jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kai Curry-Lindahl

Kai Curry-Lindahl (født 10. mai 1917 i Stockholm, død 5. desember 1990) var en svensk zoolog og populærvitenskapelig forfatter.
Curry-Lindahl, som var filosofie doktor, deltok aktivt i naturvernsdebatten, og var som naturvernekspert knyttet til Stockholms universitet mellom 1966 og 1969. Han var sjef for Skansens naturhistoriske avdeling mellom 1953 og 1974. I 1974 og 1983 var han gjesteprofessor ved University of California, Berkeley i USA, og i 1974 og 1978 ved University of Guelph i Ontario i Canada.
Frs 1974 til sin død var han rådgiver til FN-organene Unesco, FAO, UNEP og omkring 35 afrikanske regjeringer fra sin base i Nairobi. I større delen av denne periode var han også knyttet til det svenske Miljövårdssekretariatet.
Han var fra 1947 gift med Anne van der Voordt (1925–2018).


== Kai Curry-Lindahl Award ==
Curry-Lindahl innstiftet en pris for innsats innen miljøpleie, beskyttelse og forøkning av truede arter av vannfugler.Noen mottagere av prisen er: Joanna Burger, 2016, Heinz Hafner, 2003, James Kushlan, 2003, James Hancock, 1996, Luc Hoffman, 1994, og David B. Wingate, 1993.


== Bøker ==
Tropiska fjäll, Stockholm 1953
Djuren och människan i svensk natur, Stockholm 1955
Djuren i färg : däggdjur, kräldjur, groddjur, Färgserien, Almqvist & Wiksell 1955
Några djurarters utbredning – djurgeografi, Stockholm 1957
Skogar och djur, Stockholm 1961
Nordens djurvärld, Stockholm 1963
Europas natur, Stockholm 1971
Sjaunja och Kaitum: Europas största naturreservat, Rabén & Sjögren, Stockholm 1971
An Ecological Strategy, New York 1972
Groddjur och kräldjur i färg: alla Europas arter, Färgserien, Almqvist & Wiksell 1975
Fjällämmel – en artmonografi, Bonnier, Stockholm 1975, ISBN 91-0-039966-3
Låt dem leva. De utrotningshotade djuren världen över, Stockholm 1982
Slaget om Lappland, Stockholm 1983
Våra fiskar, Stockholm 1985
Däggdjur, groddjur & kräldjur, Stockholm 1988


== Referanser ==
Rasmus Prehn

Rasmus Prehn (født 18. juni 1973 i Høje Taastrup) er en dansk cand.scient.soc. og politiker for Socialdemokratiet.Han ble utnevnt til utviklingsminister i regjeringen Mette Frederiksen fra 27. juni 2019.Prehn har vært Folketingsmedlem siden  8. februar 2005.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Rasmus Prehn hos Folketinget
Északi-középhegység

Északi-középhegység («De nordlige middelfjellene»; tysk: Nördliches Ungarisches Mittelgebirge) er en fjellkjede i det nordlige Ungarn.


== Inndeling ==
Visegrádi-hegység (Visegrádfjellene) (i Transdanubia)
Börzsöny (Börzsönyfjellene)
Cserhát
Gödöllői-dombság (Gödöllőåsene)
Mátra
Bükk
Cserehát (Cserehát-åsene)
Zempléni-hegység (Zemplénifjellene) eller  Tokaji-hegység (Tokajfjellene)
Aggteleki-karszt (Aggtelek karst)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) North Hungarian Mountains – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stortingets jernbanekomite

Stortingets jernbanekomite var en av Stortingets fagkomiteer. Den blei oppretta som fast komite i 1875, etter at det både i 1871 og i 1872–1873 hadde vært etablert spesialkomiteer for jernbanesaker.Bakgrunnen var den økende interessen for jernbaneutbygging. En regjeringskommisjon hadde samme år lagt fram planer for utbygging av 2500 kilometer nye linjer med et kostnadsestimat på 160 millioner kroner. For deler av Stortinget var det viktig å få ei hand på rattet og slik begrense de offentlige kostnadene. Dette lyktes imidlertid ikke i særlig grad, enda om det fra 1876 blei lagt opp til jernbanebudsjettet fra Tingets side skulle vedtas i stor detalj.Johan Sverdrup var formann i såvel de to spesialkomiteene som i den faste jernbanekomiteen fram til 1879.At jernbanens andel av statsbudsjettet var betydelig, kan illustreres ved at en på begynnelsen av 1890-tallet tidvis hadde en kombinert jernbane- og budsjettkomite bestående av medlemmene i de to fagkomiteene. I 1893, da det forelå et forslag om nye jernbanelinjer, valgte man ei tid å utvide komiteen fra ni til femten medlemmer. Tilsvarende blei komiteen i 1907 utvida fra ni til tjue medlemmer. Mer spesielt er kanskje at man i 1900 hadde en kombinert jernbane- og konstitusjonskomite og i 1902 og 1904 en kombinert jernbane- og sosialkomite. I 1908, 1909 og 1913 var det en kombinert jernbane- og gasjekomite.I 1918 var det en kombinert komite av jernbanekomiteen og skog- og vassdragskomiteen. Også i 1922 blei komiteen forsterka i tilknyning til behandling av en ny jernbaneplan, da fra ti til femten medlemmer.Under første verdenskrig blei det presentert ønsker om en mer hensiktsmessig komitestruktur på Stortinget. Dels skyldtes det at komiteene hadde svært ulik arbeidsbyrde, dels et ønske om å få bedre samsvar mellom departementenes og komiteenes saksfelt. Noen justeringer blei gjort, både på regjeringas og Stortingets side, men arbeidet gikk sakte og stykkevis. I 1930 innstilte et reglementsutvalg nedsatt av Stortinget på endringer. Utvalget foreslo blant annet  reorganisering av samferdselssakene. Etter en del diskusjon blei dette vedtatt i januar 1931. Jernbanekomiteen blei dermed slått sammen med veikomiteen til en felles vei- og jernbanekomite.I 1950 blei alle samferdselssaker samla i én komite, samferdselskomiteen.


== Referanser ==
Peter Hummelgaard

Peter Hummelgaard Thomsen (født 17. januar 1983 i Tårnby) er en dansk politiker for Socialdemokratiet.Han var arbeidsminister i Mette Frederiksens første regjering fra 2019 til 2022 og ble i desember 2022 justisminister i Mette Frederiksens andre regjering.Hummelgaard har vært innvalgt i Folketinget fra Københavns storkrets siden 2015.Hummelgaard var formann i Danmarks Socialdemokratiske Ungdom fra 2008 til 2012.Han er utdannet jurist (cand.jur.) fra Københavns Universitet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Offisielt nettsted 
(da) Peter Hummelgaard hos Folketinget 
Peter Hummelgaard på Twitter
Guebwiller

Guebwiller (elsassisk Gawill´r; tysk Gebweiler) er en by og kommune nordøst i Frankrike. Den ligger i departementet Haut-Rhin i Alsace i regionen Grand Est og har om lag 12 000 innbyggere.
Den ligger ca 20 km nordvest for Mulhouse ved foten av Vogesene. Grand Ballon, det høyeste punktet i Vogesene, ligger 8 km vest for byen. 


== Vindyrking ==
Kommunen Guebwiller har mange av de mest betydelige vinområder i Alsace. Appellation Alsace Grand Cru, etablert i 1975, definerte pr. 2007 i alt 51 fremragende enkeltvinmarker i Alsace. De fordelte seg på 47 kommuner. Guebwiller var den eneste kommunen som har hele fire av disse  grand cru-markene:

Kessler (28,53 ha)
Kitterlé (25,79 ha)
Saering (26,75 ha)
Spiegel (18,26 ha, delvis over på kommunen Bergholtz' område)


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Guebwiller


== Referanser ==


== Litteratur ==
Le Patrimoine des Communes du Haut-Rhin. Flohic Editions, Band 1, Paris 1998, ISBN 2-84234-036-1, S. 476–500.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Guebwiller – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
En Herregaardssaga

En Herregaardssaga er en svensk film fra 1923 med regi av Mauritz Stiller. Manuskriptet var skrevet av Stiller og Alma Söderhjelm. Som litterært forelegg hadde de Selma Lagerlöfs roman En herrgårdssägen, som ble utgitt i 1899. Hovedrollene spilles av Einar Hanson, Mary Johnson, Pauline Brunius og Hugo Björne.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Einar Hanson - Gunnar Hede
Pauline Brunius - frue Hede, Gunnars mor
Hugo Björne - brukspatron Hede, Gunnars far
Mary Johnson - Ingrid
Adolf Olschansky - Blomgren
Stina Berg - frue Blomgren, hans hustru
Thecla Åhlander - jungfru Stava
Gösta Hillberg - advokat
Gustaf Aronson - inspektorn
Albert Christiansen - Gunnar Hede som barn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) En Herregaardssaga på Internet Movie Database 
(no) En Herregaardssaga hos Filmfront 
(sv) En Herregaardssaga i Svensk Filmdatabas
National Institute of Allergy and Infectious Diseases

National Institute of Allergy and Infectious Diseases (NIAID) er et amerikansk statlig institutt som driver grunnforskning og anvendt forskning innen forebyggelse og behandling av infeksjonssykdommer, allergisykdommer og immunsykdommer. NIAID er et av instituttene som utgjør National Institutes of Health, underlagt Helse- og omsorgsdepartementet.
Direktør for NIAID er Anthony S. Fauci.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) National Institute of Allergy and Infectious Diseases – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lasse-Maja (film)

Lasse-Maja er en svensk film fra 1941, i regi av Gunnar Olsson. Hovedrollene spilles av Sture Lagerwall og Liane Linden.


== Handling ==
Historien følger den svenske kjeltringen Lars «Lasse-Maja» Molin. Han forkledde seg ofte som kvinne på 1800-tallet. Han tok blant annet på seg jobb for en fogd, og klarer å forhindre fogden fra å overta en hytte hvor hans elskede holder til.
Men hans virkelige identitet blir imidlertid avslørt, og han blir tvunget til å bli flykte som en fredløs.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Sture Lagerwall – Lars Molin, «Lasse-Maja»
Emil Fjellström – Silver-Jan
John Ekman – kronofogden Halling
Liane Linden – Lena Andersdotter
Wiktor «Kulörten» Andersson – Petter
Rune Carlsten – baron Krusenhielm
Hjördis Petterson – madame Agathe
Hugo Jacobson – Linus
Margit Manstad – Liselotte
Carl Barcklind – häradsrättsdomaren
Karl-Magnus Thulstrup – konge Karl XIV Johan
Kerstin Berger – Emilie, baronens datter
Jeanette von Heidenstam – Anne-Sofie, baronens datter
Mai Zetterling – Fanny, baronens datter
Willy Peters – Alphonse, madame Agathes sønn
Georg Årlin – pastorsadjunkten
Anders Frithiof – överståthållaren
Hugo Björne – Place-Major Ehrenstolpe


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lasse-Maja på Internet Movie Database 
(no) Lasse-Maja hos Filmfront 
(sv) Lasse-Maja i Svensk Filmdatabas 
(da) Lasse-Maja i Danmark Nationale Filminstitut 
(en) Lasse-Maja på AllMovie
Alahis

Alahis (Alagis), var hertug i Trent og Brescia før han i 688 ble konge i Det langobardiske kongerike etter å ha ledet et opprør i forbindelse med at langobardenes kong Perctarit døde. Han forviste den mindreårige Cunincpert som var sønn av Pectarit og som egentlig skulle overta kongemakten. Han ble igjen styrtet av Cunincpert etter ett år ved makten.


== Bakgrunn ==
Langobardene var et germansk folkeslag som var på vandring sørover og østover i Europa tidlig i folkevandringstiden. De nevnes allerede hos den romerske historikeren Tacitus i hans bok Germania fra 98 e. Kr. og de ble av ham betegnet som dyktige krigere. På Alahis’ tid var de etablert som herskere over store deler av Italia i det vakum som hadde oppstått etter Vestromerrikets fall på 470-tallet og østgoternes knusende nederlag rundt 550. Det langobardiske riket i Italia varte fram til slutten av det 8. århundre.


== Alahis’ første opprør ==
På 680-tallet oppsto det strid mellom Alahis og grev Gravio i Bolzano. Alahis vant en seier over ham og gjorde deretter opprør mot kong Perctarit. Perctarit beleiret Alahis’ borg i Trident (Trent), men Alahis jaget beleirerne på flukt uten at opprøret fikk videre følger. Perctarit og Alahis ble igjen forsonet; ifølge den (nesten) samtidige historiker Paulus Diaconus skjedde det på prinsen Cunincperts initiativ.


== Tronranet i 688 ==
Da kong Perctarit døde i 688 var det klart for at hans sønn Cunincpert skulle overta makten. Cunincpert hadde vært medkonge siden 680. Alahis rykket fram mot Cunincperts palass i Ticinus (nå Pavia) og inntok dette. Cunincpert flyktet til en festning på en øy i Comosjøen.Alahis har blitt fremstilt som en upopulær konge som utviklet tyranniske trekk. Mye av dette er basert på Paulus Diaconus’ fremstilling, og denne er klart farget av at Alahis hadde et svært dårlig forhold til kirken og presteskapet. Det må også ses på bakgrunn av den langvarige splittelsen mellom katolikkene og arianistene i Det langobardiske rike. Perctarits forgjenger Garibald som regjerte i 671 regnes som den siste regjerende arianske monark i Europa.
Etter omtrent et år samlet Cunincpert sine styrker og støttespillere og gjenerobret palasset i Ticinus. Alahis ble drept i kampene i 688.


== Referanser ==


== Kilder ==
Cornelius Tacitus (1968). Agricola og Germania. Aschehoug & Co. 
Paulus Diaconus (1897). Langobardernes Historie (dansk). Oversatt av Gustav Bang. Selskabet for historiske kildeskrifters oversættelse. 
April Harper og Caroline Proctor (2010). Medieval Sexuality: A Casebook. Routledge. 


== Eksterne lenker ==
Origo Gentis Langobardum, engelsk og latinsk tekst
Paulus Diaconus, Historia Langobardum, engelsk tekst
Thor Christensen

Thor Christen Christensen (født 1955 i Sandefjord) er en norsk forretningsmann og tidligere reder. 
Han er sønn av Lars Christensen jr. og barnebarn til hvalfangstrederen og konsulen Lars Christensen. Han var eier av Sandefjord-rederiet A/S Thor Dahl fra 1984 til 1999 og verftet A/S Framnæs Mekaniske Værksted, som han tok over etter farens bortgang i 1984. Opprinnelig ville han bli skogsarbeider og ikke følge familiens fotspor innenfor rederi og shipping industrien. Thor Christensen er også kjent på tidlig 2000-tallet angående Atle Hamre-saken.


== Tidlig liv ==
Familien Christensen har vært i shipping og verftsbransjen i flere generasjoner i Sandar og Sandefjord. Bestefarenvar hvalfangstreder og verftseier Lars Christensen. Oldefaren var Sandefjord reder Thor Dahl grunnla A/S Thor Dahl i Sandefjord i 1887. 


== Karriere ==
Christensen valgte utgangspunkt karriere innenfor skogsarbeid og han begynte i familiebedriften i 1977. Da Thor startet å jobbe for A/S Thor Dahl og A/S Framnæs Mekaniske Værksted var en glansperiode for bedriftene da de hadde flest ansatte. I løpet av 1980-tallet gikk shipping- og verfts-industrien dramatisk ned i Norge. I 1984 døde faren og Christensen ble da ny eier av A/S Thor Dahl og A/S Framnæs Mekaniske Værksted. 
Sammen med styret i A/S Thor Dahl og A/S Framnæs Mekaniske Værksted prøvde han å redde verftet ved å splitte den opp i ulike selskaper under nye morselskapet Framnæs Industriutvikling A/S i januar 1986. Dette fungerte ikke som tenkt og verftet i sin helhet ble lagt ned i april 1987 etter siste oppdraget var ferdig.
Josh Maja

Joshua Erowoli Maja (født 27. desember 1998) er en engelskfødt nigeriansk fotballspiller som spiller for den franske klubben FC Girondins de Bordeaux.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Josh Maja – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Josh Maja – LÉquipe 
(en) Josh Maja – Transfermarkt 
(en) Josh Maja – national-football-teams.com 
(en) Josh Maja – WorldFootball.net 
(en) Josh Maja – Soccerbase.com 
(en) Josh Maja – FootballDatabase.eu 
(en) Josh Maja – Soccerway 
(en) Josh Maja – PlaymakerStats.com 
(en) Josh Maja – FBref
Forskjefte

Et forskjefte er den fremre delen av skjeftet på et skytevåpen. Forskjefet går som regel under eller rundt pipen, og gjør det mulig å hode fremme på våpenet med et behagelig grep uten at skytteren trenger å bekymre seg for å få brannskade av å holde i pipen. Forskjefte kalles også noen ganger for varmeskjold, særlig på maskingevær.
Forskjefter har ofte også festepunkter for tilbehør som tofot, lys, lasersikte, nattoptikk, vertikalgrep, håndstopper, barrikadestopper, reimfeste og så videre. Vanlige innfestnings-standarder er picatinny, M-LOK, KeyMod og UIT-skinne.
Forskjefter som omslutter pipen kan enten bestå av en enkelt del, eller av overskjefte og underskjefte. Overskjefter kalles gjerne overtre dersom det er laget av treverk. På engelsk brukes ofte betegnelsen forend om forskjefter med åpning på toppen, mens handguard brukes om forskjefter som omslutter pipen (f.eks. Kongsberg M67 eller AR-15). På norsk benyttes imidlertid forskjefte for begge tilfellene.


== Frittflytende forskjefte ==
På et frittflytende forskjefte er det ikke kontakt mellom pipen og forskjeftet, som muliggjør at pipen bare er i kontakt med glidekassen. Dette blir ofte ansett å øke et våpens presisjon ettersom man unngår varierende press på pipen, hvilket i sin tur påvirker løpssvingningene. På AR-15-rifler har frittflytende forskjefter vært kjent for å forbedre presisjonen med rundt 0.2 mrad (0.75 MOA). Eksempler på situasjoner hvor en frittflytende pipe har særlig mye å si er i en skytestilling med press på forskjeftet eller når man skyter liggende med press på tofot. Selv om vridningen i forskjefte og pipe kan virke liten og ubetydelig kan det få mye å si når man skyter på lengre avstand.


== Se også ==
M-LOK, type montasje brukt på skjefter til skytevåpen
Kolbe


== Referanser ==
"Finned carbine handguard assembly" av Randy E. Luth (patent)
"KeyMod vs. M-LOK", en sammenligning gjort av Caleb McGee, U.S. Naval Special Warfare Center Crane Division, 4. mai 2017 (engelsk)
Geværkommisjonen

Geværkommisjonen kan vise til flere oppnevnte kommisjoner for å velge ut enhetsvåpen og patroner.

Den norske geværkommusjonen mellom 1837 og 1842 som anbefalte å gå bort fra munnladningsrifler og resulterte i at kammerladingsgevær ble approbert den 18. mai 1842 som et av verdens først bakladningsgeværer i brukt i noe lands forsvar.
Den norsk-svenske kommisjonen av 1859 som foreslo felles kaliber for begge land.
Den norsk-svenske kommisjonen av 1866, som etter kongelig resolusjon 5. oktober 1866 skulle vurdere en eventuell ny låsemekanisme med en ny moderne patron. Kommisjonen vurderte en rekke geværer og patroner, designet svartkruttpatronen 12,17 × 44 mm, og anbefalte den 12. april 1867 Remington-gevær M/1867 kamret for nevnte patron. Hele patronen ble endelig approbert 19. mai 1869. Patronen ble approbert ved kongelig resolusjon 10. mai 1867, mens kulevekt og kruttladning approbert 28. desember 1867.
Den norske geværkommisjonen av 1869 for å sammenligne Remingtongeværet  med nye konstruksjoner av magasingeværer, en Krag-modell og en Larsen-modell.
Den tyske geværkommisjon for Gewehr 88 (1888 Kommisjonsrifle) som designet geværet Gewehr 88 og patronen «M/88 7,92x57mm», begge innført i 1888.
Den norsk-svenske geværkommisjonen i 1893 som utviklet 6,5 × 55 mm-patronen. Brukt i den norske Krag-Jørgensen M/1884-riflen approbert i 1894 av det norske forsvaret, og den svenske Mauser m/96-riflen approbert i 1896 av det svenske forsvaret.
Det skandinaviske samarbeidet mellom skytterorganisasjonene Det frivillige Skyttervesen (DFS), Frivilliga Skytterörelsen (FSR, nå en del av Svenska Skyttesportförbundet) og De Danske Skytteforeninger (DDS, nå en del av DGI Skyting) mellom 1983-1989 for å finne felles nordisk rifle som landet på SIG Sauer 200 STR.
Det norske forsvarets utskifting av AG-3, en prosess som pågikk fra midten av 1990-tallet til 2007.


== Referanser ==
Transdanubia

Transdanubia («landet bortenfor Donau», av latin Danubius – Donau) er betegnelsen som brukes i Ungarn for å beskrive landsdelen til høyre (vest) for Donau. Det ungarske navnet er Dunántúl.
Landsdelen omfatter de tre vestlige ungarske regionene Vest-Transdanubia, Sentral- og Sør-Transdanubia, samt delene av fylket Pest som ligger vest for Donau. Før Trianon-traktaten, da Østerrike-Ungarn var en realitet, ble Burgenland, Prekmurje og Međimurje også regnet til Transdanubia. Disse områdene ligger i dag i Østerrike, Slovenia og Kroatia. 
Det motsatte uttrykket Cisdanubia («landet på denne siden av Donau») brukes sjeldnere. Dette historiske uttrykket beskriver de delene av Kongedømmet Ungarn som lå nord for Donau (hovedsakelig i dagens Slovakia).
Transdanubia er også er en av tre statistiske storregioner i Ungarn på NUTS 1-nivå. Denne regionen sammenfaller ikke helt med det tradisjonelle området Transdanubia.


== Referanser ==
Notonicea

Notonicea er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 7 arter.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Notonicea Hincks, 1949
Notonicea basalis (Jacoby, 1886)
Notonicea bella (Baly, 1865)
Notonicea bennigseni (Weise, 1903)
Notonicea dimidiatipennis (Baly, 1865)
Notonicea diversipes (Weise, 1903)
Notonicea imperialis (Baly, 1865)
Notonicea metallica (Jacoby, 1891)
Notonicea ornata (Baly, 1886)
Notonicea pulchella (Baly, 1886)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Notonicea i Global Biodiversity Information Facility
Neophaestus

Neophaestus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Panama.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Neophaestus Hincks, 1949
Neophaestus chiriquensis (Jacoby, 1887)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Neophaestus i Global Biodiversity Information Facility 
Neophaestus – detaljert informasjon på Wikispecies
Galerumaea

Galerumaea er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 12 arter.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, blanke, gulakrige og svarte bladbiller. Dekkvingene er avlange og jevnbrede.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Oseania (blant annet Ny-Guinea og Ny-Caledonia).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Galerumaea Hincks, 1949
Galerumaea albofasciata (Baly, 1886)
Galerumaea dimidiata (Guerin, 1844)
Galerumaea fasciata (Baly, 1886)
Galerumaea flavipennis (Baly, 1886)
Galerumaea fulvicollis (Jacoby, 1894)
Galerumaea interrupta (Jacoby, 1904)
Galerumaea pulchra (Baly, 1865)
Galerumaea viridiornata (Jacoby, 1894)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Galerumaea i Global Biodiversity Information Facility
Syrebek

Syrebek er et avfallsprodukt fra behandling av oljeprodukter med svovelsyre for å gjøre oljen ren nok til å kunne anvendes til forbrenning i motorer etc.
Syrebek er giftig, etsende og inneholder blant annet polyaromatiske hydrokarboner (PAH). Flere av disse stoffene kan være kreftfremkallende.


== Referanser ==
Kristian Røykås Marthinsen

Kristian Røykås Marthinsen (født 28. august 1999 i Lørenskog) er en norsk ishockeyspiller som spiller for den svenske klubben HC Dalen. Tidligere spilte han for Almtuna IS. Han har også blitt draftet av Washington Capitals i NHL. Moderklubben er Lørenskog IK.
Han er bror til  ishockeyspiller Andreas Røykås Marthinsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristian Røykås Marthinsen – Eliteprospects.com
Sander Rønnild

Sander Rønnild (født 22. oktober 1998 i Fredrikstad) er en norsk ishockeyspiller som spiller bekk for moderklubben Stjernen Hockey. Han har spilt for klubben hele livet, og spiller med drakt nummer 22.
Han er lillebror til Martin Rønnild.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sander Rønnild – Eliteprospects.com
Philip Lyngsmo Hansen

Philip Lyngsmo Hansen (født 11. januar 1999 i Fredrikstad) er en norsk ishockeyspiller som spiller back for moderklubben Stjernen Hockey. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Philip Lyngsmo Hansen – Eliteprospects.com
Mikael Resberg Mikalsen

Mikael Resberg Mikalsen (født 3. oktober 1997 i Fredrikstad) er en norsk ishockeyspiller som spiller løper for moderklubben Stjernen Hockey. Han har spilt for klubben hele livet, og spiller med draktnummer 55.
Han er tvillingbror til Markus Resberg Mikalsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mikael Resberg Mikalsen – Eliteprospects.com
Markus Resberg Mikalsen

Markus Resberg Mikalsen (født 3. oktober 1997 i Fredrikstad) er en norsk ishockeyspiller som spiller løper for moderklubben Stjernen Hockey. Han har spilt for klubben hele livet, sammen med sin tvillingbror Mikael Resberg Mikalsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Markus Resberg Mikalsen – Eliteprospects.com