jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Borneola

Borneola er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 2 arter.


== Utseende ==
Middelsstore (6-8,5 millimeter), avlange, brunlige eller metallgrønne bladbiller. Antennene er minst like lange som kroppen, tynne. Pronotum er ganske kort, forhjørnene framskytende og forkantet sterkt innbuktet slik at formen nærmest blir som eg liggende halvmåne. Dekkvingene er rundet utvidete i den bakre delen, nærmest plumpt pæreformede.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt på Borneo (Sabah og Sarawak).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Borneola Mohammedsaid, 1998Borneola hijau Mohammedsaid, 1998
Borneola variabilis Mohammedsaid, 1998


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Borneola i Global Biodiversity Information Facility 
Borneola – detaljert informasjon på Wikispecies
Blåbrebu

Blåbrebu er en turisthytte i tidligere Flora kommune, dagens Kinn kommune i Vestland fylke. Hytten ble oppført i 1985, ligger ca. 800 meter over havet og er en av hyttene i Norge med mest regn. Hytten har 14 sengeplasser, er ubetjent og ligger ved et område med mye hylleformasjoner ved Ålfotbreen. Hytten ligger i Ålfotbreen Landskapsvernområde. Hytten blir drevet av Flora Turlag.


== Referanser ==
Paraxenoda

Paraxenoda er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 6 arter.


== Utseende ==
Små (gjerne 4-5 millimeter), avlange, brunlige eller metallgrønne bladbiller. Antennene er tynne, rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede med kraftig mikroskulptur og spredte, oppsteånde, korte hår.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt på Borneo.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Paraxenoda Mohammedsaid, 1999Paraxenoda beeneni (Doberl, 1995)
Paraxenoda biru (Mohamedsaid, 2001)
Paraxenoda mahsuri (Mohamedsaid, 2001)
Paraxenoda nigripennis (Jiang, 1990)
Paraxenoda poringica (Mohamedsaid, 2001)
Paraxenoda punctata Mohamedsaid, 1999


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paraxenoda i Global Biodiversity Information Facility
Afromaculepta

Afromaculepta er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 6 arter.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 5-6 millimeter), avlange, blanke, gul- eller rødaktige bladbiller, dekkvingene gjerne med svarte striper, oversiden ikke påfallende punktert og uten synlige hår. Antennene er tynne og nesten så lange som kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, mye smalere enn dekkvingene, som er jevnbrede. Beina er middels lange.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Luperini Gistel, 1856
slekten Afromaculepta Hasenkamp & Wagner, 2000 Afromaculepta decemmaculata (Jacoby, 1886)
Afromaculepta frontalis (Chevrolat, 1837)
Afromaculepta klausi Hasenkamp & Wagner, 2000
Afromaculepta namibiae Hasenkamp & Wagner, 2000
Afromaculepta octomaculata (Jacoby, 1895)
Afromaculepta ursulae Hasenkamp & Wagner, 2000


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Afromaculepta i Encyclopedia of Life 
(en) Afromaculepta i Global Biodiversity Information Facility 
Afromaculepta – detaljert informasjon på Wikispecies
Afromegalepta

Afromegalepta er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 5-6 millimeter), avlange, blanke, gul- eller rødaktige bladbiller, dekkvingene gjerne med svarte striper, oversiden ikke påfallende punktert og uten synlige hår. Antennene er tynne og nesten så lange som kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, mye smalere enn dekkvingene, som er jevnbrede. Beina er middels lange.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Luperini Gistel, 1856
slekten Afromegalepta Schmitz & Wagner, 2001 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Afromegalepta i Global Biodiversity Information Facility 
Afromegalepta – detaljert informasjon på Wikispecies
Emil Bahrfeldt

Emil Bahrfeldt (født  1. januar 1850, død 26. mars 1929) var en tysk myntforsker. Emil Bahrfeldt var bror til Max von Bahrfeldt.Bahrfeldt arbeidet som forsikringsdirektør i Berlin. Utover dette viet han seg til studier av tyske mynter fra middelalderen. Bahrfeldt utga 1901-28 Berliner Münzblatt, og har blant annet skrevet Münzwesen der Mark Brandenburg (3 bind, 1889-1913).


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok, Lund 1929
Växthus (album)

Växthus er et jazzalbum av Lars Martin Vik, utgitt på AIM records i 2007. Växthus er også navnet på bandet som medvirket på platen. Disse er Lars Martin Vik, bass, Audun Borrmann, gitar, Gunvald Hagen, piano, Terje Engen, trommer. I tillegg medvirker Eivind Lønning på enkeltspor. Tidligere medlemmer i Växthus er Jonas Howden Sjøvaag, trommer, og Andreas Ulvo Langnes, piano.


== Referanser ==


== Kilder ==
Rockipedia
Mesterligafinalen i fotball for menn 2001/02

Mesterliga-finalen 2001/2002 ble spilt onsdag 15. mai 2002 mellom Bayer Leverkusen og Real Madrid på Hampden Park i Glasgow. Kampen endte 1-2  til Real Madrid, som dermed vant turenringen for 9 gang.


== Detaljer ==

Banens beste: Zinedine Zidane Assistentdommere: Francesco Buragina (Sveits)
 Felix Züger (Sveits)
Fjerdedommer:Massimo Busacca (Sveits)


== Referanser ==
Facundo Pellistri

Facundo Pellistri Rebollo (født 20. desember 2001) er en uruguayansk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Manchester United.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Uruguays tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Facundo Pellistri – Transfermarkt 
(en) Facundo Pellistri – national-football-teams.com 
(en) Facundo Pellistri – WorldFootball.net 
(en) Facundo Pellistri – FootballDatabase.eu 
(en) Facundo Pellistri – Soccerway 
(en) Facundo Pellistri – FBref
De kjører i natten

De kjører i natten (originaltittel: They Drive by Night) er en amerikansk film noir fra 1940 regissert av Raoul Walsh med George Raft, Ann Sheridan, Ida Lupino og Humphrey Bogart i hovedrollene.


== Handling ==
Brødrene Joe og Paul Fabrini er lastebil-sjåfører, og Joe overbeviser Paul om å starte deres egen lille virksomhet. De må kjøpe en ny lastebil til dette prosjektet, men skylder penger til en lånehai ved navn Farnsworth som ønsker å få lastebilen sin tilbake. Ved et spisested tiltrekkes Joe av en servitør, Cassie Hartley. Senere, på vei til Los Angeles, plukker brødrene opp en haiker som viser seg å være Cassie, som sluttet i jobben sin etter problemer med sjefen hennes.
Ved et annet spisested prater de med en bekjent, McNamara, en annen lastebil-sjåfør, som er ekstremt overarbeidet og sliten. Senere, tilbake på veien, kjører brødrene og Cassie bak McNamara som sovner bak rattet. Lastebilen hans kjører snart av veien, og eksploderer i flammer. Like utenfor Los Angeles blir Paul gjenforent med hans bekymrede kone, Pearl, som helst vil at Paul skal slå seg ned i en tryggere og roligere jobb. I byen finner Cassie seg ett sted å bo, og etablerer snart et forhold med Joe. Men ytterligere problemer oppstår for brødrene når Paul tar på seg en annen lastebil-oppdrag. Men han sovner bak rattet, og forårsaker en trafikkulykke som koster ham høyre arm og ødelegger lastebilen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) De kjører i natten på Internet Movie Database 
(sv) De kjører i natten i Svensk Filmdatabas 
(da) De kjører i natten i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) De kjører i natten på Allociné 
(nl) De kjører i natten på MovieMeter 
(en) De kjører i natten på AllMovie 
(en) De kjører i natten på Turner Classic Movies 
(en) De kjører i natten på Rotten Tomatoes
Kvinnen som forsvant

Kvinnen som forsvant (originaltittel: Phantom Lady) er en amerikansk film noir fra 1944 regissert av Robert Siodmak med Franchot Tone, Ella Raines og Alan Curtis i hovedrollene.


== Handling ==
Etter en heftig krangel med sine kone plukker Scott Henderson, en 32 år gammel ingeniør, opp en like ulykkelig kvinne ved Anselmo's Bar på Manhattan. De reiser med drosje for å se et show. Men kvinnen nekter å fortelle ham noe om seg selv. Når Henderson kommer hjem etterpå, møter han politi-etterforsker Burgess og to av hans ansatte som ønsker å avhøre ham. Hans kone har blitt kvalt med et av slipsene hans. Henderson blir deretter dømt til døden i en rettssak. Carol Richman, Hendersons lojale sekretær, som i hemmelighet er forelsket i ham, ønsker å bevise at Henderson var uskyldig. Hun møter noen som skal ha mottatt 500 dollar for deres falske vitnesbyrd mot Henderson. Men etterpå dukker den virkelige morderen opp, og myrder vitnet.


== Skuespillere ==
Franchot Tone som Jack Marlow
Ella Raines som Carol "Kansas" Richman
Alan Curtis som Scott Henderson
Aurora Miranda som Estela Monteiro.
Thomas Gomez som etterforsker Burgess
Fay Helm som Ann Terry
Elisha Cook, Jr. som Cliff Milburn
Andrew Tombes som en bartender
Regis Toomey som en detektiv.
Joseph Crehan som en annen detektiv.
Doris Lloyd som Kettisha
Virginia Brissac som Dr. Chase
Milburn Stone som distrikts advokat.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kvinnen som forsvant på Internet Movie Database 
(sv) Kvinnen som forsvant i Svensk Filmdatabas 
(da) Kvinnen som forsvant i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Kvinnen som forsvant på Allociné 
(nl) Kvinnen som forsvant på MovieMeter 
(en) Kvinnen som forsvant på AllMovie 
(en) Kvinnen som forsvant på Turner Classic Movies 
(en) Kvinnen som forsvant på Rotten Tomatoes
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2021/22

Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2021/22 (offisielt: ISU World Cup Speed Skating 2021/22) var en serie med fem internasjonale konkurransestevner i hurtigløp på skøyter i vintersesongen 2021/22. Den ble organisert av International Skating Union og med sesongstart den 12.–14. november 2021 i Tomaszów Mazowiecki i Polen og en avsluttende verdenscupfinale den 12. og 13. mars 2022 i Heerenveen i Nederland. Det var den 37. sesongen i verdenscupen på skøyter.


== Terminliste 2021/22 ==
Oversikt over verdenscupstevner og internasjonale mesterskap for sesongen.


== Sammenlagt kvinner ==


== Sammenlagt menn ==


== Referanser ==
Mesterligafinalen i fotball for menn 2000/01

Mesterliga-finalen 2000/2001 ble spilt onsdag 23. mai 2001 mellom Bayern München og Valencia på San Siro i Milano. Kampen endte 1-1  og 5-4 etter straffer til Bayern München, som dermed vant turenringen for 4 gang.


== Detaljer ==

Banens beste: Oliver Kahn Assistentdommere: Jaap Pool (Nederland)
 Jan-Willem van Veluwen (Nederland)
Fjerdedommer:Jan Wegereef (Nederland)


== Referanser ==
Mesterligafinalen i fotball for menn 1999/2000

Mesterliga-finalen 1999/2000 ble spilt onsdag 24. mai 2000 mellom Real Madrid og Valencia på Stade de France i Paris. Kampen endte 3-0 til Real Madrid, som dermed vant turenringen for 8 gang.


== Detaljer ==

Assistentdommere: Gennaro Mazzei (Italia)
 Piergiuseppe Farneti (Italia)
Fjerdedommer:Domenico Messina (Italia)


== Referanser ==
Proaktivitet

Proaktivitet er i organisasjonsteori forstått som adferd som foregriper endringer man forventer vil skje, og er det motsatte av reaktivitet, som i organisasjonsteori er adferd som svarer på endrede betingelser i etterkant. Innholdet i prinsippet om proaktivitet er relativt ukontroversielt både i organisasjonsteori og i samfunnet forøvrig, men selve ordet proaktivitet (særlig i form av adjektivet proaktiv) har siden begynnelsen av 2000-tallet av mange vært regnet som en av de mest mislikte og latterliggjorte flosklene i ledelsesspråk, ved siden av ord som «fremoverlent». Ordet proaktiv forekommer hyppig i Språkrådets «svadagenerator». Dagens Næringsliv beskrev ordet som et eksempel på «store moteord uten innhold» som ble populære i løpet av dot com-boblen i slutten av 1990-årene. Ståle Økland kommenterte at «en god leder bruker [...] ikke tullete moteord som 'fremoverlent', 'proaktiv', 'samhandling' og 'disrupsjon'».


== Referanser ==
Mesterligafinalen i fotball for menn 1998/99

Mesterliga-finalen 1998/1999 ble spilt onsdag 26. mai 1999 mellom Manchester United og Bayern München på Camp Nou i Barcelona. Kampen endte 2-1 til Manchester United, som dermed vant turenringen for 2 gang.


== Detaljer ==

Assistentdommere: Gennaro Mazzei (Italia)
 Claudio Puglisi (Italia)
Fjerdedommer:Fiorenzo Treossi (Italia)


== Referanser ==
Laura Kaurin

Laura Nikoline Kaurin (født Dahl 17. februar 1878 i Ålesund, død 9. mai 1942 i Oslo) var en norsk forfatter som skrev ungpikeromaner. I 1930-årene knyttet hun seg til Nasjonal Samling.
Laura Kaurin avsluttet skolegangen før middelskoleeksamen. Hun begynte først å utgi bøker som enke, og hennes forfatterskap var kortvarig og produktivt. Hennes fortellinger ble for det meste publisert som føljetonger i tidsskriftet Hver 8. Dag, før de utkom i bokform. Den første av dem var Lully Riebe, en kjærlighetsfortelling som i første rekke henvendte seg til unge piker.. Den ble først publisert i 1915, og ble i rask rekkefølge etterfulgt av Drivkraft, Femkløveret, Hjertets illusjoner og Den evige længsel. Hennes kjærlighetsromaner vant en viss popularitet i samtiden. Romanen Sylvi, som utkom i 1923, ble også publisert i tidsskriftet Urd to år senere. Boken ble omtalt som «en fortryllende fin og høist eiendommelig skildring av en moderne ung pike».Politisk var Laura Kaurin tilknyttet Nasjonal Samling og holdt foredrag i Nasjonal Samlings kvinnelag. Hun var formann for laget på Kolbotn.Laura Kaurin var datter av lærer Elias Dahl og Lovise Marie Bakke. Hun ble i 1898 gift med skogbrukslærer Jakob Aars Kaurin (1871-1912).


== Bibliografi ==
1916: Lully Riebe, With, Kristiania
1916: Drivkraft, With, Kristiania
1916: Femkløveret, With, Kristiania
1916: Hjertets illusjoner, With, Kristiania
1917: Den evige længsel, With, Kristiania
1923: Sylvi, Norske forfatteres forlag, Kristiania


== Referanser ==


== Kilder ==
Dette skrev kvinner. Oslo: Skolen. 1984. s. 120. ISBN 8257900109. 
Illustrert biografisk leksikon over kjendte norske mænd og kvinder. Withs forl. 1920. s. 460.
Afrotizea

Afrotizea er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art.


== Utseende ==
En middelsstor (6-7 millimeter), avlang, blank, gul eller brungul bladbille, beina med svarte legger og føtter. Antennene er tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, mye smalere enn dekkvingene, som er noe rundede. Beina er middels lange.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i Afrika, fra Sudan i nord til Sør-Afrika i sør.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Luperini Gistel, 1856
slekten Afrotizea Stapel & Wagner, 2001 Afrotizea mashuana (Jacoby, 1895)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Afrotizea i Global Biodiversity Information Facility 
Afrotizea – detaljert informasjon på Wikispecies
Afrocandezea

Afrocandezea er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 12 arter.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, gulaktige bladbiller.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Luperini Gistel, 1856
slekten Afrocandezea Wagner & Scherz, 2002 Afrocandezea annikae Scherz & Wagner, 2007 
Afrocandezea christae Scherz & Wagner, 2007
Afrocandezea femorata (Jacoby, 1895)
Afrocandezea gyldenstolpei (Weise, 1924)
Afrocandezea kamerunensis Scherz & Wagner, 2007
Afrocandezea nigrorubra (Laboissiere, 1940)
Afrocandezea pallida (Gahan, 1909)
Afrocandezea rostrata (Laboissiere, 1920)
Afrocandezea tropica (Weise, 1915)
Afrocandezea tutseki Wagner & Scherz, 2002
Afrocandezea vicina (Gahan, 1909)
Afrocandezea wolfgangi Scherz & Wagner, 2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Afrocandezea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Afrocandezea hos NCBI 
Afrocandezea – detaljert informasjon på Wikispecies
Calomicrella

Calomicrella er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, mørk bladbille, dekkvingene med gule ytterkanter. Pronotum er gult med svarte flekker på sidene.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere pp familien Commelinaceae.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Calomicrella Medvedev & Bezdĕk, 2002Calomicrella viridis Medvedev & Bezdĕk, 2002


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Calomicrella i Global Biodiversity Information Facility
Chlamigala

Chlamigala er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, mørk bladbille, dekkvingene med gule ytterkanter. Pronotum er gult med svarte flekker på sidene.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere pp familien Commelinaceae.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Thailand.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Chlamigala Medvedev & Bezdĕk, 2002Chlamigala mirabilis Medvedev & Bezdek, 2002


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chlamigala i Global Biodiversity Information Facility
Pubibrotica

Pubibrotica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art .


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i India.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Pubibrotica Medvedev, 2002
Pubibrotica bicolor Medvedev, 2002


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pubibrotica i Global Biodiversity Information Facility
Striganovia

Striganovia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art .


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Sulawesi.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Striganovia Medvedev, 2002
Striganovia mirabilis Medvedev, 2002


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Striganovia i Global Biodiversity Information Facility
Mimastrosoma

Mimastrosoma er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art .


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Vietnam.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Mimastrosoma Medvedev, 2004Mimastrosoma lateralis Medvedev, 2004


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mimastrosoma i Global Biodiversity Information Facility
Tomatsaus

Tomatsaus er en saus som består av knuste eller hakkede tomater. Salt, sukker, buljong og forskjellige krydder kan tilsettes etter smak. Tomatsaus serveres ofte til pasta, og den brukes på pizza.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sausboken. Oslo: Schibsted. 1988. ISBN 8251612284.
Theodore A. Monette

Theodore A. Monette jr. (født 31. desember 1945 i Springfield i Massachusetts i USA, død 30. mars 2020 i Holyoke i Massachusetts) var en amerikansk oberst i hæren som var direktør for FEMAs Office of Federal Coordinating Officer Operations.
Ted Monette studerte ved University of Massachusetts i Amherst.
Monette kjempet i Vietnamkrigen og i begge krigene ved Persiagulfen.Etter tretti års tjeneste i U.S. Army begynte han i Federal Emergency Management Agency (FEMA). Han var den ledende føderale leder med ansvar for respons- og redningsoperasjoner etter terrorangrepet 11. september 2001 i New York City. Han ledet også respons- og redningsinnsatsen etter orkanen Katrina i Louisiana i 2005 og orkanen Rita i LOuisiana/Texas samme år.Han led av Parkinsosns sykdom og døde under koronaviruspandemien i Massachusetts etter å ha blitt smittet av covid-19; han ble begravet på Massachusetts Memorial Veteran's Cemetery i Agawam den 7. april 2020.


== Referanser ==
Skogfaret (Ringerike)

Skogfaret (3, 5, 7, 9) er en vei på Vesterntangen i Ringerike.
Skogfaret er en sidevei til Nansenveien, i østdelen av denne. Veien er kort, cirka 100 meter, med en sidearm opp til Skogfaret 3. Veien ligger cirka 82 meter over havet øverst i veien.


== Se også ==
Gater i Hønefoss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skogfaret, Ringerike – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Skogfaret

Skogfaret kan vise til følgende veier eller gater i Norge:

Skogfaret (Asker)
Skogfaret (Bærum)
Skogfaret (Drammen)
Skogfaret (Eidskog)
Skogfaret (Fredrikstad)
Skogfaret (Frogn)
Skogfaret (Gjemnes)
Skogfaret (Holmestrand)
Skogfaret (Indre Østfold)
Skogfaret (Lillestrøm)
Skogfaret (Moss)
Skogfaret (Nes)
Skogfaret (Oslo)
Skogfaret (Porsgrunn)
Skogfaret (Ringerike)
Skogfaret (Stange)
Skogfaret (Stor-Elvdal)
Skogfaret (Tvedestrand)
Skogfaret (Ullensaker)
Skogfaret (Ås)