jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Universitetet i Sassari

Universitetet i Sassari (italiensk Università degli Studi di Sassari) er et statlig universitet i Sassari på Sardinia.


== Historie ==
Den keiserlige embetsmannen Alessio Fontana testamenterte i 1558 midler til opprettelsen av en høyere skole i Sassari, som fra først av ble drevet av jesuittene. Skolen ble opphøyet til universitet av Filip III 9. februar 1617.  I 1765 ble universitetet reformert og hadde fra da av fire fakulteter: filosofi, teologi, rettsvitenskap og medisin. Fra 1830-årene hadde universitetet en nedgangsperiode og sto i fare for å bli stengt. Men i 1877 ble universitetet anerkjent som provinsuniversitet av den italienske staten, og fikk en oppgangstid på slutten av 1800-tallet.


== Kjente lærere ==
Enrico Besta
Francesco Coletti
Antonio Conti
Claudio Fermi
Massimo Severo Giannini
Luigi Maggiore
Flaminio Mancaleoni
Lorenzo Mossa
Pasquale Piga
Giacomo Pitzorno
Angelo Roth
Antonio Segni
Achille Terraciano


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Lina Knific

Lina Knific (født 22. september 2002) er en slovensk alpinist, som representerer klubben SK Ljubljana kristianija. Hun trenes av Aleš Rogelj. 


== Idrettskarriere ==


=== Sesongen 2018/19 ===
Knific deltok i sitt første FIS-renn i november 2018, i storslalåm i Solda i Italia, der hun kom på 28.-plass. Hun deltok i det østerrikske juniormesterskapet i alpint, utenfor selve mesterskapet, og kom der på 58.-plass i super-G og 39.-plass i utfor. Under det slovenske juniormesterskapet i alpint 2019 kom hun på andreplass i kombinert, super-G og utfor, av de nasjonale utøverne. Under Slovensk mesterskap i alpint 2019 kom hun på sjuendeplass i storslalåm, og hun fikk bronse i super-G og kombinasjonen, av de nasjonale utøverne.


=== Sesongen 2019/20 ===
Hun deltok i alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Der kom hun på 19.-plass i super-G, der Amelie Klopfenstein fra Sveits vant. I den påfølgende kombinasjonsslalåmen kjørte hun seg opp til 18.-plass i kombinasjonen. I storslalåm og slalåm kjørte hun ut.Under Junior-VM i alpint 2020 kom hun på 26.-plass i super-G og 45.-plass i storslalåm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lina Knific – Olympics.com 
(en) Lina Knific – Olympedia 
(en) Lina Knific – FIS (alpint) 
(en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 29. mars 2020 hos Wayback Machine.
Otto Lenel

Otto Lenel (født 13. desember 1849 i Mannheim, død 7. februar 1935 i Freiburg im Breisgau) var en tysk rettshistoriker, kjent for sitt arbeid med å rekonstruere det pretoriske ediktet.


== Liv ==
Han studerte rettsvitenskap i Heidelberg, Leipzig og Berlin, under lærere som Adolph von Vangerow, Karl Georg von Wächter og Levin Goldschmidt. Under den fransk-tyske krigen deltok han som frivillig i et badensk dragonregiment. Han fikk doktorgraden i 1872 og habiliterte seg i 1876. Fra 1882 var han professor ved Universitetet i Kiel, fra 1884 ved Universitetet i Marburg, fra 1886 ved Universitetet i Strassburg og fra 1907 ved Universitetet i Freiburg.


== Virke ==
Lenels forskningsfelt var den romerske rettshistorien. Han er særlig kjent for sin utforskning av det pretoriske ediktet, og sine forsøk på å rekonstruere den endelige redaksjonen av dette ediktet under keiser Hadrian. Denne rekonstruksjonen utga han i monografien Das Edictum perpetuum, som utkom i 3. utgave i 1927. Det samme rekonstruksjonsarbeidet utførte han også for de klassiske romerske juristene (Palingenesia Iuris Civilis, 1889).


== Utmerkelser ==
Lenel ble utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Oslo (Kristiania) i forbindelse med feiringen av universitetets 100-årsjubileum i 1911.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Elmar Bund: «Lenel, Otto.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 14, Duncker & Humblot, Berlin 1985, ISBN 3-428-00195-8, s. 204 f. (digitalisering).
Espen Goffeng

Espen Goffeng (født 25. august 1971 i Oslo) er en norsk forfatter, skribent og podkaster. Han har vært ansatt som lektor ved Universitetet i Oslo og driver podkasten Goffeng på leting i samarbeid med Tankesmien Agenda. 


== Bakgrunn og virke ==
Goffeng har mastergrad i Nord-Amerikakunnskap fra Universitetet i Oslo. Fra 2012 til 2019 foreleste Goffeng ved Humanistisk Fakultet i amerikansk historie og sivilisasjon. Goffeng har publisert i blant annet Agenda Magasin, Morgenbladet, VG og Dagbladet.Som forfatter har han gitt ut bøkene Dødelig Farvann (2010) om Israels angrep på Free Gazas fredsflåte samme år, og Vikeplikt for Høyre (2017) om de liberale demokratienes høyrevridning de siste ti årene.Siden 2019 har Goffeng drevet podcasten Goffeng på leting, produsert av Tankesmien Agenda, der han diskuterer politiske tema med forskjellige gjester.Goffeng mener alternative medier som Resett og Document.no fyller et tomrom skapt av venstresidens unnfallenhet. Han mener disse mediene er viktige stemmer så lenge de holder seg innenfor loven.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om boken Dødelig farvann på forlaget Manifest sider. Besøkt 29. mars 2020.
Skogssamer

Skogssamer er samer som året rundt er virksomme i skogslandskapet og dermed ikke flytter opp til fjellene sommertid, til forskjell fra fjellsamer. Ennå idag forekommer skogssamer i den nordlige delen av Norrland i Sverige. I lang tid har det i Sverige vært en skogssamisk befolkning med lappskatteland fra det nordlige Ångermanland og nordover. Dessuten finnes det belegg for at en skogssamisk gruppe med nomader uten lappskatteland, talte et eget samisk språk, og levde i det midterste Sverige og det sørlige Norrland nær bondesamfunnet, i det minste på 1600-tallet og tidlig på 1700-tallet. Denne gruppen kalles iblant sydliga samer og ble tvunget til å oppheve sitt nomadeliv gjennom myndighetsbeslutning. Det ble også gjort forsøk på å forvise denne gruppen til de sørsamiske fjellmarkene. En mindre andel i denne gruppen ble rekruttert senest i den tidlige delen av 1700-tallet av bønder til å bli bofaste bygdesamer. De ble assimilert av bondebefolkningen på midten av 1800-tallet. Skogssamer som ikke eide rein, omreisende samer og enkelte bygdesamer ble kalt fattiglapper og forsørget seg med tigging. Liksom sjøsamer ble disse gruppene rammet av eksklusjon, stor fattigdom og barnedødelighet, og ble desimert kraftig i hele Norden.


== Referanser ==
Katharina Haas

Katharina Haas (født 3. august 2002) er en tysk alpinist, som representerer klubben SC Gerstetten. 


== Idrettskarriere ==


=== Sesongen 2018/19 ===
Haas deltok i sitt første FIS-renn (FIS Citizen Race) i november 2018, i slalåm i Pass Thurn i Østerrike, der hun kjørte ut. Hun deltok i Tysk juniormesterskap i alpint 2019 i januar og februar, og kom der på niendeplass i slalåm, 28.-plass i kombinasjonen og tiendeplass i storslalåm, av de nasjonale utøverne. Under Tysk mesterskap i alpint 2019 kom hun på 20.-plass i storslalåm.


=== Sesongen 2019/20 ===
Den 30. november 2019 fikk hun sin første pallplass i et FIS-renn, da hun kom på andreplass i storslalåm i Pfelders i Italia. I desember kom hun på sjetteplass i kombinasjonen under det tyske juniormesterskapet i alpint, som ble arrangert i Østerrike. Hun deltok i alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Der kom hun på 21.-plass i super-G, der Amelie Klopfenstein fra Sveits vant. I den påfølgende kombinasjonsslalåmen kjørte hun seg opp til åttendeplass i kombinasjonen. I storslalåm kjørte hun ut.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Katharina Haas – Olympedia 
(de) Katharina Haas – Tysklands olympiske komité 
(en) Katharina Haas – FIS (alpint) 
(en) Katharina Haas – TheSports.org 
(en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 29. mars 2020 hos Wayback Machine.
Pau Torres

Pau Francisco Torres (født 16. januar 1997) er en spansk fotballspiller som spiller for Villarreal CF.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Spanias EM-tropp til EM i fotball 2021.Han ble tatt ut i Spanias tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pau Torres – Olympedia 
(en) Pau Torres – UEFA 
(en) Pau Torres – Transfermarkt 
(en) Pau Torres – national-football-teams.com 
(en) Pau Torres – WorldFootball.net 
(en) Pau Torres – Soccerbase.com 
(en) Pau Torres – Soccerway 
(en) Pau Torres – EU-Football.info 
(en) Pau Torres – FBref
Barbora Nováková

Barbora Nováková (født 6. januar 2002) er en tsjekkisk alpinist, som representerer klubben SA Spindleruv Mlyn. Hun trenes av Rasto Aznoh. 
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 29 i utfor.


== Idrettskarriere ==


=== Sesongen 2018/19 ===
Nováková deltok i sitt første FIS-renn i november 2018, i storslalåm i Solda i Italia, der hun kom på 39.-plass. Hun deltok i Tsjekkisk mesterskap i alpint 2019 i januar fikk hun sølv i utfor, bak Klara Pospolisova. I super-G kom hun på tredjeplass, i kombinasjonen kom hun på femteplass. Hun deltok i Vinter-EYOF 2019 (European Youth Olympic Festival) i Bosnia-Hercegocina, og kom der på 22.-plass i storslalåm. Hun deltok også i Junior-VM i alpint 2019, men kjørte ut i storslalåm.


=== Sesongen 2019/20 ===
Hun deltok i alpint under Vinter-OL for ungdom 2020. Der kom hun på 18.-plass i storslalåm, der Amelie Klopfenstein fra Sveits vant. I super-G kjørte hun ut, og hun stilte ikke til start i slalåmrennet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Barbora Nováková – Olympics.com 
(en) Barbora Nováková – Olympedia 
(cz) Barbora Nováková – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Barbora Nováková – FIS (alpint) 
(en) Barbora Nováková – TheSports.org 
(en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 29. mars 2020 hos Wayback Machine.
Hjelmeset (etternavn)

Hjelmeset er et stedsnavn og vanlig etternavn i Norge. Per 1. mars 2020 oppgir Statistisk sentralbyrå at det var 57 personer med Hjelmeset som etternavn. Alternative skrivemåter av navnet med antall personer var fordelt slik: 73 personer het Hjelmeseth, 35 het Hjelmeseter og 175 het Hjelmseth.


== Personer fra Hjelmeset i Gloppen ==
Følgende personer kommer fra Hjelmeset i Gloppen, der flere er del av Skifamilien Hjelmeset:

Bodil Hjelmeset (f. 1978), friidrettsutøver, spydkast.
Odd-Bjørn Hjelmeset (f. 1971), langrennsløper.
Roar Hjelmeset (f. 1977), langrennstrener.
Jakob Hjelmeset (1840–1877), lærer og skoleeier.


== Andre personer ==
Karen Marie Hjelmeseter (f. 1964), norsk Sp-politiker og tidligere ordfører i Sogndal.
Ingrid Hjelmseth, (f. 1980), norsk fotballspiller fra Skjetten


== Referanser ==
Bård Ludvig Thorheim

Bård Ludvig Thorheim (født 15. oktober 1976 i Bodø) er en norsk politiker (H) og diplomat. Han er stortingsrepresentant for Høyre fra Nordland, medlem av Høyres sentralstyre og leder av Høyres internasjonale utvalg. Han har vært tilknyttet Nordområdesenteret ved Nord universitet i Bodø.
Thorheim har en mastergrad i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo. Han har befalsutdanning fra Forsvaret og er 
også utdannet etterretningsoffiser ved Forsvarets skole i etterretnings- og sikkerhetstjeneste..


== Politisk arbeid ==
Han har tidligere vært nestleder av Norges Konservative Studenterforbund (NKSF) fra 1997 til 1999. Thorheim var politisk rådgiver for utenriksministrene Ine Marie Eriksen Søreide og Børge Brende i Solberg-regjeringen fra 2016 til 2019.I 2020 ble han nominert som Nordland Høyres førstekandidat til stortingsvalget i 2021. Han er stortingsrepresentant for Høyre fra Nordland i stortingsperioden 2021–2025.


== Yrkeskarriere ==
Thorheim har vært ansatt i Etterretningstjenesten og har bakgrunn fra utenrikstjenesten siden 2005 med stasjoneringer ved ambassadene i Colombo og Washington D.C.. I 2015 ble han utnevnt til leder av Utenriksdepartementets operative senter og kriseberedskap for konsulære kriser. Thorheim har i UD arbeidet særlig med nordområdepolitikk, sikkerhetspolitikk, Russland, fredsprosesser, Midtøsten og Balkan. Han har også vært gjesteforsker ved Norsk utenrikspolitisk institutt.
Han er gift med overlege ved Rikshospitalet, Inger Karin Fuglesteg og har fire barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Bård Ludvig Thorheim hos Stortinget 
(no) Bård Ludvig Thorheim hos Norsk senter for forskningsdata
Gerard Moreno

Gerard Moreno Balagueró (født 7. april 1992) er en spansk fotballspiller som spiller for Villarreal CF.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Spanias EM-tropp til EM i fotball 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gerard Moreno – UEFA 
(fr) Gerard Moreno – LÉquipe 
(en) Gerard Moreno – Transfermarkt 
(en) Gerard Moreno – national-football-teams.com 
(en) Gerard Moreno – WorldFootball.net 
(en) Gerard Moreno – Soccerbase.com 
(en) Gerard Moreno – FootballDatabase.eu 
(en) Gerard Moreno – Soccerway 
(en) Gerard Moreno – EU-Football.info 
(en) Gerard Moreno – PlaymakerStats.com
Unai Núñez

Unai Núñez Gestoso (født 30. januar 1997) er en spansk fotballspiller som spiller for Celta Vigo, på lån fra Athletic Bilbao.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Unai Núñez – UEFA 
(en) Unai Núñez – Transfermarkt 
(en) Unai Núñez – WorldFootball.net 
(en) Unai Núñez – Soccerbase.com 
(en) Unai Núñez – Soccerway 
(en) Unai Núñez – EU-Football.info 
(en) Unai Núñez – FBref
Åsele lappmark

Åsele lappmark, før ca 1695 kalt Ångermanna lappmark, var en historisk såkalt lappmark i det sørlige svensk Lappland i Västerbottens län, som var sentrert omkring Ångermanälven.
Åsele lappmark omfatter de nåværende kommunene Vilhelmina, Åsele og Dorotea.
Bengt Eklund

Bengt Gunnar Eklund (født 18. januar 1925 i Stockholm i Sverige, død 19. januar 1998 i Stockholm i Sverige) var en svensk skuespiller.


== Filmer (utvalg) ==
1946 – Harald Handfaste
1947 – Krigsmans erinran
1948 – Hamnstad
1951 – Skeppare i blåsväder
1953 – Sommeren med Monika (Sommaren med Monika)
1955 – Mord, lilla vän
1956 – Moln över Hellesta
1956 – Tarps Elin
1958 – Laila
1961 – Stöten
1964 – Vi på Saltkråkan  (TV-serie)
1964 – Tjorven, Båtsman och Moses
1965 – Tjorven och Skrållan
1966 – Tjorven och Mysak
1989 – Dekknavn Coq Rouge (Täcknamn Coq Rouge)
1990 – God aften, herr Wallenberg


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bengt Eklund på Internet Movie Database 
(sv) Bengt Eklund i Svensk Filmdatabas 
(da) Bengt Eklund på Filmdatabasen 
(fr) Bengt Eklund på Allociné 
(en) Bengt Eklund på AllMovie 
(en) Bengt Eklund hos The Movie Database 
(en) Bengt Eklund hos Behind The Voice Actors
Eva Stiberg

Rut Eva Stiberg (født 26. desember 1920 i Strömsund i Sverige, død 28. august 1990 i Stockholm i Sverige) var en svensk skuespiller.


== Filmer (utvalg) ==
1945 – Änkeman Jarl
1948 – Eva
1951 – Sterkere enn loven (Starkare än lagen)
1952 – Farlig kurva
1952 – När syrenerna blomma
1953 – Ogift fader sökes
1953 – Ursula – flickan i finnskogarna
1954 – Seier i mørket (Seger i mörker)
1958 – Bock i örtagård
1964 – Vi på Saltkråkan (TV-serie)
1966 – Tjorven och Mysak
1967 – Skrållan, Ruskprick och Knorrhane
1973 – Makt på spel (TV-serie)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eva Stiberg på Internet Movie Database 
(sv) Eva Stiberg i Svensk Filmdatabas 
(en) Eva Stiberg hos The Movie Database
Albian Ajeti

Albian Afrim Ajeti (født 26. februar 1997) er en sveitsisk fotballspiller som spiller for den skotske klubben Celtic FC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albian Ajeti – UEFA 
(en) Albian Ajeti – Transfermarkt 
(en) Albian Ajeti – national-football-teams.com 
(en) Albian Ajeti – WorldFootball.net 
(en) Albian Ajeti – Soccerbase.com 
(en) Albian Ajeti – Soccerway 
(en) Albian Ajeti – EU-Football.info 
(en) Albian Ajeti – FBref 
(es) Albian Ajeti – as.com
Ashley Scott

Ashley Scott (født 13. juli 1977 i Metairie, Louisiana, USA) er en amerikansk skuespiller og modell, mest kjent for sine roller i TV-seriene Jericho, Birds of Prey og  Dark Angel. Hun hadde en stor rolle i 2004-innspillingen av Walking Tall, og har hatt hovedrollen i en rekke TV-filmer på Lifetime-nettverket siden 2010. 
Scott hadde rollen som Gigolo Jane i spillefilmen i 2001 A.I. Kunstig intelligens, og har spilt i Into the Blue (2005), The Kingdom (2007) og 12 Rounds (2009).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ashley Scott – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ashley Scott på Internet Movie Database 
(sv) Ashley Scott i Svensk Filmdatabas 
(da) Ashley Scott på Scope 
(fr) Ashley Scott på Allociné 
(en) Ashley Scott på AllMovie 
(en) Ashley Scott hos The Movie Database
Henri Toivonen

Henri Pauli Toivonen (født 25. august 1956 i Jyväskylä, død 2. mai 1986 på Korsika i Frankrike) var en finsk rallyfører. Hans far, Pauli, vant europamesterskapet i rally i 1968 for Porsche og hans bror, Harri, ble en profesjonell banebilfører.


== Karriere ==
Toivonen vant Rally Storbritannia i 1980 med en Talbot Sunbeam Lotus og i 1985 med en Lancia Delta S4, som han også vant med i Rally Monte-Carlo i 1986. Han ble som 24-åring den yngste vinner av Verdensmesterskapet i rally med seieren i 1980. Rekorden ble slått i 2008 av den 22-årige landsmannen Jari-Matti Latvala.
Toivonen deltok i 40 løp under Verdensmesterskapet i rally, med tre seire, ni podium-plasseringer og 185 etappeseire.


== Dødsfall ==
Toivonen og hans kartleser Sergio Cresto omkom i en ulykke under Rally Korsika da Lanciaen deres skar ut av veien i en skarp kurve og landet på taket etter å ha falt ned en bratt skråning. Bilen traff noen trær, noe som førte til at drivstofftanken ble perforert, tok fyr og eksploderte. Denne ulykken var en av årsakene til at Det internasjonale bilsportforbundet forbød Gruppe B-bilene fra å delta i den påfølgende sesongen. Rally Korsika fortsatte dagen etter og vinneren ble Bruno Saby med sin Peugeot 205 Turbo 16 E2.


== Litteratur ==
Esa Illoinen (2012). Toivonen - Pauli, Henri & Harri: Finland's fastest family (engelsk). Klein, Reinhard. ISBN 9783927458611. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henri Toivonen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Henri Toivonen – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Henri Toivonen – Rallye-info.com 
(en) Henri Toivonen – eWRC-results.com
Michel Aebischer

Michel Aebischer (født 6. januar 1997) er en sveitsisk fotballspiller som spiller for den italienske klubben Bologna.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Sveits' tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michel Aebischer – UEFA 
(en) Michel Aebischer – Transfermarkt 
(en) Michel Aebischer – national-football-teams.com 
(en) Michel Aebischer – WorldFootball.net 
(en) Michel Aebischer – FootballDatabase.eu 
(en) Michel Aebischer – Soccerway 
(en) Michel Aebischer – EU-Football.info 
(en) Michel Aebischer – FBref
Eray Cömert

Eray Ervin Cömert (født 4. februar 1998) er en sveitsisk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Valencia.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Sveits' EM-tropp til EM i fotball 2021.Han ble tatt ut i Sveits' tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eray Cömert – FIFA 
(en) Eray Cömert – UEFA 
(en) Eray Cömert – Transfermarkt 
(en) Eray Cömert – national-football-teams.com 
(en) Eray Cömert – WorldFootball.net 
(en) Eray Cömert – Soccerbase.com 
(en) Eray Cömert – Soccerway 
(en) Eray Cömert – EU-Football.info 
(en) Eray Cömert – FBref
Elisabeth Wexelsen Jahn

Wilhelmine Elisabeth Wexelsen Jahn (født Wexelsen 4. september 1853 på Bakklandet i Trondheim, død 12. november 1930 i Trondheim) var en norsk foreningskvinne, kvinnesakskvinne, venstrepolitiker, redaktør og forfatter. Hun var formann for Trondhjems Kvinnesaksforening og i mange år formann for Trondheim krets av Norske kvinners sanitetsforening.


== Familie ==
Hun var datter av presten Frederik Nannestad Wexelsen (1818–1896) og Inger Desideria Dessen, og søster av biskop Vilhelm Andreas Wexelsen (1849–1909).
Hun ble 10. mai 1872 gift i Hospitalskirken i Trondheim med tannlege Christian Frederik Jahn. Hun er også kjent som Elisabeth Jahn. Hun var mor til sosialøkonom, jurist og statsråd Gunnar Jahn.


== Liv og virke ==
Elisabeth Wexelsen Jahn var fra 1896 leder for Trondheim krets av Norske kvinners sanitetsforening. Hun var også blant lederne av Trondhjems Kvinnesaksforening, og engasjerte seg i arbeidet for kvinners stemmerett.Fra 1909 var hun styremedlem i den kommunale hjelpestasjonen for tuberkuløse, og hun var suppleant for Venstre i kommunestyret i ni år.
Jahn var fra oppstarten i 1913 redaktør for Trekløveret, månedsorganet for Trondheim krets av Norske kvinners sanitetsforening. Hun sto for utgivelsen av bladet til 1930.
Sammen med forfatteren Johan Falkberget skrev hun boken 1826-1926 – Anders Reitan – liv og virke, som utkom i 1926.
I 1913 ble hun hedret med Kongens fortjenstmedalje i gull.


== Bibliografi ==
1926: 1826-1926 – Anders Reitan – liv og virke, sammen med Johan Falkberget, P. Bruns forlag, Trondheim


== Utmerkelser ==
Norske kvinners sanitetsforenings æresmerke
1913: Kongens fortjenstmedalje i gull.


== Referanser ==


== Kilder ==
Illustrert biografisk leksikon over kjendte norske mænd og kvinder. Withs forl. 1920. s. 434. 
Dette skrev kvinner. Oslo: Skolen. 1984. s. 115. ISBN 8257900109.
Lycksele lappmark

Lycksele lappmark, før 1673 kalt Ume lappmark eller Umeå lappmark, var en historisk såkalt  lappmark i det sørlige Lappland i Västerbottens län som var sentrert omkring Umeälven og dermed også Vindelälven.
Lycksele lappmark omfattet de nåværende kommuner Lycksele, Malå, Sorsele og Storuman i det sørlige Lappland. Området har vært det samme som Lycksele tingslag.
Lærernes hus

Lærernes Hus, også kjent som Smykkeskrinet, er et konferansesenter i Oslo, eid og drevet av Utdanningsforbundet. Konferansesenteret har adresse Osterhaus’gate 4 og ligger i samme kvartalet som utdanningsforbundets hovedkontor, med en bakgård som kobler sammen de to bygningene.  
Utdanningsforbundet ønsket å bygge et mest mulig energi- og miljøvennlig bygg med en stor konferansesal og en fasade som symboliserte deres viktige rolle innen utdanning og opplæring. Arkitektkontoret Element AS vant anbudskonkurransen med Smykkeskrin-konseptet som inkluderte en konferansesal med 300 plasser og en glassfasade utformet av kunstneren Jorunn Sannes, som også har jobbet med utsmykningen av fasanene til Den Norske Opera & Ballett og biblioteket i Alexandria. Prosjektet ble påbegynt i 2004 og bygget sto ferdig i august 2009.Lærernes hus har mottatt mye oppmerksomhet og anerkjennelse både for sin arkitektoniske utforming og for sin miljøprofil. Bygget regnes som et lavenergihus med et forbruk på under 80 kwh/kvm pr år blant annet gjennom bruk av energibrønner og varmepumper, og blir dermed kategorisert i energiklasse A. I 2009 mottok Utdanningsforbundet Byggeherreprisen fra Arkitektbedriftene i Norge. I 2010 vant bygget Oslo Bys Arkitekturpris og Betongtavlen. Og i 2015 ble bygget hedret med Houens Fonds Diplom. 


== Referanser ==