Adrien Manglard

Adrien Manglard (født 10. mars 1695 i Lyon, død 1. august 1760 i Roma) var en fransk maler.


== Biografi ==
Adrien Manglard var sønn av maleren Edmond (kalt Aimé) Manglard og bokhandlerdatteren Catherine Rose du Perrier (eller Dupérier). Han ble døpt i kirken Saint-Vincent 12. mars 1695. Begge foreldrene hadde vokst opp farløse. De giftet seg 21. mai 1683 i basilikaen Saint-Martin d'Ainay.
Adrien hadde to yngre søsken. Familien led de økonomiske konsekvensene av hungersnød forårsaket av den lille istidens ekstremt kalde vær. I Skottland førte den lille istiden til det som ble kalt «de syv syke år». I Frankrike ble den samme kuldeperioden kalt «Le Grand Hiver». Den førte til en hungersnød der anslagsvis 600 000 mennesker i Frankrike døde av sult innen utgangen av 1710. I 1707 ble Adrien Manglards to brødre Pierre og Daniel etterlatt på barnehjemmet «Hôpital de la Charité» i Lyon.Etter å ha studert hos Adriaen van der Cabel i Lyon flyttet Manglard enten til Avignon eller til Marseille. Der ble han elev av den karthusianske maleren Joseph Gabriel Imbert (1666–1749). I 1715 flyttet Manglard til Roma, rett og slett som turist. Han var ikke under beskyttelse av det franske akademiet, som ville innrømme ham som fullverdig medlem i 1736. I 1722 hadde han sannsynligvis allerede en viss grad av berømmelse i Roma. Manglard begynte å nyte beskyttelsen til bemerkelsesverdige kommisjonærer i det minste siden midten av 1720-tallet. På 1720-tallet begynte han å jobbe for Corte Sabauda, ​​som han sendte to malerier til i 1726. Manglards talent som marinemaler var slik at karrieren hans gikk raskt: prestisjetunge kunder inkluderte Viktor Amadeus II av Sardinia, som kjøpte to matchende brikker fra ham i 1726, og Filip av Parma. Filip alene bestilte mer enn 140 malerier fra Manglard for å dekorere palassene sine. Manglard likte også beskyttelsen til de viktigste romerske familiene, inkludert Colonna, Orsini, Rondani, Rospigliosi og Chigi. For Chigi freskomalerte han to rom på piano nobile av Palazzo Chigi, i dag den offisielle residensen til statsministeren i Italia. I Roma studerte Manglard hos Bernardino Fergioni før han raskt ble kjent som landskapsmaler. Manglard fokuserte på det som ville bli hans ekspertiseområde i Roma, det vil si marine synspunkter. Han gjorde studier av skip, tyrker og til og med kameler. Manglard avbildet ofte havner i sine landskapsmalerier. Figurer som tyrkere og kameler reflekterte eksotismen til de store italienske havnene.Manglard ble trent av en nederlandsk gullalder-landskapsfører (Cabel), som selv hadde reist til Italia. Der ble stilen hans påvirket av den lokale Bolognese-skolen. Manglard kom dermed først i kontakt med den nederlandske gullalderlandskapsmaleristilen, med en mengde italiensk innflytelse fra Cabel, for så å faktisk flytte til Italia selv i de tidlige tjueårene, og være derpå påvirket av de fremtredende Roma-baserte malerne i perioden, inkludert kunstnerne i sirkelen til skulptøren Pierre Legros, som Sebastiano Conca og Caspar van Wittel. Manglards marine malerier kombinerer «det idealiserte, klassiske landskapet til Claude Lorrain med den akutte realismen til nordlige modeller.»


== Referanser ==


=== Bibliografi ===
Michel, Olivier (1981). Adrien Manglard, peintre et collectionneur (1695-1760). Mélanges de l'École française de Rome. 
Maddalo, Silvia (1982). Adrien Manglard (1695-1760). Multigrafica; University of Virginia. 
A. Negro (2000). Manglard, Locatelli e altri. Quadri Rospigliosi riemersi dalle vendite del 1931 e del 1932. Rome. 
A. Rostand (1943). Adrien Manglard et la peinture de marines au XVIIIe siècle. Gazette des Beaux-Arts. s. 263–272. 
Turner, Jane; Akiyama, Terukazu; Brigstocke, Hugh (1996). The Dictionary of Art, vol. 20. New York: Grove. s. 270. ISBN 1-884446-00-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Cavina Ottani, Anna; Calibi, Emilia (2005). La pittura di paesaggio in Italia : il Settecento. Milan: Mondadori Electa. s. 247–250. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Beyer, Andreas; Savoy, Bénédicte; Tegethoff, Wolf; König, Eberhard (1992). Allgemeines Künstlerlexikon : die bildenden Künstler aller Zeiten und Völker. München: Saur. s. 29. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
A checklist of painters c1200-1976 represented in the Witt Library, Courtauld Institute of Art, London. London: Mansell. 1978. s. 188. ISBN 0-7201-0718-0. 
Bénézit, Emmanuel (1976). Dictionnaire critique et documentaire des peintres, sculpteurs, dessinateurs et graveurs de tous les temps et de tous les pays. Gründ. s. 139–140. 
Duclaux, Lise; Monnier, Geneviève; Petiet, Marie-Noëlle (1967). Dessins français du XVIIIe siècle: amis et contemporains de P.-J. Mariette. Paris: Musée du Louvre. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Gerson, Horst (1983). Ausbreitung und Nachwirkung der holländischen Malerei des 17. Jahrhunderts. Amsterdam: B.M. Israel. s. 117–170. ISBN 90-6078-086-8. 
Thieme, Ulrich; Becker, Felix (1950). Allgemeines Lexikon der bildenden Künstler : von der Antike bis zur Gegenwart. Leipzig: Seemann. s. 14. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Mandrella, David (2005). Von Callot bis Greuze: französische Zeichnungen des 17. und 18. Jahrhunderts. G + H. s. 144. ISBN 978-3-931768-78-2.