a Grave
(en) Tom Lister, Jr. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tom Lister jr. på Internet Movie Database 
(da) Tom Lister jr. på Filmdatabasen 
(da) Tom Lister jr. på Scope 
(fr) Tom Lister jr. på Allociné 
(en) Tom Lister jr. på AllMovie 
(en) Tom Lister jr. hos Rotten Tomatoes 
(en) Tom Lister jr. hos The Movie Database 
(en) Tom Lister jr. hos Behind The Voice Actors 
[www.tvguide.com/celebrities/ti… Tom Lister, Jr.] hos TVGuide.com
Friday (1995)

Friday er en amerikansk komediefilm fra 1995 regissert av F. Gary Gray og skrevet av Ice Cube og DJ Pooh. 
Filmen følger en typisk dag i livet til Craig Jones, en noenlunde normal fyr med noen sprø venner. Som Smokey, som har 24 timer til å betale tilbake Big Worm, South Central's styggeste kjeltring, ellers. Problemet er at ingen ser ut til å ha penger til å gi dem. Etter hvert som tiden tikker bort, falmer sjansen disse vennene noen gang vil se lørdag igjen. Filmen er den første delen i Friday-franchisen.


== Skuespillere ==
Ice Cube som Craig Jones
Chris Tucker som Smokey
Nia Long som Debbie.
Bernie Mac som pastor Clever.
Tiny "Zeus" Lister Jr. som Deebo.
John Witherspoon som Willie Jones.
Anna Maria Horsford som Betty Jones.
Regina King som Dana Jones.
Paula Jai Parker som Joi.
Faizon Love as Big Worm.
DJ Pooh som Red.
Anthony Johnson som Ezal.
Tony Cox som Mr. Parker.
Kathleen Bradley som Mrs. Parker.
Yvette Wilson som Rita
Angela Means som Felisha
Reynaldo Rey som Red's far.


== Eksterne lenker ==
(en) Friday på Internet Movie Database 
(no) Friday hos Filmfront 
(fr) Friday på Allociné 
(nl) Friday på MovieMeter 
(en) Friday på AllMovie 
(en) Friday på Turner Classic Movies 
(en) Friday på Rotten Tomatoes 
(en) Friday på Metacritic 
(en) Friday på Box Office Mojo
Juliane Langberg

Juliane Fredrikke Langberg (født 15. juli 1856 i Christiania, død 23. november 1930 i Bergen) var en norsk kunstmaler.


== Liv og virke ==


==== Utdannelse ====
Juliane Langberg utdannet seg først til lærer, og først fra hun var 30 år gammel fikk hun tegne- og maleundervisning. Hun var elev av Herman Anker, Gerhard Munthe, Harriet Backer, Eilif Peterssen og Erik Werenskiold. I juli 1888 oppholdt hun seg i Eggedal sammen med Munthe, Backer og Christian Skredsvig.
Langberg var også elev av Auguste Delécluse i Paris i 1894.


==== Kunstnerliv ====
Langberg malte for det meste interiørskildringer, men utførte også landskapsmalerier og enkelte portretter. Hun var særlig opptatt av lysvirkninger, med både elektrisk lys og naturlig lys i samspill med menneskeskapte og naturlige omgivelser. Hennes bilder «Solstreif» (interiørbilde fra Smålenene (Høstutstillingen 1896), «Lysstudie» (Verdensutstillingen i Paris 1900), «Koret i Gamle Akers kirke» (1905, gitt i testamentarisk gave til Nasjonalgalleriet i 1930) og «Smaabruget» (Høstutstillingen 1917) er eksempler på dette.
Langberg hadde en rekke separatutstillinger i Norge. Etter den første i Bergen i 1898, holdt hun separatutstillinger i Trondhjems Kunstforening i 1907, i Kristiania i 1907 og i 1909, i Drammen Kunstforening i 1911, hos Blomqvist i 1914 og 1917 og hos Kristiania Kunstforening i 1921. Hun deltok også ved en lang rekke kollektivutstillinger, blant annet 15 ganger ved Høstutstillingen, ved Verdensutstillingen i Paris 1900, på Charlottenborg i København og på Stockholmsutstillingen 1897.
Langberg var en periode formann i Bildende Kunstnerinners Forbund.


== Familie ==
Emily Langberg var datter av fysiker og professor Lorentz Christian Langberg og hans hustru Andrea Margrethe Heyerdahl. Hun var søster av maleren Emily Langberg. Hun forble ugift.


== Stipender og utenlandsopphold ==
1898–1889: Finnes legat
Studiereise til Nederland
Studiereise til Italia
1901: Studiereise til Madeira og Kanariøyene
1912: Studiereise til Belgia


== Referanser ==


== Kilder ==
Norsk kunstnerleksikon : bildende kunstnere, arkitekter, kunsthåndverkere. B. 2 : H-M. Universitetsforl. 1983. s. 697. ISBN 8200065359.
Agametrus

Agametrus er en slekt av biller og tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, litt flate, strømlinjeformede, svarte vannkalver, gjerne med gule flekker. Overflaten er ganske blank.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir ofte plassert som en underslekt av Platynectes.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien storvannkalver Colymbetinae Erichson, 1834
Stammen storvannkalver Agabini Thomson, 1867
Slekten Agametrus Sharp, 1882
Agametrus andinus (Guignot, 1958)
Agametrus boliviensis Régimbart, 1899
Agametrus curtulus (Régimbart, 1899)
Agametrus darlingtoni (Gueorgiev, 1971)
Agametrus gaudichaudii (Laporte de Castelnau, 1835)
Agametrus humilis Sharp, 1882
Agametrus labratus Sharp, 1882
Agametrus monticola (Guignot, 1958)
Agametrus muelleri (Kirsch, 1864)
Agametrus nitens Sharp, 1887
Agametrus peruvianus (Laporte, 1835)
Agametrus rotundatus Brinck, 1948
Agametrus zoque (Štástny, Vondráček, Arriaga-Varela & Hájek, 2020)


== Eksterne lenker ==
Bilde av et eksemplar
(en) Agametrus i Encyclopedia of Life 
(en) Agametrus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Agametrus hos ITIS 
(en) Agametrus hos NCBI 
Agametrus – detaljert informasjon på Wikispecies
Rhantaticus

Rhantaticus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
En middelsttor, oval, blankt vannkalv, grunnfargenn er brungul med svarte flekker, disse gror sammen til to uregelmessige, svarte tverrbånd på dekkvingene.


== Levevis ==
Både de voksne billene og  larvene, er  rovdyr.  Larvestadiene er i ferskvann. De voksne vannkalvene flyr godt og kan derfor påtreffes et stykke fra vannet. Vannkalvene svømmer raskt med symmetriske bevegelser, det vil si at begge beina i et par går framover og bakover samtidig. Denne slekten lever i stillestående ferskvann, helst i litt mindre dammer.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver, Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien kjempevannkalver, Dytiscinae Leach, 1815
Stammen Aciliini Thomson, 1867
Slekten Rhantaticus Sharp, 1880
Rhantaticus congestus (Klug, 1833)


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Rhantaticus [1]
(en) Rhantaticus i Encyclopedia of Life 
(en) Rhantaticus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rhantaticus hos ITIS 
(en) Rhantaticus hos NCBI 
(en) Kategori:Rhantaticus congestus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhantaticus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ambrose Mandvulo Dlamini

Ambrose Mandvulo Dlamini (født 5. mars 1968 i Mbekelweni i Manzini Region i Protektoratet Swaziland, død 13. desember 2020 i Sør-Afrika) var en eswatinisk forretningsleder og politiker. 
Før han ble utnevnt til statsminister virket han som forretningsmann innen bankvesen og telekommunikasjonssektoren.


== Biografi ==
Dlamini tilhørte huset Dlamini, som er Eswatinis kongeslekt. Han var prins av Mhlanhleni, der hans bestefar hadde sin bosetning, i Mbekelweni. Bestefaren var prins Magongo (også Makhombane), og nedstammet fra kong Mbandzeni.Han var Eswatinis/Swazilands tiende statsminister, fra oktober 2018 til sin død i desember 2020. Han var administrerende direktør i Swazi MTN, og hadde ikke tidligere vært engasjert i politikken. 
Den 27. oktober 2018 kunngjorde kong Mswati III under en samling ved den kongelige kraal i Lobamba at Dlamini skulle bll landets neste statsminister.Dlamini testet positiv for covid-19 den 15. november 2020 og ble innlagt på sykehus åtte dager senere etter å ha utviklet milde symptomer. Etter forverring ble han tidlig i desember overført til Sør-Afrika. Han døde på sykehus i Sør-Afrika den 13. desember i en alder av 52 år. Landets visestatsminister Themba N. Masuku overtok som fungerende statsminister.


== Referanser ==
Thomas Wallin-Andersen

Thomas Wallin-Anderesen (født 1974) 
er en norsk idrettsutøver og ultraløper .
Wallin-Andersen har siden begynnelsen av 2000 tallet hatt sterke prestasjoner 
innenfor ultraløp/fjelløp og skiløp. 
I 2011 representerte han Norge under VM i Ultratrail og ble nr 33 individuelt og tok bronse i lag konkurransen.
Noe som han også ble tildelt ultraløpsutvalgets hederspris for.
Han har også deltatt og fullført 9 ganger Expedition Amundsen og har 5 førsteplasser og 4 andreplasser.
Noen av konkurransene han deltatt på er:
- VM Ultra Trail                   33.plass           (2011)
- Ultra-Trail du Mont-Blanc TDS     11.plass          (2012)
- Ultra-Trail du Mont-Blanc TDS     7.plass           (2013)
- Ultra-Trail du Mont-Blanc UTMB   39.plass           (2014)
- Ultra Trail del Lago d"Orta       6.plass           (2012)
- Nordmarka Ultra Challange         2.plass           (2011)
- Vøringsfoss Race                  1.plass           (2009)
- Vøringsfoss Race                  2.plass           (2010)
- Vøringsfoss race                  2.plass           (2011)
- Styrkeprøven Rett Vest            1.plass           (2010)
- Hornindal Rundt                   1.plass           (2010)
- Hornindal Rundt                   1.plass           (2012)
- Salomon Xraid                     1.plass           (2014)
- Maxi Race (Prøve VM)              19.plass          (2014)
- Hardinglaup Fyksesund rundt       1.plass           (2015)
- Hardinglaup Øystese-Voss          3.plass           (2015)
- Hardinglaup Øystese-voss          2.plass           (2016,2018)
- Expedition Amundsen               1.plass           (2010,2012,2013,2015,2017)
- Expedition Amundsen               2.plass           (2011,2014,2016,2019)
Länsväg 1053 (Dalarnas län)

Länsväg W 1053 er en svensk sekundærvei som går mellom Ängesåsen ved Rörbäcksnäs og Närsjön i Malung-Sälen kommune. Veiens lengde er 7,5 km.


== Knutepunkter ==
 Dalarnas län

Malung-Sälen kommuneLv1047 fra Ängesåsen til  riksgrensen ved Gränsbo → Fv2168Fylkesvei 2168 (Norge), og til  Torgåsmon
 Sälen Trysil Airport
 fra Närsjön til  riksgrensen ved Bergulvkjølen → Riksvei 25, og mot  Malung


== Referanser ==
Tony Curcillo

Anthony Curcillo jr. (født 27. mai 1931 i Long Branch i New Jersey i USA, død 8. desember 2020 i Riverside i California) var en amerikansk utøver av amerikansk fotball i National Football League og Canadian Football League.


== Karriere ==
Curcillo var startende quarterback for Ohio State Buckeyers i 1950 og 1951, og spilte som linebacker, tailback og center i 1952.
Chicago Cardinals plukket opp Curcillo i sjette runde av NFL Draft i 1953. Han klarte ikke å utkonkurrere de to andre nykommerne Jim Root og Ray Nagel for stillingen som startende quarterback, og endte opp med å spille som defensive back og halfback i 1953-sesongen. Etter sesongen gikk han inn i hæren, hvor han spilte quarterback for laget i Fort Carson i 1954 og 1955.
Curcillo ble igjen en del av Cardinals i 1956, men fikk ikke noe spilletid som reserven til Lamar McHan. Halvveis inn i sesongen gikk han over til Hamilton Tiger-Cats i Interprovincial Rugby Football Union, en av forløperne til dagens Canadian Football League. Han erstattet den kontroversielle Ronnie Knox, og i en sluttspillkamp mot Montreal Alouettes den 17. november 1956 kastet han pasninger for 518 yards, som fremdeles er en sluttspillrekord i den canadiske ligaen. Da Bernie Faloney ble en del av Tiger-Cats i 1957 gikk Curcillo over til å bli en all-star linebacker, samtidig som han var reservequarterback.
Curcillo døde av covid-19 den 8. desember 2020 i Riverside i California i en alder av 89 år.


== Referanser ==
Trengereidhotten

Trengereidhotten er et fjell vest for Trengereid i Arna i Bergen i Vestland fylke. Det har en høyde på 577 meter over havet.


== Turmål ==
Trengereidhotten er et turmål i Arna med oppstigning fra Gullbotn. Parkering ved lysløypen.
Start fra parkeringen ved  hovedveien, følg lysløypen oppover og rundt vannet på en av sidene, kryss over øverste del av lysløypen høyere oppe rett bak vannet, følg bratt sti til venstre for elven der eller veien til høyre for elven opp til  øvre Gullbotn og ta der nordover på en sti. Stien er lite synlig så unngå å gå i tåke.


== Fjell i Arna ==
Gullfjellet – 987 moh., det høyeste fjellet i Bergen.
Skåldalsfjellet – 718 moh. med Skåldalsnipa – 603 moh.
Hananipa – 717 moh. med toppunktet i Vaksdal, men oppstigning fra Arna.
Trollabotshaugen – 678 moh., det østligste fjellet i Bergen.
Krånipa – 703 moh.
Trengereidhotten – 577 moh.
Borga – 634 moh.
Repparåsen – 609 moh.
Vardegga / Vareggen – 590 moh.
Ådnanipa / Arnanipa – 456 moh.


=== Se også ===
Byfjellene i Bergen.


== Panorama ==


== Referanser ==
Hananipa

Hananipa er et fjell lengst sørvest i Vaksdal kommune på grensen til Bergen i Vestland fylke, og hvor den sørligste del av fjellet ligger i Bergen. Det har en høyde på 717 meter over havet.


== Turmål ==
Oppstigningen til Hananipa er på Arnasiden fra nordenden av Skulstadvatnet. Parkering på Nordre Skulstad ovenfor Trengereid, men bare 4-5 plasser.  Derfor anbefales å parkere nede på Trengereid.


== Fjell i Arna ==
Gullfjellet – 987 moh.
Skåldalsfjellet – 718 moh. med Skåldalsnipa – 603 moh.
Hananipa – 717 moh. med toppunktet i Vaksdal, men oppstigning fra Arna.
Trollabotshaugen – 678 moh.
Krånipa – 703 moh.
Trengereidhotten – 577 moh.
Borga – 634 moh.
Repparåsen – 609 moh.
Vardegga / Vareggen – 590 moh.
Ådnanipa / Arnanipa – 456 moh.


=== Se også ===
Byfjellene i Bergen.


== Panorama ==


== Referanser ==
Trollabotshaugen

Trollabotshaugen er det østligste fjell i Bergen kommune og ligger i Arna på grensen til Samnanger og Vaksdal kommuner i Vestland fylke. Det har en høyde på 678 meter over havet og ligger kun 500 meter rett vest for Raudnipa på 710 moh. som er det sørligste fjellet i Vaksdal.
Trollabotsvarden på 645 moh. ligger ca 400 meter sørvest for toppen.


== Turmål ==
Trollabotshaugen er et turmål i Arna med oppstigning fra nordenden av  Holmavatnet. Parkering på Nordre Skulstad ovenfor Trengereid, men bare 4-5 plasser.  Derfor anbefales å parkere nede på Trengereid.


== Fjell i Arna ==
Gullfjellet – 987 moh.
Skåldalsfjellet– 718 moh. med Skåldalsnipa – 603 moh.
Hananipa – 717 moh. med toppunktet i Vaksdal, men oppstigning fra Arna.
Trollabotshaugen – 678 moh.
Krånipa – 703 moh.
Trengereidhotten – 577 moh.
Borga – 634 moh.
Repparåsen – 609 moh.
Vardegga / Vareggen – 590 moh.
Ådnanipa / Arnanipa – 456 moh.


=== Se også ===
Byfjellene i Bergen.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==
Krånipa

Krånipa er et fjell øst i Arna i Bergen på grensen til Samnanger kommune i Vestland fylke. Det har en høyde på 703 meter over havet.
Kråmyrane naturreservat ligger ved foten av fjellet i vest.


== Turmål ==
Krånipa er et turmål i Arna med oppstigning fra sørenden av Skulstadvatnet. Parkering på Nordre Skulstad ovenfor Trengereid, men bare 4-5 plasser.  Derfor anbefales å parkere nede på Trengereid.


== Fjell i Arna ==
Gullfjellet – 987 moh.
Skåldalsfjellet– 718 moh. med Skåldalsnipa – 603 moh.
Hananipa – 717 moh. med toppunktet i Vaksdal, men oppstigning fra Arna.
Trollabotshaugen – 678 moh.
Krånipa – 703 moh.
Trengereidhotten – 577 moh.
Borga – 634 moh.
Repparåsen – 609 moh.
Vardegga / Vareggen – 590 moh.
Ådnanipa / Arnanipa – 456 moh.


=== Se også ===
Byfjellene i Bergen.


== Panorama ==


== Referanser ==
Javier Sosa Briganti

Javier Sosa Briganti (født 15. februar 1956 i Montevideo i Uruguay, død 24. november 2020 i Asunción i Paraguay) var en uruguayansk-paraguayansk sportsjournalist.
Han var opprinnelig uruguayaner, utdannet og arbeidende som anestesitekniker, og samtidig  og journalist som dekket fotballkamper i Uruguay. Han slo seg i 1999 til i Paraguays hovedsstad Asunción der han ble kjent radio- og fjernsynsjournalist. Han ble også president for Asociación de Hospitales y Sanatorios Privados del Paraguay («Foreningen for private sykehus og sanatorier i Paraguay»).Han tok fikk paraguayansk statsborgerskap, og var anestesitekniker og administrerende direktør ved et privat sykehus i den paraguayanske hovedtad. Han var også leder av sportsavdelingen i Radio Centenario y Oriental del Uruguay, sportsansvarlig i Radio 970, kommentator for Radio 1, og kommentator for programmet Fútbol a lo grande for Radio 1 de Marzo i Paraguay. Han dekket journalistisk av verdenscupmesterskapene i USA 1994, Frankrike 1998, Korea-Japan 2002, og Copa América i Chile og i andre land. 
Sosa døde i Asunción i Paraguay den 24. november 2020 av komplikasjopner forårsaket av covid-19.


== Referanser ==
Touriya Jabrane

Touriya Jabrane arabisk: ثريا جبران ; opprinnelig Saadiya Kraytif  لسعدية قريطيف; født 16. oktober 1952 i Casablanca i Marokko, død 24. august 2020 samme sted) var en marokkansk teatersjef, skuespiller og politiker.
Fra 2007 til 2009 var hun kulturminister i Abbas El Fassis regjering.Jabrane døde 24. august 2020 i en alder av 67 år, hun led av kreft, og hadde også blitt rammet av covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Touriya Jabrane på Internet Movie Database 
(fr) Touriya Jabrane på Allociné
Timoteo Ofrasio

Timoteo «Tim» Ofrasio (født 1948, død 1. desember 2020 i San Pablo i Laguna på Filippinene) var en filippinsk katolsk prest tilhørende jesuittordenen, teolog og liturgiker særlig innen liturgisk musikk. Han er kjent for liturgiske sanger som «Alay sa Diyos», «Paghahandog ng Sarili» og «Panalangin sa Pagiging Bukas-Palad».Han trådte inn i jesuittordenen i 1969 og ble presteviet i 1979.  Pater Timoteo Ofrasio var også professor ved Loyola School of Theology på Ateneo de Manila University i Quezon City der han underviste i systematisk og sakramental teologi. Han tok lisensiatgraden ved Pontificio Istituto Sant’Anselmo i Roma i 1987 og fullførte også doktorgradsstudier i liturgi ved samme lærested i 1990.He døde på et sykehus i San Pablo i provinsen Laguna for covid-19 den 1. desember 2020 i en alder av 72 år.


== Referanser ==
Bjørn Skogmo (diplomat)

Bjørn Skogmo (født 12. desember 1940 i Namsos) er en norsk diplomat og tidligerer ambassadør.
Skogmo er cand.polit. fra Universitetet i Oslo  med statsvitenskap hovedfag. Han ble aspirant i UD i 1969 og var fra 1974 til 1979 sekretær for utenriksminister Knut Frydenlund. Han tjenestegjorde deretter ved den faste norske FN-delegasjonen i New York og var spesialrådgiver ved Statsministerens kontor fra 1989 til 1992. Han var norsk ambassadør ved Norges faste delegasjon i Geneve 1994-2000 og var deretter ekspedisjonssjef og assisterende utenriksråd for utviklingsspørsmål i UD. I perioden 2005-2008 var han Norges ambassadør i Paris.Bjørn Skogmo er kommandør av St. Olavs Orden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bjørn Skogmo - Store norske leksikon
Agders fylkesvåpen

Agders fylkesvåpen er fylkesvåpenet til Agder fylke. Det består av et gullfarget eiketre på et rødt bakgrunn. 
Våpenet er utviklet med utgangspunkt i fylkesvåpnene til de tidligere fylkene Aust-Agder og Vest-Agder. 
Den 4. juni 2018 vedtok fellesnemnda å innstille forslag nr. A med eik i gull på rød bakgrunn som nytt fylkesvåpen for Agder fylkeskommune. Endelig vedtak ble deretter gjort av fylkestingene i Aust-Agder og Vest-Agder. 
Eika har en viktig historisk og symbolsk betydning for regionen, man finner den over store deler av Agder, og den har vært en viktig nærings- og eksportartikkel.
Treet var tilbake i tid en viktig møteplass for beslutningstagere, og er et symbol på visdom og soliditet.
Trøndelags fylkesvåpen

Trøndelags fylkesvåpen er fylkesvåpenet til Trøndelag fylke. Våpenet består av et gullfarget utbøyd kors på hvit bakgrunn. 
Våpenet er inspirert av at Olav den helliges skjold blir beskrevet slik i kongesagaen. 
Dette var fra 1957 Nord-Trøndelags fylkesvåpen.
Vestfold og Telemarks fylkesvåpen

Vestfold og Telemarks fylkesvåpen er fylkesvåpenet til Vestfold og Telemark fylke. Våpenet viser et gullfarget vikingskip og akantus på rød bakgrunn. 
Våpenet ble vedtatt av fylkestingene den 6.desember 2018.
Våpenet kombinerer Vestfolds tre vikingskipsfunn – her representert ved Klåstadskipet – med Telemarks rike tradisjoner for rosemaling og treskurd.
Rogalands fylkesvåpen

Rogalands fylkesvåpen er fylkesvåpenet til Rogaland fylke. Våpenet har et svevende utskrådd sølv spissfotet kors mot en blå bakgrunn. Det illustrerer et steinkors reist i 1028 til minne om Erling Skjalgsson.
Fylkesvåpenet ble tegnet av Hallvard Trætteberg og ble godkjent ved kongelig resolusjon 11. januar 1974.


== Referanser ==