Antonio del Giudice

Antonio del Giudice (født 16. april 1913 i Casoria ved Napoli i Campania i Italia, død 20. august 1982 i Bagdad i Irak) var en katolsk erkebiskop og pavelig diplomat. En italiensk avis kalte ham Vatikanets agent 007.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Antonio del Giudices far var fødebyen Casorias borgermester og apoteker.


=== Prest ===
Antonio del Giudice ble presteviet 22. februar 1936 i Roma for bispedømmet Andria. Han tok grader i sivil og i kirkens rett i 1940 og begynte så i Pavestolens diplomatiske tjeneste som protesjé av kardinalstatssekretær Luigi Maglione, som også kom fra Casoria. Han ble for en kortere tid postert til Den apostoliske delegasjon i Scutari i det italienskokkuperte Albania. Han var deretter for et tiår fra og med tidlig i 1942 tilknyttet nuntiaturet i Spania. Dette var de årene da Francisco Francos diktatur ble videre utviklet og befestet. Dette var den første av en rekke posteringer del Giudice fikk til politisk sensitive situasjoner.Han kom til Ecuador i 1952, Formosa fra 1958 til 1960, til India i 1961, og så til Den dominikanske republikk da han ble chargé d'affaires. Det var da Rafael Leónidas Trujillos regime ble styrtet ved et militærkupp. Han tok den midlertidige president Joaquín Balaguer søke tilflukt i nuntiaturet og sikret ham fripass til å besøke andre landmenn de revolusjonære var ved makt.


=== Titulærerkebiskop, nuntius ===
Den 18. april 1962 utnevnte pave Johannes XXIII ham til titulærerekebiskop av Hierapolis in Syria og til apostolisk delegat til Korea - det vil si Sør-Korea. Kardinalstatssekretær Amleto Giovanni Cicognani bispeviet ham 29. juni samme år; medkonsekrerende var hjelpebiskop i Napoli Paolo Savino, og biskopen av Telese o Cerreto Sannita, Felice Leonardo. 
Den 31. desember 1963 ble Antonio del Giudice internuntius og den 5. september 1966 til slutt apostolisk pro-nuntius til Korea. 
Pave Paul VI utnevnte ham ett år etter dette, den 19. august 1967 til apostolisk nuntius til Den dominikanske republikk. Et år senere vendte han tilbake som apostolisk nuntius til Den dominikanske republikk, dit Balaguer i mellomtiden også var kommet tilbake. Kirkens rolle i å opprettholde politisk stabilitet (pro-amerikansk og antikommunistisk) utelukket ikke forsøk på dialog med de revolusjonære frontbevegelser. Kanskje var det i nettopp denne rollen, i 1970, som gjorde at pave Paul VI sendte ham til Chile som spesialutsending til det økumeniske «Te Deum» vedr innsettelsen av den nye presidenten der, Salvador Allende.
Den 2. desember 1970 ble Antonio del Giudice apostolisk nuntius til Venezuela, et land som i disse årene nådde sitt til da høyeste utviklingsnivå, også takket være sterk italiensk immigrasjon.
Paul VI utnevnte ham 18. desember 1974 til apostolisk nuntius til Malta. Her måtte han forholde seg til statsminister Dom Mintoff, den håndfaste lederen av Arbeiderpartiet allerede kjent for sine kamper mot det britiske system og den katolske kirke. Del Giudice mislyktes; hans påståtte innblanding i Maltas indre forhold gjorde at han ble erklært persona non grata og måtte reise.
Den 22. desember 1978 gjorde pave Johannes Paul II til apostolisk pro-nuntius til Kuwait og Irak.
Antonio del Giudice deltok på første, tredje og fjerde sesjon av Andre Vatikankonsil.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
Erkebiskop Antonio del Giudice (1912-1982) *1962


== Referanser ==