jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
As Man Made Her

As Man Made Her er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av George Archainbaud.


== Handling ==
Cclaire Wilson møter den velstående Mason Forbes, og blir hans elskerinne. Men Mason forlater henne kort tid senere, for å heller gifte seg med Grace Hughes. For å ta hevn gifter Grace seg med Harold, Masons yngre bror og de to parene bor deretter sammen under det samme taket.
Mason blir etter hvert lei av sin nye kone, og ber Claire om å forlate ektemannen sin. Men nå er Claire gravid, og nekter å gå med på planene hans. Claire er en likegyldig mor, og etterlater barnet sitt hos en sykepleier - samtidig som hun selv tilbringer tiden sammen med Mason ved forskjellige sammenkomster og fester.


== Skuespillere ==
Gail Kane som Claire Wilson
Frank Mills som Mason Forbes
Gerda Holmes som Grace Hughes
Edward Langford som Harold Forbes
Miss Layton som Claires hushjelp
Miss McDonald som en sykepleier


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) As Man Made Her på Internet Movie Database 
(en) As Man Made Her på AllMovie
As Men Love

As Men Love er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av E. Mason Hopper.


== Handling ==
Diana Gordon blir vanvittig forelsket i Dr. Paul Russell, som er en god venn av ektemannen Keith. Russell er imidlertid forelsket i Keiths søster Marjorie, som tilbringer vinteren sammen med Gordon-familien. Når hun overhører Russells frieri til Marjorie, blir Diana ekstremt misunnelig. Hun tilstår derfor sine virkelige følelser for doktoren, i samme øyeblikk kommer Gordon inn i rommet. For å beskytte Dianas rykte, tar Russell på seg all skylden for det som har skjedd og han blir straks forvist fra hjemmet deres.
En stund senere blir mange innbyggere i byen deres hardt rammet av Poliomyelitt, og Dr. Russell blir snart en ekspert på å behandle sykdommen. Gordons unge datter blir også veldig syk, og Diana tilkaller doktoren. Men ektemannen hennes forbyr Russell å komme inn i hjemmet deres. I håp om å redde datteren deres blir Diana tvunget til å avsløre sannheten for ektemannen og svigerinnen.


== Rolleliste ==
House Peters som Paul Russell
Myrtle Stedman som Diana Gordon
Jack W. Johnston som Keith Gordon
Helen Jerome Eddy som Marjorie Gordon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) As Men Love på Internet Movie Database 
(en) As Men Love på AllMovie
Ashes of Hope

Ashes of Hope er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Walter Edwards.


== Rolleliste ==
Belle Bennett som Gonda
Jack Livingston som Jim Gordon
Jack Richardson som awton
Percy Challenger som Flat Foot
Josie Sedgwick som Belle


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ashes of Hope på Internet Movie Database 
(en) Ashes of Hope på AllMovie
At First Sight

At First Sight er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Robert Z. Leonard.


== Handling ==
Den berømte forfatteren Hartly Poole trekker seg tilbake til landsbygda i håp om å skaffe mer inspirasjon til sin neste bok. Men der møter han snart en ivrig beundrer, Justina Chaffin, som planlegger å gifte seg med en lokal kjeltring.
Men etter at Justina og Hartly forelsker seg i hverandre, oppdager Justina snart bedraget til sin tidligere forlovede. Hun flytter deretter til Hartlys hytte. Men en sheriff legger merke til bilen hennes parkert foran hytta hans, og han anklager derfor Hartly for å ha kidnappet Justina.


== Skuespillere ==
Mae Murray som Justina.
Sam Hardy som Hartly Poole.
Jules Raucourt som Paul.
Julia Bruns som Nell.
William T. Carleton som Mr. Chaffin.
Nellie Lindrith som Mrs. Chaffin.
William J. Butler som en Sheriff.
Eddie Sturgis som en assisterende Sheriff
Estar Banks.
Charles Ogle.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) At First Sight på Internet Movie Database 
(en) At First Sight på AllMovie
The Auction Block

The Auction Block er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Laurence Trimble.


== Handling ==
Foreldrene til Lorelei Knight er ivrige etter å tjene en liten formue på hennes skjønnhet. De sender henne til New York, og Bob Wharton - sønnen til en millionær - forelsker seg raskt i den unge kvinnen.
Men når Lorelei får vite at faren hennes har blitt veldig syk og familien trenger penger, gifter hun seg med Bob selv om hun egentlig ikke elsker ham. Men faren til Bob slutter å gi ham mer penger, og Bob blir tvunget til å finne seg arbeid selv. I tillegg vurderer Lorelei å forlate ham.


== Skuespillere ==
Rubye De Remer som Lorelei Knight.
Florence Deshon som Lilas Lynn.
Dorothy Wheeler som Mrs. Peter Knight.
Florence Johns som Adoree Demorest
Tom Powers som Bob Wharton.
Walter Hitchcock som Jarvis Hammon.
Ned Burton som Hannibal Wharton.
Charles E. Graham som Max Melcher.
George Cooper som Jimmy Knight.
Alec B. Francis som John Merkle.
Francis Joyner som Campbell Pope.
Bernard Randall som Noble Bergman.
Peter Lang som Peter Knight.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Auction Block på Internet Movie Database 
(en) The Auction Block på AllMovie
Zé Carlos (målvakt)

José Carlos da Costa Araújo (født 7. februar 1962, død 24. juli 2009), kjent som Zé Carlos, var en brasiliansk tidligere fotballspiller som spilte målvakt.
Zé Carlos ankom Flamengo i 1984 fra Rio Branco. Fra 1986 var han Flamengos førstevalg mellom stengene.
I 1988 gjorde han sin landslagsdebut for Brasil som innbytter for Cláudio Taffarel i en kamp mot Saudi-Arabia. I perioden Zé Carlos var involvert på landslaget var han reserve for Taffarel. Han var del av Brasils tropp til Sommer-OL 1988 som andrevalg, og troppene til Copa América 1989 og VM i 1990 som tredjevalg. Han spilte to ytterligere landskamper mot Peru og Japan i 1989.
Da Flamengo signerte Gilmar i 1991, mistet Zé Carlos plassen på laget og forlot klubben. Zé Carlos hadde et kort opphold hos Cruzeiro, før han flyttet til Portugal, hvor han spilte for Farense, Vitória de Guimarães og Felgueiras.
Etter fire år i portugisisk fotball flyttet han hjem igjen til brasiliansk fotball for korte opphold hos Flamengo og Vitória Bahia.
Zé Carlos døde av kreft i 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zé Carlos – Olympedia 
(pt) Zé Carlos – Brasils olympiske komité 
(en) Zé Carlos – Transfermarkt 
(en) Zé Carlos – national-football-teams.com 
(en) Zé Carlos – WorldFootball.net 
(en) Zé Carlos – FootballDatabase.eu 
(en) Zé Carlos – Fora De Jogo
Gasterocercini

Gasterocercini er en gruppe av snutebiller (Curculionidae) som lever på busker og trær. De er små, korte og høyr hvelvede, og kroppen er dekket av skjell i ulike farger, noen av disse er som oftest oppstående og hårlignende og gir billene et "bustete" utseende. Snuten er lang, men den holdes vanligvis bakoverbøyd slik at den ikke er synlig ovenfra. Navnet Cryptorhynchus betyr "skjult snute".


== Utseende ==
Små (gjerne 2 – 6 mm), korte, høyt hvelvede biller, gjerne brunlige og matte med mønster dannet av lyse skjell. Kroppen er vanligvis helt dekket av skjell, noen av dem gjerne oppstående og hårlignende. Hodet er temmelig lite, fasettøynene er forholdsvis store og flate. Snuten er middels lang og tynn og holdes vanligvis bakoverbøyd slik at den ikke er synlig ovenfra. Den kan foldes inn i en fure mellom framhoftene som ender i en kopplignende grop på mellombrystet (mesosternum). Antennene er festet rundt midten av snuten. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, men tydelig smalere enn dekkvingene. Sidene er avrundede. Det har ofte markerte knøler på sidene. Dekkvingene er ovale hos de fleste, men parallellsidige hos noen av de større artene. De har mer eller mindre markerte skuldre og ofte rekker av oppstående skjell. Beina er kraftige og forholdsvis lange, lårene er vanligvis utannede, men kan ha en tann på undersiden. Leggene (tibiae) ender i en krok (uncus). Føttene er nokså korte og kan foldes tilbake mot leggen. 


== Levevis ==
Tresnutebillene lever på ulike slags busker og trær, der de voksne billene gjerne gnager på bladene. De er sjelden spesielt tallrike og er ikke regnet som skadedyr.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien tresnutebiller, Cryptorhynchinae Schönherr, 1825
Stammen Gasterocercini Zherikhin, 1991
Slekten Aechmura Pascoe, 1874 - 3 arter
Slekten Cophes Champion, 1905 - ca. 55 arter
Slekten Episcirrus Kuschel, 1958 - 5 arter
Slekten Eutyrhinus Dejean, 1835 - 13 arter
Slekten Gasterocercus Laporte & Brullé, 1828  – ca. 75 arter, én art i Europa
Slekten Hohonus Kissinger, 1964 - 2 arter
Slekten Menectetorus Faust, 1894 - 6 arter
Slekten Odosyllis Pascoe, 1874 - 35 arter
Slekten Orochlesis Pascoe, 1871 - 26 arter
Slekten Platygasterocercus Zherikhin, 1991 - én art
Slekten Rhynchus Kissinger, 1964 - én art
Slekten Rhyssematoides Morimoto, 1962 - én art
Slekten Syrotelus Pascoe, 1874 - 12 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gasterocercini hos Fauna Europaea 
(en) Gasterocercini hos Fossilworks 
(en) Gasterocercini hos NCBI 
(en) Kategori:Gasterocercini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gasterocercini – detaljert informasjon på Wikispecies
E.C. Dahls gate

E.C. Dahls gate er en gate ved Kalvskinnet i Midtbyen i Trondheim som går fra Erling Skakkes gate ved Trøndelag Teater og sørover til gamle E.C. Dahls stiftelse. Gaten er tilstøtende vestover til en arm av Sverres gate, som fungerer som tilkomstveg for E.C. Dahls sykehjem.
Gaten ble i 1915 oppkalt etter bryggerieier Erich Christian Dahl (1814–1882), som etablerte sitt bryggeri i det nærliggende Sukkerhuset, og som siden opprettet E.C. Dahls park og fødestiftelsen E.C. Dahls stiftelse i tilknytning til denne gaten. Hovedinngangen til E.C. Dahls stiftelse ligger i enden av denne gaten, som opprinnelig var tomtegrunn for Tronstadhagen som siden ble en del av E.C. Dahls park. Opprinnelig var gateløpet en del av Hvedingsveita frem til 1878, hvor den deretter fikk navnet Eysteins gate oppkalt etter erkebiskop Øystein Erlendsson.


== Bygninger og annet langs E.C. Dahls gate ==
2: E.C. Dahls-kvartalet og Lysholmbygget, en del av campus NTNU Kalvskinnet og tidligere Høgskolen i Sør-Trøndelag.
3: Den Indre Sjømannsmisjon, Trøndelag krets
10: Jugendbygg av arkitektene Johan Osness og Johan Christensen, oppført i 1908 for E.C. Dahls stiftelse, senere kontor for Fylkesmannen i Trøndelag og nå en del av NTNU.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 150–151. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Støren, Wilhelm K. (1983). Sted og navn i Trondheim. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 71–72. ISBN 82-7028-471-8.
Dyskinesi

Dyskinesi (sammensatt av gr. dys = dårlig og kínēsis = bevegelse) er en lidelse som beskriver vansker med å utføre noen typer bevegelser eller også ufrivillige kroppsbevegelser (særlig i ansiktet og munnen) som ligner tics. Dyskinesier er vanlig ved flere nevrologiske lidelser, som Huntingtons sykdom og Parkinsons sykdom.Tardive dyskinesier (tardive = sent inntredende) er en legemiddelutløste bivirkninger som kan forekomme ved langvarig bruk av antipsykotiske medikamenter. Særlig ufrivillige bevegelser i ansikt og munn er iøynefallende. Det kan imidlertid også oppstå Parkinsonliknende tilstander preget av langsomme bevegelser, stivhet og såkalt pilletrille-skjelving. Dette er bevegelsesforstyrrelser som skyldes ekstrapyramidale bivirkninger ved bruk av dopaminantagonister. Forandringene i musklenes bevegelsesmønster er av mer eller mindre permanent art. Årsaken antas blant annet å være øket følsomhet i nervenes synapser for signalstoffet dopamin. Eldre, særlig kvinner, og hjerneskadete er mest utsatte. Om symptomene oppdages tidlig og antipsykotika seponeres, kan dyskinesiene gå tilbake, men ofte blir de varige. Milde former av tardive dyskinesier forekommer hos omkring 15–30 prosent av de pasientene som behandles med antipsykotiske medikamenter i tre måneder eller mer. Alvorlige tilfeller er mer sjeldne.Myokloniske dyskinesier (myokloni = ufrivillig) er en variasjon innen denne typen forstyrrelser og manifesterer seg med ufrivillige og korte bevegelser som stammer fra en plutselig muskelsammentrekning, som noen ganger er smertefulle. Årsakene kan være progressiv myoklonisk encefalopati og encefalopati (en generell betegnelse på sykdom i hjernen) forårsaket av mangel på oksygen til hjernen.Behandlingen består i å seponere medisinen som forårsaker dyskinesi og eventuelt forsøke andre medisiner. I tilfeller der dyskinesi påvirker ansiktet kan injeksjoner av botulinumtoksin (Botox) ofte fungere godt. Dyp hjernestimulering gir også svært ofte gode resultater, men krever et inngrep der to elektroder plasseres i hjernen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Livbanen

Livbanen/Fosseparken er en tidligere idrettsplass i Hønefoss som i 2022 gjort om til aktivitetspark. Fosseparken har skatebane, en fullverdig basketballbane, pump track (sykkelbane), petanquebane og områder for piknik og rekreasjon. 
Området ligger i Hønefoss sentrum, mellom Kongens gate, Kong Rings gate og Stangs gate, og utgjør sammen med Hønefoss barnehage vestdelen av Søndre park.


== Historie ==
Livbanen ble anlagt i 1911, og ble da brukt til både fotball, skøyter og friidrett. Navnet kommer av at den ble brukt av Idrettsforeningen Liv, som i dag er Hønefoss ballklubb. Før banen ble anlagt var dette en løkke, som ble kjøpt av Selskabet for Hønefoss Bys Vel og gitt til IF Liv, som lagde idrettsbane her.I 1935 ble Ringerikes Varemesse arrangert på Livbanen.
Den 18. juni 2022 åpnet Ringerike kommune, sammen med Ringerike Rullebrettklubb (stiftet i april 2021), en aktivitetspark på Livbanen. Denne parken heter Fosseparken, og har utgangspunkt i et forprosjekt utarbeidet av Tom Erik Bakkely Aasheim. Parken er finansiert gjennom Ringerike kommune, spillemidler og en stor pengegave til Ringerike Rullebrettklubb fra Skue Sparebank Hønefoss. Parken kostet rundt 18 millioner kroner, og det tok rundt 9 måneder fra det ble vedtatt i Ringerike kommunestyre at parken skulle bygges, til den sto klar i 2022. Entreprenør var Betongpark AS.   
Det ble arrangert en stor åpningsfest den 18. juni 2022. Parken ble offisielt åpnet ved snorklipping utført av ordfører Kirsten Orebråten og initiativtaker til stiftelsen av Ringerike Rullebrettklubb, Lasse Nilsen.   


== Bilder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fosseparken
24. serierunde i Bundesliga 2021/22

24. runde i Bundesliga 2021–2022 startet med Hoffenheim – Stuttgart fredag 25. febraur 2022, hoveddelen av kampene ble spilt lørdag 26. februar mens runden ble avsluttet med Augsburg – Borussia Dortmund søndag 27. februar.


== Kampfakta ==
Fredag 25. februar

Lørdag 26. februar

Søndag 27. februar


== Referanser ==
Auletorhinini

Auletorhinini er en gruppe av biller i gruppen snutebiller (Curculionoidea). Deres mest slående trekk er at mange arter ruller sammen blader til en sigarlignende rull der larvene utvikler seg. De fleste artene lever i tropiske skoger, men noen arter finnes i de aller fleste områder. I Norge er det registrert 11 arter.


== Utseende ==
Små til middelsstore biller (ofte 2 – 6 mm), kroppen gjerne mer eller mindre pæreformet, oversiden glatt eller fint hårete, som oftest mørke på farge, ofte med metallglans. Hodet er i midten trukket ut til en snute som vanligvis er lengre, ofte mye lengre, enn resten av hodet. Fasettøynene er runde og utstående. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, framover tilsmalnet, med rundede sider. Hos noen arter har det en kraftig, framoverrettet pigg på siden. Dekkvingene er mye bredere enn brystskjoldet, med tydelige skuldre, parallellsidige eller bredest i den bakerste delen. Beina er kraftige og middels lange.


== Levevis ==
Snutebladrullerne er uvanlige i og med at billene legger forholdene spesielt til rette for avkommet sitt ved å bygge hus til dem. Ofte gjør de dette ved å rulle sammen blader. 


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Familien snutebladrullere, Rhynchitidae Gistel, 1856
Stammen Auletorhinini Voss, 1935
Slekten Auletanus Voss, 1922 - 10 arter
Slekten Auletorhinus Voss, 1935 - én art


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Auletorhinini – detaljert informasjon på Wikispecies
Byctiscini

Byctiscini er en gruppe av biller i gruppen snutebiller (Curculionoidea). Deres mest slående trekk er at mange arter ruller sammen blader til en sigarlignende rull der larvene utvikler seg. De fleste artene lever i tropiske skoger, men noen arter finnes i de aller fleste områder. I Norge er det registrert 11 arter.


== Utseende ==
Små til middelsstore biller (ofte 2 – 6 mm), kroppen gjerne mer eller mindre pæreformet, oversiden glatt eller fint hårete, som oftest med metallglans. Hodet er i midten trukket ut til en snute som vanligvis er lengre, ofte mye lengre, enn resten av hodet. Fasettøynene er runde og utstående. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, framover tilsmalnet, med rundede sider. Hos noen arter har det en kraftig, framoverrettet pigg på siden. Dekkvingene er mye bredere enn brystskjoldet, med tydelige skuldre, parallellsidige eller bredest i den bakerste delen. Beina er kraftige og middels lange.


== Levevis ==
Snutebladrullerne er uvanlige i og med at billene legger forholdene spesielt til rette for avkommet sitt ved å bygge hus til dem. Ofte gjør de dette ved å rulle sammen blader. Sigarrulleren (Byctiscus betulae) lager et lignende kammer ved å folde sammen et eller flere blader til en kapsel. Den kan finnes på ulike slags løvtrær. 
Noen arter lager ikke bladruller, men de voksne billene gnager skader i frukter eller plantevev, og larvene ernærer seg på det skadede vevet. En del arter regnes som skadegjørere på trær og busker. De aller fleste artene lever på busker og trær, noen få på urter.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Familien snutebladrullere, Rhynchitidae Gistel, 1856
Stammen Byctiscini Voss, 1923
Understammen Byctiscina
Slekten Aspidobyctiscus Schilsky, 1903 - 19 arter
Slekten Byctisculus Legalov, 2003 - 2 arter
Slekten Byctiscus Thomson, 1859 - 89 arter, i Norge:
Sigarruller, Byctiscus betulae (Linnaeus, 1758)
Byctiscus populi (Linnaeus, 1758)
Slekten Neobyctiscidius Legalov, 2007 - 2 arter
Understammen Listrobyctiscina Legalov, 2003
Slekten Listrobyctiscus Voss, 1923 - 28 arter
Slekten Nelistrobyctiscus Legalov, 2003 - 4 arter
Understammen Svetlanaebyctiscina Legalov, 2003
Slekten Baikovius Legalov, 2005 - én art
Slekten Byctiscidius Voss, 1923 - 4 arter
Slekten Byctiscophilus Voss, 1930 - én art
Slekten Probyctisculus Legalov, 2007 - 2 arter
Slekten Svetlanaebyctiscus Legalov, 2001 - én art


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om snutebladrullere, s. 378-380.


== Eksterne lenker ==
(no) Byctiscini hos Artsdatabanken 
(en) Byctiscini hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Byctiscini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Byctiscini – detaljert informasjon på Wikispecies Sigarruller og Pselaphorhynchites aequatus: [1] Arkivert 22. mai 2007 hos Wayback Machine.
Cesauletini

Cesauletini er en gruppe av biller i gruppen snutebiller (Curculionoidea). Deres mest slående trekk er at mange arter ruller sammen blader til en sigarlignende rull der larvene utvikler seg. De fleste artene lever i tropiske skoger, men noen arter finnes i de aller fleste områder. I Norge er det registrert 11 arter.


== Utseende ==
Små til middelsstore biller (2-3,5 mm), kroppen gjerne mer eller mindre pæreformet, oversiden glatt eller fint hårete, som oftest mørke på farge, ofte med metallglans. Hodet er i midten trukket ut til en snute som vanligvis er lengre, ofte mye lengre, enn resten av hodet. Fasettøynene er runde og utstående. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, framover tilsmalnet, med rundede sider. Hos noen arter har det en kraftig, framoverrettet pigg på siden. Dekkvingene er mye bredere enn brystskjoldet, med tydelige skuldre, parallellsidige eller bredest i den bakerste delen. Beina er kraftige og middels lange.


== Levevis ==
Snutebladrullerne er uvanlige i og med at billene legger forholdene spesielt til rette for avkommet sitt ved å bygge hus til dem. Ofte gjør de dette ved å rulle sammen blader. 


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Familien snutebladrullere, Rhynchitidae Gistel, 1856
Stammen Cesauletini Legalov, 2003
Slekten Cesauletes Hamilton, 1983
Cesauletes nasalis (LeConte, 1876)
Cesauletes viridis (Pierce, 1910)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Eugnamptini

Eugnamptini er en gruppe av biller i gruppen snutebiller (Curculionoidea). Deres mest slående trekk er at mange arter ruller sammen blader til en sigarlignende rull der larvene utvikler seg. De fleste artene lever i tropiske skoger, men noen arter finnes i de aller fleste områder. 


== Utseende ==
Små til middelsstore biller (ofte 2 – 6 mm), kroppen gjerne mer eller mindre pæreformet, oversiden glatt eller fint hårete, som oftest mørke på farge, ofte med metallglans. Hodet er i midten trukket ut til en snute som vanligvis er lengre, ofte mye lengre, enn resten av hodet. Fasettøynene er runde og utstående. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, framover tilsmalnet, med rundede sider. Hos noen arter har det en kraftig, framoverrettet pigg på siden. Dekkvingene er mye bredere enn brystskjoldet, med tydelige skuldre, parallellsidige eller bredest i den bakerste delen. Beina er kraftige og middels lange.


== Levevis ==
Snutebladrullerne er uvanlige i og med at billene legger forholdene spesielt til rette for avkommet sitt ved å bygge hus til dem. 


== UTbredelse ==
Gruppen er utbredt i Nord-Amerika og Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Familien snutebladrullere, Rhynchitidae Gistel, 1856
Stammen Eugnamptini Voss, 1930
Slekten Acritorrhynchites Voss, 1941 - én art
Slekten Aderorhinus Sharp, 1889 - 2 arter
Slekten Essodius Sharp, 1889 - én art
Slekten Eugnamptobius Voss, 1922 - 59 arter
Slekten Eugnamptus Schönherr, 1839 - 175 arter
Slekten Hemilypus Sharp, 1889 - 4 arter
Slekten Neoeugnamptus Legalov, 2003 - 7 arter
Slekten †Eugnamptidea Wickham, 1912 - 2 fossile arter


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om snutebladrullere, s. 378-380.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen er ikke koblet til Wikidata