jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Djamila Bouhired

Djamila Bouhired (arabisk: جميلة بوحيرد‎, født cirka 1935) er en algerisk nasjonalist, kvinneaktivist og tidligere medlem av den algeriske nasjonale frigjøringshæren.


== Liv og virke ==
Bouhired ble født inn i en middelklassefamilie. Hennes far var algerisk og hennes mor tunisisk, og hun var den eneste datteren blant syv sønner. 20 år gammel ble hun engasjert i den algeriske frigjøringsbevegelsen Front de libération nationale (FLN) og dens væpnede fløy Armée de libération nationale (ALN), som kjempet mot det franske koloniregimet.


=== Den algeriske frigjøringskrigen ===

Fra 1954 arbeidet hun som kontaktperson og personlig assistent for FLN-kommandør Yacef Saadi. Hennes brødre var også engasjert i frigjøringskampen.Bouhired ble et ikon for den algeriske frigjøringskampen etter at hun ble kjent for å ha plantet bomber langs veiene de franske okkupasjonsstyrkene benyttet.


=== Rettssak og dom ===
I 1957 ble Bouhired tiltalt og dømt til døden for å ha plantet bomber i franske restauranter rundt den algeriske hovedstaden. Rettssaken fikk voldsom publisitet og Bouhired ble en cause célèbre. En internasjonal kampanje resulterte imidlertid i at dommen ble omgjort til livsvarig fengsel. Det var under denne rettssaken at den franske stjerneadvokaten Jacques Vergès utviklet sitt «defense de la rupture», å forsvare gjennom å angripe et urettferdig lovverk og sette påtalemyndigheten på tiltalebenken. Vergès var selv innbitt motstander av den franske kolonialismen, konverte til islam og ble algerisk statsborger.


=== Etter Algeriekrigens slutt ===
Etter Algeriekrigens slutt i 1962 ble Bouhired løslatt. Bouhired og Vergès giftet seg i 1965 og fikk to barn sammen. De ble skilt i 1970.
Bouhired har senere markert seg som kvinnesaksforkjemper i hele den arabiske verden.
Våren 2019 spilte Bouhired en aktiv rolle i demonstrasjonene som krevde Algeries president Abdelaziz Bouteflikas avgang. Det vakte særlig oppsikt at en av Bouteflikas tidligere allierte fra FNL gikk inn for å kaste den aldrende presidenten.


== I kulturen ==
Djamila Bouhired ble skildret i filmen  Jamila, the Algerian (1958) av den egyptiske regissøren Youssef Chahine. Hun var en av tre kvinnelige geriljakrigere som ble skildret i filmen Kampen om Algerie (1966). Hun spiller også en sentral rolle i dokumentarfilmen Djevelens advokat (2007) om Jacques Vergès.I 1959 skrev den libanesiske sangeren Fairuz låta Lettre à Djamila om henne.


== Referanser ==
Nei, nei, Nanette

Nei, nei, Nanette (engelsk originaltittel: No, no, Nanette) er en musikal med musikk komponert av Vincent Youmans og sangtekster av Irving Caesar og Otto Harbach. Musikalen var basert på Frank Mandels teaterstykke My Lady Friends, som hadde  urpremiere på Broadway i 1919. Musikalens libretto ble skrevet av Mandel og Otto Harbach. 
Musikalen dreide seg opprinnelig om en bibelforlegger som faller for den vakre Nanette, som arbeider som «sparkepike» på teater. Senere har historien blitt tilpasset og endret i tråd med samfunnsutviklingen, men forelskelser og forviklinger er alltid gjennomgående temaer.
Den kjente sangen Tea for two ble skrevet til denne musikalen.


== Handling ==
Jimmy Smith, en millionær og bibel-forelegger, er gift med den altfor nøysomme Sue. Jimmy liker å bruke pengene sine for å gjøre folk glade, og har i all hemmelighet blitt (platonisk) velgjører for tre attraktive kvinner: Betty fra Boston, Winnie fra Washington D.C. og Flora fra San Francisco. Sues beste venn, Lucille, er gift med Jimmys advokat og nære venn Billy Early. Samtidig er Lucille alt for materialistisk, og gleder seg over å bruke alle pengene Billy tjener. 
Nanette ønsker å reise til Atlantic City med vennene sine, men Sue forbyr henne fra å reise sin vei. Jimmy, som ønsker å gjøre Nanette lykkelig, gir henne 200 dollar og godtar å ta henne med til Chickadee Cottage i all hemmelighet. For å erte Tom viser hun ham de 200 dollarene hun hadde fått, men nekter å fortelle ham hvordan hun fikk tak i pengene. Nanette ankommer Atlantic City, og blir raskt populær ved stranden. Men Sue blir sjokkert over å finne Nanette i Atlantic City. Nanette lyver først, og sier at hun bare var på besøk hos bestemoren sin i Trenton. Men Sue vet at dete ikke kan være sant, fordi Nanettes eneste levende bestemor bor i Omaha, Nebraska.


== Filminnspillinger ==
Det har blitt laget flere filmer av musikalen.

1930: No, no, Nanette, regi: Clarence G. Badger
1940: No, no, Nanette, regi: Herbert Wilcox
1950: Tea for two (også kalt No, no, Nanette), med Doris Day i hovedrollen som Nanette. Regi: David Butler


== Referanser ==
Fate (Texas)

Fate er en by i Rockwall County i den amerikanske delstaten Texas med et areal på 12,3 km² og en befolkning på 8 800 innbyggere (2012). Byen ligger 45 kilometer nordøst for sentrum av Dallas og folkemengden er raskt voksende.


== Eksterne lenker ==
Nettsted
Trichonotolema

Trichonotolema er en slekt eller underslekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  


== Utseende ==
Små til middelsstore, blanke bladbiller.


== Levevis ==
I likhet med de fleste andre bladbiller lever disse artene på planter. Denne artens vertsplante er ukjent.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir noen ganger plassert i dne store slekten Lema.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Hornbladbiller, Criocerinae Latreille, 1807
slekten Trichonotolema Heinze, 1927
Trichonotolema coelestina (Klug, 1835)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trichonotolema i Global Biodiversity Information Facility 
Trichonotolema – detaljert informasjon på Wikispecies
Elisabethana

Elisabethana er en slekt eller underslekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  


== Utseende ==
Små til middelsstore (gjerne 4 - 7 millimeter), blanke bladbiller, farget i rødt og grønnlig metallglinsende. Slekten ligner på slekten Crioceris.


== Levevis ==
I likhet med de fleste andre bladbiller lever disse artene på planter. Artene i denne slekten er knyttet til planter i aspargesfamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling (artslisten er ufullstendig) ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Hornbladbiller, Criocerinae Latreille, 1807
slekten Elisabethana Heinze, 1928
Elisabethana angulicollis (Jacoby, 1895)
Elisabethana balyi (Harold)
Elisabethana conjugata
Elisabethana gambiensis Monrós, 1958
Elisabethana humeralis Papp, 1946
Elisabethana imitata Heinze, 1932
Elisabethana inornata Heinze, 1928
Elisabethana militaris (Jacoby)
Elisabethana picturata (Clavareau)
Elisabethana signaticollis Heinze, 1931
Elisabethana transvaalensis (Jacoby)
Elisabethana tricolor Heinze, 1928
Elisabethana trilineata Heinze, 1928
Elisabethana variabilis (Clavareau)
Elisabethana viridipennis (Pic)
Elisabethana zumpti Heinze, 1962


== Litteratur ==
E. Heinze (1928) Über  die Gattung  Sigrisma  Fairm.  und eine  neue  Criocerinen-Gattung, Elisabethana,  nebst  Besehreibung  von drei  neuen  Arten.(6.  Beitrag  zur  Kenntnis  der  Criocerinen  [Col.,  Chrysomelidae).[1]


== Eksterne lenker ==
(en) Elisabethana i Global Biodiversity Information Facility
Alexander Grant Dallas

Alexander Grant Dallas (født 25. juli 1816 i Berbice region i British Guiana, død 3. januar 1882 i London) var en Chief Factor] i Hudson's Bay Company og superintendent for Columbia District og New Caledonia fra 1857 til 1861, deretter superintendent for Fort Garry i det som skulle bli Manitoba fra 1862 til 1864. Han ble senere guvernør for  Rupert's Land. Han ble gift med Jane Douglas, en datter av guvernøren av Colony of Vancouver Island, James Douglas, den 9. mars 1858.


== Referanser ==


== Kilder ==
Biography at the Dictionary of Canadian Biography Online
Motorisert infanteribataljon i Russland

En motorisert infanteribataljon i Russland er i regelen del av en motorisert infanteribrigade, og da er den standard Krigsoppsettingsplanen slik:


== Kommando og kontroll ==
Bataljonsledelseslag med bataljonssjef og teknisk nestkommanderende
Bataljonsstab
Sambandsslag
Etterretningstropp med to etterretningslag


== Manøverelement ==
Tre motoriserte infanterikompani, hvert med kompaniledelse som inkluderer kompanisjef, teknisk nestkommanderende og tre tropper med tre pansret personellkjøretøy i hver tropp - totalt 10 pansrede personellkjøretøy i kompaniet. Med tre kompanier blir dette totalt 30 pansrede personellkjøretøy med et infanterilag på 8 soldater i hver. Kompaniene blir nummererte med 1 - 3 i første bataljon, 4 - 6 i andre bataljon og 7 - 9 i tredje motoriserte infanteribataljon i en motorisert infanteribrigade.


== Militær ildstøtte ==
Bombekasterbatteri med en tropp for ledelse med artillerietterretningslag og et sambandsslag - samt to bombekastertropper (2B14 Podnos og 2B9 Vasiljok)
Granatkastertropp med tre granatkasterlag
Panserverntropp med tre panservernlag


== Ingeniørstøtte ==
Ingeniørtropp med to sappørlag og et ingeniørteknisk lag


== Logistikk ==
Forsyningstropp med troppssjef (praporsjtsjik) og materiellsjef (også praporsjtsjik)
Verkstedeknisk lag med beltekjøretøy og transportutstyr
Verkstedeknisk lag med hjulkjøretøy og transportutstyr
Automobillag med lagfører, to fagsjefer for sjåfører/drivstoffansvarlige/makanikere, to sjåfører/drivstoffansvarlige og fem sjåfører
Fem ammunisjonslastebiler av og fire drivstoffslastebiler av typen ATM
Kokkelag med lagfører, kokk og tre menige
ZIL-131 eller tilsvarende med tilhenger AL-1,5 og et feltkjøkken av typen PAK-200
Sanietslaget består av 6 soldater. Derav lagfører, en sanitetsinstruktør, tre menige og en sjåfør-mekaniker.
Kjøretøyet er som regel en UAZ-452A ambulanse med tilhenger av typen AP-0,5


== Oppsummert ==
Til sammen blir det bruk for vel 500 soldater i bataljonen - fullt oppsatt. 

43 stormpanservogner av typen BMP eller PPK av typen BTR eller MT-LB.
6 stykker 2B9 Vasiljok i bombekastertroppen,
6 stykker 9K111 Fagot og 6 stykker 9K115 Metis i panserverntroppen.
Av upansra kjøretøy krever krigsoppsettingsplanen 42 lastebiler.


== Referanser ==
Metopoceris

Metopoceris er en slekt eller underslekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  


== Utseende ==
Små til middelsstore, blanke, metallglinsende bladbiller, gjerne med purpurfargede tverrbånd på dekkvingene.


== Levevis ==
I likhet med de fleste andre bladbiller lever disse artene på planter. Artene i denne slekten er knyttet til planter i søtvierfamilien, der de gnager uregelmessige hull i bladkantene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling (artslisten er ufullstendig) ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Hornbladbiller, Criocerinae Latreille, 1807
slekten Metopoceris Heinze, 1931
Metopoceris alternans (Lacordaire, 1845)
Metopoceris curvipes (Jacoby, 1888)
Metopoceris flohri (Jacoby, 1888)
Metopoceris gemmans (Guérin-Ménéville, 1844)
Metopoceris indigacea (Lacordaire, 1845)
Metopoceris lafertei (Lacordaire, 1845)
Metopoceris lazulina (Lacordaire, 1845)
Metopoceris mariae Monrós, 1958
Metopoceris nitida (Lacordaire, 1845)
Metopoceris nitidicollis (Jacoby, 1888)
Metopoceris rugicollis (De Borre, 1881)
Metopoceris rugipennis (Jacoby, 1888)
Metopoceris sallei (Balý, 1861)
Metopoceris scabrosa (Balý, 1865)
Metopoceris smaragdina (Lacordaire, 1845)
Metopoceris viridis (Chevrolat, 1830)
Metopoceris wenzeli Monrós, 1958


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Metopoceris gemmans
(en) Metopoceris i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Metopoceris hos NCBI
Sigurd Haga

Sigurd Haga (født 22. august 1893 i Porsgrunn, død 1. januar 1987 i Oslo) var en teolog og prest som var sogneprest i Rendalen 1925–42, NS-oppnevnt ordfører i Øvre Rendal fra 1941 til 1942, sogneprest i Elverum 1942–1945 og NS-oppnevnt biskop i Hamar bispedømme fra september 1943 til mai 45.Han ble cand.theol. i 1917, og arbeidet som stiftskapellan i Hamar bispedømme fra 1918 til han i 1925 ble prest i Rendalen. Han gikk under krigen hardt inn for å nazifisere kirken og gikk hardt ut mot prester som motsatte seg dette.Han ble under landssvikoppgjøret i 1947 dømt til tvangsarbeid i 8 år, rettighetstap i 10 år, og framdømt retten til å virke som prest. Kommunestyret i Øvre Rendal vedtok i november 1945 å rette erstatningskrav mot ham og de to øvrige NS-ordførerne for lønn, og for de bevilgninger som ble gjort i hans ordførertid.Han bodde på Lillehammer fram til 1959, deretter i Oslo.


== Referanser ==
Fort Garry

Fort Garry, tidligere også Upper Fort Garry, opprinnelig Fort Gibraltar, er en bydel i Winnipeg, hovedstad i den kanadiske provins Manitoba. Fort Garry var først (1820) en handelspost for North West Company (NWC), som i 1821 gikk opp i Hudson’s Bay Company (HBC). 
Fort Garry ble i 1870 hovedstad da provinsen Manitoba ble opprettet. I 1874 ble den del av den nye by Winnipeg. 
Betegnelsen Upper Fort Garry tjente til å skjelne den fra Lower Fort Garry.


== Litteratur ==
Garry, Nicholas. Diary of Nicholas Garry, Deputy-Governor of the Hudson's Bay Company from 1822-1835. A Detailed Narrative of His Travels in the Northwest Territories of British North America in 1821. 1900.
Bunadsølv

Bunadsølv eller bunadssølv er en fellesbetegnelse på søljer, spenner, knapper, hekter, lenker, maljer, veskelåser og alt slikt av metall som ble og blir brukt på bunadene og folkedraktene i Norge. Disse blir normalt laget i sølv eller messing.


== Søljer ==
De fleste søljer vil ha et symmetrisk mønster. Antall elementer, f.eks. antall skåler på en skålsølje, antall boler på en bolesølje eller antall buktninger på en slangesølje, er vanligvis delelig på 3 eller 4. Disse mønstrene hadde visse betydninger. Når det er delelig på 3 viser det til treenigheten. Når det er delelig på 4 viser det til de 4 verdenshjørnene – nord, sør, øst og vest.


=== Ulike søljer ===

		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Bunadsbelte ==
Beltet til bunaden har mange navn. Noen kaller det bunadsbelte og andre kaller det sølvbelte. Siden dette beltet i tidligere tider ofte var noe bruden fikk i gave til bryllupet sitt, er konebelte også et mye brukt navn. Sølvbeltet er prikken over i-en på Norges nasjonaldrakt. Bunadsbeltet består av flere deler, som beltestøl, beltespenne, veskestøl og eventuelt en knivstøl.


== Referanser ==


== Kilder ==
1881-1969., Berge, Rikard, (1975). Norskt bondesylv. Noregs boklag. ISBN 8252201024. OCLC 4969282. 
Jorunn, Fossberg, (1991). Draktsølv. Universitetsforlaget. ISBN 8200073408. OCLC 466633656. 
S, Jørgen; o (23. mars 2018). «Hva forteller søljene?». Besøkt 8. mars 2019.
BTR

BTR (russisk:БТР), fra Bronjetransportjor (russisk: бронетранспортёр) en serie med transportpanservogn eller pansrede personellkjøretøy laget i Sovjetunionen og senere i Russland.


== Eksempel ==


=== Sovjetunionen ===
BTR-40 - Pansret lastebil 4×4 truck (1950-årene)
BTR-40PB - Annet navn på BRDM-2.
BTR-50 - Pansret personellkjøretøy (1954) basert på PT-76 amfibiestridsvogn chassis.
BTR-60 - Pansret personellkjøretøy med 8 hjul (1959).
BTR-70 - Pansret personellkjøretøy med 8 hjul (1972).
BTR-80 - Pansret personellkjøretøy med 8 hjul (1986).
BTR-152 - Pansret personellkjøretøy med 6 hjul Armoured 6×6 (1950-årene).
BTR-D - Bronetransportyor Desanta (russisk: Бронетранспортёр Десанта), som betyr Pansrede personellkjøretøy for luftlandestyrker
BTR-MD «Rakushka» - Pansret personellkjøretøy basert på BMD-3.


=== Russland ===
BTR-90 - Russisk pansret personellkjøretøy med 8 hjul (1990-årene).
BTR-T - Russisk stormpanservogn basert på T-55 chassis (1990-årene).


== Referanser ==
Motoriserte infanteribrigader i Russland

Motoriserte infanteribrigader i de russiske landtyrkene har en standard krigsoppsettingsplan for slike brigader fra 2008 som resultat av en omfattende militærreform der de russiske landtyrkene skulle reduseres med 80-90 prosent. Eksempelet her er standarden 5/060, som er en motorisert infanteribrigade oppsatt med pansret personelkøyretøy av typen BTR eller MT-LB.Totalt 4393 soldater med 327 offiserer (og 128 sivile i fredstid). 1 generalmajor, 5 oberster, 29 oberstløytnanter, 43 majorer, 69 kapteiner, 181 løytnanter, 1005 sersjanter og 3061 menige.


== Våpen og materiell ==
40 T-80 stridsvogner medregnet en T-80K stridsvogn med kommandofunksjon
242 transportpanservogner av typen MT-LB eller BTR
18 BM-21 rakettkastere
36 2S19 Msta selvdrevne haubitsartillerikjøretøy
18 bombekastere av typen 2S12 Sani
12 panservernkanoner av typen T-12 panservernkanon
12 panservernmissilkjøretøy av typen 9P148/9P149
4 BRDM-2 oppklaringskøyretøy
12 SA-8/BM9A33BM2 luftvernmissilsystemkjøretøy
6 SA-13/BM9A34 luftvernmissilsystemkjøretøy
6 ZSU-23-4 luftvernkanonkjøretøy


== Sammensetning ==


=== Kommando og kontroll ===
1 brigadestabskompani
1 artilleriledelse- og artillerietterretningsbatteri
1 luftvernledelse- og luftvarslingstropp (radar)
1 etterretningsledelsestropp
1 etterretningsbataljon
1 sambandsbataljon
1 elektronisk krigføringskompani


=== Manøverelementer ===
3 motoriserte infanteribataljoner
1 stridsvognbataljon
1 snikskyttertropp


=== Ildstøtte ===
2 selvdrevne haubitsartilleribataljoner
1 rakettkasterbataljon
1 panservernbataljon
1 luftvernmissilbataljon
1 luftvernartilleribataljon


=== Stridsstøtte ===
1 ingeniørbataljon
1 ABC-vernkompani


=== Logistikk ===
1 verksted- og vedlikeholdsbataljon
1 forsyningsbataljon
1 sanitetskompani


== Referanser ==
Fort Rouge (handelsfort)

Fort Rouge var et fort ved Assiniboine River i det som nå er Manitoba i Canada, innenfor det som nå er byen Winnipeg. Det er ikke kjent nøyaktig hvor det lå. 
Sieur Louis Damours de Louvières bygde Fort Rouge i 1738 ved Assiniboine River for Pierre Gaultier de Varennes, sieur de La Vérendrye. La Vérendrye og hans sønner, Louis-Joseph og Francois, fortsatte videre vestover på Assiniboine og bygde Fort La Reine. 
Fort Rouges primære funksjon var å tjene som depotfort. Det ble oppgitt i 1749. En ny kommandant for de franske vestlige fortene, Jacques Legardeur de Saint-Pierre, tilbrakte vinteren 1752–1753 ved the Forks, og gjenoppbygde sannsynligvis Fort Rouge på dets opprinnelige sted. Megen forskning peker mot at dette sted var på nordbredden av Assiniboine nær elvemøtet med Red River of the North, skjønt noen forskere mener at det opprinnelige fortet var på søndre bredd.   
Det ble bygd handelsstasjoner nær Fort Rouge av Bruce og Boyer i 1780, og av Alexander Henry den yngre i 1803, likeså ble Fort Gibraltar bygget i 1807.
Distriktet Fort Rouge sør i det sentrale Winnipeg har sitt navn etter fortet.
Et sted nær Winnipegs Union Station, antatt å være fortets rette beliggenhet, ble i 194 designert som National Historic Site i 1924.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Champagne, Antoine (1968–1969). «The Vérendryes and Their Successors, 1727-1760». MHS Transactions. Manitoba Historical Society. Series 3 (Number 25). CS1-vedlikehold: Datoformat (link)
Jaenen, Cornelius J. (høsten 1992). «The French Presence in the West, 1734-1874». Manitoba History. Manitoba Historical Society. 24.
Vitenskapsåret 1675

Vitenskapsåret 1675 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1675.


== Oppdagelsesreiser ==
Antoine de la Roché fører det første skipet som krysser den antarktiske konvergens. De søker nødhavn ved Sør-Georgia.


== Astronomi ==
Giovanni Cassini oppdager Cassinis deling i ringene omkring Saturn.


== Fysikk ==
Isaac Newton skriver avhandingen «Opticks» om fargeteori, publisert 1704.
Tito Livio Burattini får publisert avhandlingen «Misura Universale», der han gir en definisjon av meteren som står de neste hundre årene.


== Matematikk ==
11. november – Gottfried Leibniz benytter for første gang infinitesimaler for å bestemme arealet under grafen av en funksjon y=f(x).


== Teknologi ==
Christian Huygens finner opp et ur med spiralfjær som drivmekanisme.


== Institusjoner ==
4. mars – John Flamsteed blir utnevnt til «astronomisk observatør» i England.
10. august − Greenwich-observatoriet, tegnet av arkitekten Christopher Wren, åpner.


== Fødsler ==
28. februar – Guillaume Delisle (død 1726), fransk kartograf.
28. juni − Pierre Lemonnier (død 1757), fransk filosof og matematiker.


== Dødsfall ==
18. mai − Jacques Marquette (født 1637), fransk oppdagelsesreisende.
oktober – James Gregory (født 1638), skotsk matematike og astronom.
27. oktober – Gilles de Roberval (født 1602), fransk matematiker.
11. november – Thomas Willis (født 1621), engelsk lege.
Ukjent dato – John Jonston (født 1603), polsk-litauisk naturhistoriker.


== Referanser ==
Pierre Gaultier de Varennes, sieur de La Vérendrye

Pierre Gaultier de Varennes, sieur de La Vérendrye (født 17. november 1685 i Trois-Rivières; i 5. desember 1749 i Montréal) var en fransk-kanadisk offiser, pelshandler og oppdagelsesreisende.
I 1730-årene reiste han og hans fire sønner i områdene vest for Lake Superior, først på oppdrag fra generalguvernøren, som ville utforske gunstige veier til prærien og videre til Mississippi River, og videre sørover, men også vestover og hvis mulig til Stillehavet. Han kom til North Dakota og øvre Missouri River. På grunnlag av hans oppdagelser kunne to av hans sønner, deriblant Louis-Joseph Gaultier de La Vérendrye, i 1740-årene krysse prærien frem til Wyoming. Sønnene ble de første franskmenn som beskrev østsiden av Rocky Mountains.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alan Taylor: American colonies. The Settlement of North America to 1800. (= The Penguin History of the United States). Viking, 2001, Kap. The Great Plains 1680 - 1800. S. 417–419 ( 2002, ISBN 0-14-200210-0)
G. Hubert Smith, W. Raymond Wood: The explorations of the La Vérendryes in the northern plains. University of Nebraska Press, Lincoln 1980, ISBN 0-8032-4712-5.
W. Raymond Wood, Thomas Thiessen (Hrsg.): Early fur trade on the northern plains. Canadian traders among the Mangan and Hidatsa Indians 1738–1818. University of Oklahoma Press, Norman 1985, ISBN 0-8061-1899-7.


== Eksterne lenker ==
The Explorers. Pierre Gaultier de Varennes et de La Vérendrye 1732-1739, Canadian Museum of History
9M113 Konkurs

9M113 Konkurs (russisk 9М113 Конкурс, NATO-rapporteringsnavn: AT-5 Spandrel) er et sovjetisk panservernmissil som ble utviklet som et tyngre komplement til 9K111 Fagot. Det kan avfyres fra samme lavett (9P135) som Fagot, og blir mye brukt på BMP-2


== Versjoner ==
9M113 Konkurs (AT-5a)
9M113M Konkurs-M (AT-5b) med tandemladning.


== Kilder ==
AT-5 SPANDREL Anti-Tank Guided Missile Federation of American Scientists
AT-5 / 9M113 SACLOS Wire-Guided Anti-Tank Missile Military Factory
9M113 Konkurs (AT-5 Spandrel) wire guided anti tank missile British Ordnance Collectors Network
2S12 Sani

2S12 «Sani» (GRAU-indeks) er en 120 mm bombekaster brukt i Russland og tidligere sovjetstater. Den ble tatt i bruk i 1981 og har blitt en slags standard etter hvert, særlig i manøverbataljoner. 


== Design ==

Lastebilen, som regel en GAZ-66, er regnet som en del av bombekasterkomplekset og transporterer ammunisjon til bombekasteren med en standard mengde på 24 kasser med 2 bombekastergranatar i hver kasse - totalt 48 granater. Standard bemanning er 5.


== Referanser ==