jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Manohar Topno

Manohar Topno (født 25. juni 1958) er en indisk landhockeyspiller.
Han representerte India under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 5.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Manohar Topno – Olympedia 
(en) Manohar Topno – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Vineet Kumar Sharma

Vineet Kumar Sharma (født 6. januar 1959) er en indisk landhockeyspiller.
Han representerte India under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 5.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vineet Kumar Sharma – Olympedia 
(en) Vineet Kumar Sharma – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Joaquim Carvalho

Joaquim Carvalho (født 16. august 1959) er en indisk landhockeyspiller.
Han representerte India under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 5.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joaquim Carvalho – Olympedia 
(en) Joaquim Carvalho – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Peter Haselhurst

Peter Haselhurst (født 13. juli 1957) er en australsk landhockeyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Haselhurst – Olympedia 
(en) Peter Haselhurst – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Peter Haselhurst – Australian Olympic Committee
Treva King

Treva King (født 17. januar 1956) er en australsk landhockeyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Treva King – Olympics.com 
(en) Treva King – Olympedia 
(en) Treva King – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Treva King – Australian Olympic Committee
Terry Leece

Terry Leece (født 23. november 1957) er en australsk landhockeyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Terry Leece – Olympedia 
(en) Terry Leece – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Terry Leece – Australian Olympic Committee
Grant Mitton

Grant Mitton (født 10. oktober 1962) er en australsk landhockeyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grant Mitton – Olympedia 
(en) Grant Mitton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Grant Mitton – Australian Olympic Committee
Michael Nobbs

Michael Nobbs (født 4. januar 1954) er en australsk landhockeyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Nobbs – Olympedia 
(en) Michael Nobbs – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Michael Nobbs – Australian Olympic Committee
Nigel Patmore

Nigel Patmore (født 4. september 1960) er en australsk landhockeyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nigel Patmore – Olympedia 
(en) Nigel Patmore – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nigel Patmore – Australian Olympic Committee
Adrian Berce

Adrian Berce (født 11. juli 1958) er en australsk landhockeyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adrian Berce – Olympics.com 
(en) Adrian Berce – Olympic.org 
(en) Adrian Berce – Olympedia 
(en) Adrian Berce – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Adrian Berce – Australian Olympic Committee
Grant Boyce

Grant Boyce (født 30. mai 1956) er en australsk landhockeyspiller.
Han representerte Australia under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, hvor laget hans ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grant Boyce – Olympedia 
(en) Grant Boyce – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Grant Boyce – Australian Olympic Committee
Valborg Seeberg

Valborg Seeberg (født Sissener 16. november 1851 i Kristiania, død 1929) var en norsk forfatter.


== Liv og virke ==
Valborg Seebergs forfatterskap omfatter et beskjedent antall utgivelser fra årene 1908 og 1909. Hun benyttet psevdonymer som En badegjæst, Palle og V.Sg.. I 1908 utga hun Badetyper og Stemninger, og året etter kom Cirkus-Artisten. Badetyper skildrer miljøet på Sandefjord kurbad.Seeberg ga også musikkundervisning.


== Familie ==
Valborg Seeberg var datter av kaptein Johan Peter Brandt Sissener og hans første hustru Oline Riiser, og søster av norsk forfatter, lyriker, redaktør og oversetter Wilhelmine Gulowsen.
Hun ble 12. desember 1876 gift med kaptein Franz Gustav Seeberg, og var mor til forretningsmann og idrettsmann Christen Seeberg.


== Bibliografi ==
1908: Badetyper – iagttagelser og stemninger ved En badegjest
1908: Stemninger ved V.Sg.
1909: Cirkus-Artisten ved Palle


== Referanser ==


== Kilder ==
Dette skrev kvinner. Oslo: Skolen. 1984. s. 196–197. ISBN 8257900109.
Tachyta

Tachyta er en slekt av små løpebiller.


== Utseende ==
Ganske små (1,8-3,3 millimeter) løpebiller, kroppsformen forholdsvis slank og oftest litt flat, overflaten oftest blank, fargen vanligvis mørk, antenner og bein gjerne rødlige.


== Levevis ==
Denne slekten lever i skog, voksne biller finnes helst under barken på døde trær.


== Utbredelse ==
Slekten har en tilnærmet kosmopolittisk utbredelse.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien skyggeløpere, Trechinae Bonelli, 1810
Stammen Bembidiini Stephens, 1827
Gruppen Tachyina Motschulsky, 1862
Slekten Tachyta Kirby, 1837
Tachyta acuticollis (Putzeys, 1875)
Tachyta alutacea Baehr, 2013
Tachyta angulata Casey, 1918
Tachyta barda (Darlington, 1962)
Tachyta brunnipennis (W.J.MacLeay, 1871)
Tachyta coracina (Putzeys, 1875)
Tachyta falli (Hayward, 1900)
Tachyta gilloglyi Erwin, 1975
Tachyta guineensis Alluaud, 1933
Tachyta hispaniolae (Darlington, 1934)
Tachyta inornata (Say, 1823)
Tachyta kirbyi Casey, 1918
Tachyta laticollis Baehr, 2016
Tachyta maa Erwin & Kavanaugh, 1999
Tachyta malayica (Andrewes, 1925)
Tachyta monostigma (Andrewes, 1925)
Tachyta nana (Gyllenhal, 1810)
Tachyta ovata Baehr, 1986
Tachyta palmerstoni Baehr, 2006
Tachyta parvicornis Notman, 1922
Tachyta philipi Erwin, 1975
Tachyta picina (Boheman, 1848)
Tachyta pseudovirens Bruneau de Miré, 1964
Tachyta punctipennis Baehr, 2013
Tachyta quadrinotata Baehr, 2016
Tachyta quadriplagiata Baehr, 2014
Tachyta rexensis Moore, 2001
Tachyta subvirens Chaudoir, 1878
Tachyta umbrosa (Motschulsky, 1851)
Tachyta wallacei (Andrewes, 1925)


== Eksterne lenker ==
(en) Tachyta i Encyclopedia of Life 
(en) Tachyta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tachyta hos Artsdatabanken 
(sv) Tachyta hos Dyntaxa 
(en) Tachyta hos Fauna Europaea 
(en) Tachyta hos ITIS 
(en) Tachyta hos NCBI 
(en) Kategori:Tachyta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tachyta – detaljert informasjon på Wikispecies 
bugguide.net - bildedatabse over nordamerikanske insekter
Anders Opedal

Anders Opedal (født 4. mai 1968 i Sauda) er en norsk næringslivsleder og petroleumsingeniør. Han er konsernsjef i Equinor fra 2. november 2020.


== Tidlig liv og utdannelse ==
Opedal er født og oppvokst i Sauda. Der faren arbeidet som lærer og inspektør på Sauda videregående skole.Han er ingeniør med mastergrad fra Norges tekniske høgskole i Trondheim og mastergrad i bedriftsledelse (Master of business administration) ved Heriot-Watt universitetet i Edinburgh i Skottland.


== Karriere ==
Opedal begynte sin karriere inne oljeindustrien i 1992, først i oljeservicegigantene Schlumberger og i Baker Hughes Inteq, der han arbeidet som brønn-ingeniør og analytiker.Han var petroleumsingeniør i Statoil fra 1997 og ble Senior Vice President for Projects innen Technology, Projects and Drilling (TPD) i 2011, driftssjef (chief operating officer) i 2015, og landansvarlig (Senior Vice President for Development & Production International) for Brasil i januar 2017. I august 2018 ble han Executive Vice President for utvikling og produksjon i Brasil, og i oktober 2018 konserndirektør for Technology, Projects and Drilling (TPD). 
Den 2. november 2020 overtok han som konsernsjef i Equinor etter Eldar Sætre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Equinor.com - Anders Opedal
Statoil.com - Anders Opedal (arkiv)
Helluomorpha

Helluomorpha  er en slekt av biller i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 15-20 millimeter), avlange, noe flate, mørke løpebiller. Hodet har store, rundet utstående fasettøyne, moderat forstørrede kjever. Antennene er tynne og litt lengre enn hode + pronotum. Pronotum er litt bredere enn hodet, nærmest hjerteformet, men med markerte bakhjørner, med to dype lengdefurer. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum, omtrent jevnbrede, med kraftige punktrader. Beina er noe utvidete, flate.


== Levevis ==
Disse artene kan finnes i maurtuer.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Anthiinae Bonelli, 1813
stammen Helluonini
delgruppe Omphrina Jedlicka, 1941 
slekt Helluomorpha Laporte de Castelnau, 1834
Helluomorpha araujoi Reichardt, 1974
Helluomorpha eulinae Reichardt, 1974
Helluomorpha heros (Gory, 1833)
Helluomorpha macroptera Chaudoir, 1850


== Eksterne lenker ==
Bilde av Helluomorpha macroptera
Bilde av Helluomorpha sp.
(en) Helluomorpha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Helluomorpha hos Fossilworks 
(en) Helluomorpha hos NCBI 
Helluomorpha – detaljert informasjon på Wikispecies
Crepidogastrinus

Crepidogastrinus er en slekt av biller i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==
Bombardérbillene trives helst på tørre, varme steder der de ofte kan finnes under steiner. De er rovdyr i likhet med de fleste andre løpebiller.


== Utbredelse ==
Arten lever i det sørvestlige Afrika (Namibia, Sør-Afrika).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien bombardérbiller, Brachininae Bonelli, 1810
stamme Crepidogastrini Jeannel, 1949
slekten Crepidogastrinus Basilewsky, 1957
Crepidogastrinus kochi Basilewsky, 1957


== Eksterne lenker ==
(en) Crepidogastrinus i Encyclopedia of Life 
(en) Crepidogastrinus i Global Biodiversity Information Facility 
Crepidogastrinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Gnathoxys

Gnathoxys er en slekt av løpebiller som særlig finnes i sandete områder, der de lever som predatore i utgravde ganger.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 15 millimeter), avlange, blankt svarte løpebiller. Hodet er stort og bredt med små fasettøyne og moderat forstørrede kjever, antennene nokså korte. Pornotum er rundet, dekkvingene rundede uten regelmessige punktrader, gjerne med spredte, runde groper.


== Levevis ==
Sandgraverne er knyttet til områder med løs sandjord, der de graver tunneler der de sitter og venter på bytte, selv om de også kan spise noe åtsler og av og til litt plantekost.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Australia, de fleste av arten i den sørvestlige delen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien sandgravere, Broscinae [=Broscini]
delgruppe Creobiina Jeannel, 1941 [=Creobiini]
slekten Gnathoxys Westwood, 1839
Gnathoxys barbatus MacLeay, 1864
Gnathoxys cicatricosus Reiche, 1842
Gnathoxys crassipes Sloane, 1898
Gnathoxys foveatus MacLeay, 1863
Gnathoxys granularis Westwood, 1842
Gnathoxys humeralis MacLeay, 1864
Gnathoxys insignitus MacLeay, 1864
Gnathoxys irregularis Westwood, 1842
Gnathoxys macleayi Putzeys, 1868
Gnathoxys murrumbidgensis MacLeay, 1865
Gnathoxys obscurus Reiche, 1842
Gnathoxys pannuceus Guthrie, 2007
Gnathoxys punctipennis MacLeay, 1873
Gnathoxys submetallicus MacLeay, 1864
Gnathoxys sulcicollis Sloane, 1910
Gnathoxys tesselatus MacLeay, 1864
Gnathoxys westwoodi Putzeys, 1868


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Gnathoxys [1]
(en) Gnathoxys i Global Biodiversity Information Facility 
Gnathoxys – detaljert informasjon på Wikispecies
Tricondyla

Tricondyla er en slekt av løpebillene (Carabidae). De er vanligvis langbeinte, svært raske biller.


== Utseende ==
Ganske store, lange og slanke, langbeinte, svarte sandjegere. De kan minne overflatisk om store maur. Hodet er stort med store, utstående fasettøyne, antennene forholdsvis korte, litt utvidet mot spissen. Kjevene er store og skarpe. Pronotum er betydelig lengre enn bredt, tønneformet i midten, med skarpe innsnevringer foran og bak dette, smalere enn hodet. Dekkvingene er rundede, litt pæreformede. Beina er lange, gjerne brunlige.


== Levevis ==
Sandjegerne er dagaktive, solelskende insekter som finner byttet ved hjelp av sitt gode syn.  De voksne billene i denne slekten lever oppe i trær, der de gjerne løper rundt på stammene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia østover til Salomonøyene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilie Sandjegere, Cicindelinae Latreille, 1802
Stammen Collyridini
Slekten Tricondyla Latreille, 1822
Tricondyla annulicornis Schmidt-Goebel, 1846
Tricondyla aptera (Olivier, 1790)
Tricondyla beccarii Gestro, 1874
Tricondyla bengalensis Naviaux, 2002
Tricondyla brunnea Dokhtouroff, 1883
Tricondyla cavifrons Schaum, 1862
Tricondyla conicicollis Chaudoir, 1844
Tricondyla coriacea Chevrolat, 1841
Tricondyla cyanea Dejean, 1825
Tricondyla cyanipes Eschscholtz, 1829
Tricondyla darwini Naviaux, 2002
Tricondyla deuvei Naviaux, 2002
Tricondyla distincta Fleutiaux, 1893
Tricondyla doriai Gestro, 1874
Tricondyla elenae Werner, 1992
Tricondyla elongata W.Horn, 1906
Tricondyla femorata Walker, 1858
Tricondyla fulgida Naviaux, 2002
Tricondyla genieri Naviaux, 2008
Tricondyla gestroi Fleutiaux, 1893
Tricondyla gounellei W.Horn, 1900
Tricondyla gracilis Naviaux, 2002
Tricondyla granulifera Motschulsky, 1857
Tricondyla herculeana W.Horn, 1942
Tricondyla ledouxi Naviaux, 2002
Tricondyla macrodera Chaudoir, 1860
Tricondyla magna Werner, 1992
Tricondyla mellyi Chaudoir, 1850
Tricondyla mourzinei Naviaux, 2002
Tricondyla niasensis Naviaux, 2002
Tricondyla nigripalpis W.Horn, 1894
Tricondyla oblita Naviaux, 2002
Tricondyla ovaligrossa W.Horn, 1922
Tricondyla ovicollis Motschulsky, 1864
Tricondyla planiceps Schaum, 1862
Tricondyla proxima Fleutiaux, 1893
Tricondyla pulchripes White, 1844
Tricondyla punctulata Chaudoir, 1861
Tricondyla reducta Naviaux, 2002
Tricondyla rivalieri Naviaux, 2002
Tricondyla schuelei Naviaux, 2002
Tricondyla stricticeps Chaudoir, 1864
Tricondyla tuberculata Chaudoir, 1860
Tricondyla ventricosa Schaum, 1862
Tricondyla wallacei J.Thomson, 1857
Tricondyla werneri Naviaux, 2002
Tricondyla wiesneri Naviaux, 2002


== Eksterne lenker ==
(en) Tricondyla i Encyclopedia of Life 
(en) Tricondyla i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tricondyla hos NCBI 
(en) Kategori:Tricondyla – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tricondyla – detaljert informasjon på Wikispecies
Taoyuans martyr-helligdom

Taoyuans martyr-helligdom (kinesisk: 桃園市忠烈祠暨神社文化園區), også kjent som Taoyuan Shinto-helligdom (japansk: 桃園神社/とうえんじんじゃ) er et tempel som ble oppført i 1938 under Japans styre og var tidligere en Shinto-helligdom i Shinchiku prefektur (新竹州, Shinchiku-shū). Den ligger i nåværende Taoyuan; i nærheten av Hutoushan parken. Byggverket står på den nasjonale kulturarvlisten. 


== Historie ==


=== Taoyuan Shinto-helligdom ===
Taoyuan martyrer-helligdommen var tidligere kjent som Taoyuan Shinto-helligdommen under japansk styre. Rundt 200 store og små Shinto-helligdommer ble bygd i løpet av 50 års styre blant annet Taiwan Jingu (nåværende Grand Hotel), Hsinchu-helligdommen, Kagi-helligdommen, Tainan-helligdommen, og sist, men ikke minst Taoyuan-helligdommen. Midt på 1930-tallet begynte Japan å innføre japaniseringspolitikken ved å reise minst én Shinto-helligdom for hver landsby, de fleste helligdommene i Taiwan ble etablert  i løpet av dette tiåret.
Designet av Nobunao Haruta (春田直信), Taoyuan Shinto-helligdommens oppbygging begynte i 1935 (昭和10年/Shōwa 10 år), ble ferdig bygget i 1938 (昭和13年/Shōwa 13 år) og en seremoni ble holdt samme år. 
Taoyuan Shinto-helligdom i tillegg til å huse de tre representative Kami (開拓三神/Kaitaku Sanjin), nemlig Kunitama (國魂), Ō(a)namuchi-no-Mikoto (大己貴命) og Sukunabikona (少彥名命), det er også et sted å minne om Kitashirakawa-no-miya Yoshihisa-shinnō (北白川宮能久親王/きたしらかわのみや よしひさ しんのう), Toyouke-Ōmikami (豊受大神) og Mutsuhito (明治天皇/めいじてんのう).


=== Taoyuan martyrer-helligdom ===
I 1950 ble navnet på Taoyuan Shinto-helligdommen endret til Taoyuan Martyr-helligdomm. I hovedbygningen huses Zheng Chenggong, Liu Yongfu og Qiu Fengjia for sin kamp mot Japan under krigen. I 1972 ble diplomatiske forbindelser mellom Japan og Republikken Kina (Taiwan) løsrevet, da ble det vedtatt umiddelbart at all struktur som gjenspeiler Japans kultur skulle fjernes, det inkluderte Shinto-helligdommene på hele øya. De fleste av dem ble revet ned i løpet av 70-tallet, kun Taoyuan Shinto-helligdomen, Shinchu-helligdomen, deler av Kagi-helligdomen og deler og Tongxio-helligdomen står i behold.
I 1985 var Taoyuan Shinto-helligdommen i ferd med å bli ombygget i kinesisk arkitekturstil som ville koste omtrentlig 2,625,000 norske kr, men beslutningen sto overfor stor motstand i akademia og ble etterpå trukket tilbake. Pengene ble istedenfor brukt til å restaurere byggverkene og området rundt helligdommen.


== Bilder ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Taoyuan Shrine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
日本據台未期神社的建造──以一街庄一社政策為中心 蔡錦堂
桃園忠烈祠 桃園市政府文化局
桃園忠烈祠 國防部後備指揮部
[1]桃園忠烈祠暨神社文化園區  桃園觀光導覽網
桃園忠烈祠暨神社文化園區 på Facebook
Anikken Gjerde Alnæs

Anikken Gjerde Alnæs (født 11. april 1994) er en norsk langrennsløper som representerer Rustad Idrettslag og Team Ragde Charge.
Tidligere i karrieren representerte hun Gjerdrum Idrettslag. I NM 2011 gikk hun på Gjerdrums lag som ble nummer fem på 3 x 5 km stafett, og under junior-NM på ski 2012 vant Gjerde Alnæs NM-gull under K18-sprinten i Fauske foran Silje Theodorsen og Thea Krokan Murud.11. januar 2020 debuterte Gjerde Alnæs i verdenscupen i langrenn med en 8.-plass under sprinten i Dresden. Hun fikk plass på sprintlaget etter at hun vant sprinten under Skandinavisk Cup på Nes uken før.I 2020 begyunte hun å konkurrere i Ski Classics.


== Meritter ==


=== Verdenscupen i langrenn ===
Sammenlagt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anikken Gjerde Alnæs – FIS (langrenn) 
Anikken Gjerde Alnæs på Facebook 
Anikken Gjerde Alnæs på Instagram
Operation Warp Speed

Operation Warp Speed er et offentlig-privat partnerskap initiert av den amerikanske regjering for å tilrettelegge for og påskynde utvikling, produksjon og distribusjon av COVID-19-vaksiner, -terapier og -diagnostiseringshjelpemidler. Det ble lansert av Donald Trumps regjering tidlig i april 2020.Operation Warp Speed er ment å fremme masseproduksjon av flere forskjellige vaksiner basert på tidlige håndfaste indikasjoner, slik at man raskere kan distribuere dem dersom klinisk testing viser at én eller flere av dem er sikre og effektive. Planen tar høyde for at det vil være flere vaksiner som ikke vil vise seg sikre eller effektive, slik at dette programmets kostnader vil være høyere enn ved typisk vaksineutvikling. Men dette vil potensielt muliggjøre at gode vaksiner kan bli tilgjengelige adskillige måneder tidligere enn mer typiske tidslinjer skulle tilsi.Den amerikanske kongressen bevilget nesten 10 milliarder dollar til Operation Warp Speed: Av disse bevilgningene øremerket Kongressen 6,5 milliarder dollar til mottiltaksutvikling gjennom BARDA, og 3 milliarder dollar til National Institutes of Healths forskning.Operation Warp Speed er et interagency program som omfatter komponenter av Department of Health and Human Services, med Centers for Disease Control and Prevention, Food and Drug Administration, National Institutes of Health, og Biomedical Advanced Research and Development Authority, og likeså Department of Defense; private selskaper, andre føderale enheter som Department of Agriculture, Department of Energy og Department of Veterans Affairs.


== Referanser ==
Koronavaksine

Koronavaksine kan vise til:

Covid-19-vaksiner
vaksine mot andre koronavirus
Svjatlana Tsikhanowskaja

Svjatlana Hjeorhijewna Tsikhanowskaja (belarusisk: Святлана Георгіеўна Ціханоўская; russisk: Светлана Георгиевна Тихановская – Svetlana Georgijevna Tikhanovskaja; født Piliptsjuk, belarusisk: Піліпчук; russisk: Пилипчук; født 11. september 1982) er en belarusisk politiker. Hun ble kandidat i presidentvalget i Belarus i 2020 etter at mannen hennes, Siarhjej Tsikhanowski, ble arrestert i Hrodna.Hun erklærte dagen etter valget at hun ikke anerkjente det offisielle valgresultatet og betraktet seg selv som valgets vinner. Senere samme dag leverte hun en klage på valgresultatet, men reiste i løpet av natten til nabolandet Litauen, antagelig under tvang eller sterkt press fra myndighetene.Tsikhanowskaja ble nominert til Nobels fredspris i 2021 av flere stortingsrepresentanter.


== Liv ==
Før hun ble presidentkandidat, var Tsikhanowskaja engelsklærer og tolk. Hun er gift med youtuberen, bloggeren og aktivisten Siarhjej Tsikhanowski, som ble arrestert 29. mai 2020 i Hrodna, sammen med åtte andre. De to har en sønn og en datter.


== Karriere ==
Etter at mannen hennes ble arrestert i 29. mai, kunngjorde Tsikhanowskaja at hun skulle følge opp etter han, og ble registert som uavhengig kandidat 14. juni. Etter at hun registrerte seg, fikk hun støtte fra blant annet Valeryj Tsakpala og Viktar Babaryka, to andre støttespillere i den belarusiske opposisjonen  som hadde blitt utestengt fra å registrere seg. Et bilde av Tsikhanowskaja sammen med Maryja Kaljesnikava, kampanjesjef til Babaryka, og Vjeranika Tsapkala, kona til Valeryj Tsakpala, ble et vanlig bilde innenfor kampanjen hennes.Før presidentkampanjen hennes begynte, insisterte sittende president Aleksandr Lukasjenko at landet ikke var klart for en kvinnelig president. Kampanjen hennes begynte idet Amnesty International fordømte Belarus' diskriminering av kvinnelige opposisjonsaktivister, blant annet gjennom trusler om seksuell vold. På grunn av disse truslene, sendte Tsikhanowskaja barna sine til utlandet for å leve med bestemoren sin. I løpet av presidentkampanjen ble hun stadig truet, blant annet gjennom telefonsamtaler fra ukjente nummere. Hun fortsatte likevel kampanjen sin for å fremstå som et fredssymbol for Belarus.


== Prosess ==
Den 17. februar 2023 ble det i innledet en straffeprosess mot Tsikanowskaja, der hun blant annet var tiltalt for høyforræderi. Hun betegnet selv prosessen som en farse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Sviatlana Tsikhanouskaya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Svjatlana Tsikhanowskaja på Internet Movie Database 
(en) Svjatlana Tsikhanowskaja på Internet Movie Database 
(en) Svjatlana Tsikhanowskaja hos The Movie Database 
(en) Svjatlana Tsikhanowskaja på Twitter 
(ru) Svjatlana Tsikhanowskaja på Facebook 
(ru) Svjatlana Tsikhanowskaja på Facebook 
(ru) Svjatlana Tsikhanowskaja på Instagram 
(ru) Svjatlana Tsikhanowskaja på YouTube 
(ru) Svjatlana Tsikhanowskaja på Telegram