jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Boğaziçi-universitetet

Boğaziçi University (tyrkisk: Boğaziçi Üniversitesi), også kjent som Bosporos-universitetet, er et stort forskningsuniversitet i Istanbul i Tyrkia. Hovedcampus ligger på den europeiske siden av Bosporos-stredet. Det har seks fakulteter og to skoler som tilbyr lavere grader, og seks institutter som tilbyr høyere grader. Tradisjonelt er undervisningsspråket engelsk.
Det ble grunnlagt i 1863 som Robert College, og var den første amerikanske høyere utdanningsinstitusjon grunnlagt utenfor USA. Selv om det i dag er under tyrkisk administrasjon opprettholder universitetet fortsatt sterke bånd til det amerikanske utdanningssystemet.
Boğaziçi University rangerer konsekvent som Tyrkias beste universitet og har det største antallet søkere via de tyrkiske universitetsopptakseksamenene, noe som gjør det til det mest selektive statsuniversitetet i Tyrkia. Bare de 800 beste av de ca. 1,8 millioner deltakerne i den årlige opptaksprøven (TYT-AYT) blir tatt opp på universitetet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (tr) Offisielt nettsted 
(en) Boğaziçi University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Magnoculus

Magnoculus er  en slekt av lysbiller. 


== Utseende ==
Hannene har lange, kamformede antenner og store fasettøyne.


== Levevis ==
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker.  


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Orden biller (Coleoptera)
Underorden  Polyphaga
Overfamilie  Cantharoidea
Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
underfamilie Amydetinae Olivier, 1907
stamme Amydetini E. Olivier, 1907
slekt Magnoculus McDermott, 1966  - 28 arter


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Magnoculus i Encyclopedia of Life 
(en) Magnoculus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Magnoculus hos ITIS
Signalspaningsnämnden

Signalspaningsnämnden var en svensk statlig nemnd som sorterte under Försvarsdepartementet og hadde ansvar for tillståndsgivning ifølge lov om signalspaning i försvars­underrättelse­verksamhet, den såkalte FRA-loven. Nemndens leder var Runar Viksten.Nemnden påbegynte sitt arbeid 1. januar 2009 og den 1. desember 2009 ble den ersattet den av Försvarsunderrättelsedomstolen.


== Referanser ==
Kvalificerad skyddsidentitet

Kvalificerad skyddsidentitet er en ordning i Sverige som innebærer at en tjenestemann ved Polismyndigheten, Säkerhetspolisen eller Försvarsmakten kan gis en midlertidig ny identitet, som anvendes for spanings- eller etterforsknings­virksomhet ved alvorlig kriminalitet eller ved militær etterretnings­virksomhet som går ut på å innhente etterretninger med særskilte metoder.
En kvalificerad skyddsidentitet innebærer at Transportstyrelsen kan utferdige førerkort i falskt navn, liksom at pass og andre identitetsdokumenter kan utferdiges av statlige myndigheter. Videre kan Skatteverket registrere den falske identiteten i folkeregisteret, men bare om de foregående tiltakene ikke er tilstrekkelige. 
Regelverket finnes i lagen (2006:939) om kvalificerade skyddsidentiteter. Säkerhets- och integritetsskyddsnämnden og Försvarsmakten er de myndigheter som fatter beslutning ifølge lagen. En beslutning gjelder i to år, men kan forlenges løpende med to år av gangen.
Den som har en kvalificerad skyddsidentitet kan vitne under sitt falske navn, men må oppgi for retten at det er spørsmål om en kvalificerad skyddsidentitet (se 36 kap. 10 § rättegångsbalken). Anonyme vitner og anonyme vitnemål er som regel ikke tillatt i Sverige, men kvalificerade skyddsidentiteter er det nærmeste anonyme vitner som rättegångsbalken tillater.


== Kilder ==
Lag (2006:939) om kvalificerade skyddsidentiteter
Pollaclasis

Pollaclasis er  en slekt av lysbiller. 


== Utseende ==
Hannene har lange, kamformede antenner og store fasettøyne. Arten er 7-8 millimeter lang, avlang med stort, gulkantet pronotum og mørke, litt rundede dekkvinger med læraktig overflate.


== Levevis ==
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker.  


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det østlige Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Orden biller (Coleoptera)
Underorden  Polyphaga
Overfamilie  Cantharoidea
Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
underfamilie Amydetinae Olivier, 1907
stamme Psilocladini McDermott, 1964
slekten Pollaclasis Newman, 1838
Pollaclasis bifaria (Say, 1835)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Pollaclasis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pollaclasis hos ITIS 
(en) Pollaclasis hos NCBI
Dryptelytra

Dryptelytra er  en slekt av lysbiller. 


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, gjerne gulaktige lysbiller. Hannene har kraftig kamformede antenner og store fasettøyne. Dekkvingene er ganske smale og sprikende, slik at flygevingene ikke er dekket.


== Levevis ==
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker.  


== Utbredelse ==
Gruppen er vidt utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Orden biller (Coleoptera)
Underorden  Polyphaga
Overfamilie  Cantharoidea
Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
underfamilie Amydetinae Olivier, 1907
stamme Vestini McDermott, 1964
slekt Dryptelytra Laporte de Castelnau, 1833 - 14 arter
Dryptelytra apicalis Pic, 1929
Dryptelytra atricollis Pic, 1911
Dryptelytra atriventris Pic, 1926
Dryptelytra basithorax Pic, 1926
Dryptelytra brevelineata Pic, 1926
Dryptelytra calocera Kirsch, 1865
Dryptelytra cayennensis Laporte, 1833
Dryptelytra fulvibasis E.Olivier, 1911
Dryptelytra fulvipennis E.Olivier, 1912
Dryptelytra grandjeani E.Olivier, 1899
Dryptelytra inops E.Olivier, 1899
Dryptelytra longipennis Pic, 1927
Dryptelytra pampahermosae Bočaková, Campello-Gonçalves & Silveira, 2022
Dryptelytra plorans E.Olivier, 1899
Dryptelytra vittipennis E.Olivier, 1895


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dryptelytra i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dryptelytra hos ITIS
Camilla Christensen

Camilla Christensen (født 20. mai 1991) er en norsk tidligere fotballspiller.
Før 2009-sesongen gikk hun fra Rapid Athene til Kolbotn. Hun debuterte i Toppserien for Kolbotn i 2009.Før 2014-sesongen signerte hun for Vålerenga. I 2016 ble hun utnevnt til kaptein i Vålerenga. Etter 2016-sesongen la hun opp etter skadetrøbbel. Hun gjorde et lite comeback i 2017-sesongen, hvor hun spilte en serie- og en cupkamp for Vålerenga.Hun har landskamper for J19- og U23-landslaget til Norge. Hun ble tatt ut i troppen til J19-EM 2009. I september 2015 ble hun tatt ut på det norske A-landslaget for første gang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Camilla Christensen – Norges Fotballforbund 
(de) Camilla Christensen – Soccerdonna 
(en) Camilla Christensen – FBref
Jean-Luc Hudsyn

Jean-Luc Hudsyn (født 26. februar 1947 i Ukkel i Belgia) er katolsk hjelpebiskop av erkebispedømmet Mechelen-Brussel.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Jean-Luc Hudsyn ble ordinert til prest 24. juni 1972.
Etterhvert ble han biskoppelig vikar for Brabante Vallone.


=== Biskop ===
Pave Benedikt XVI utnevnte ham den 22. februar 2011 til hjelpebiskop i Mechelen-Brussel og titulærbiskop av Apt. Erkebiskopen av Mechelen-Brussel, André-Joseph Léonard, bispeviet ham og de samtidig utnevnte hjelpebiskopene Léon Lemmens og Jean Kockerols den 3. april samme år; medkonsekratorer var den emeriterte erkebiskop Godfried Danneels av Mechelen-Brussel, og Giacinto Berloco, apostolisk nuntius til Belgia og Luxembourg.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Clemente Micara (1879-1965) *1920
Kardinal Jozef-Ernest van Roey (1874-1961) *1926
Kardinal Leo Jozef Suenens (1904-1996) 1945
Kardinal Godfried Danneels (1933-2019) 1977
Erkebiskop André-Joseph Léonard (1940-) 1991
Biskop Jean-Luc Hudsyn (1947-) 2011


== Referanser ==
Jean Kockerols

Jean Kockerols (født 13. august 1958 i Brecht i Belgia) er katolsk hjelpebiskop i erkebispedømmet Mechelen-Brussel.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jean Kockerols studerte først jus med fokus på sjørett og jobbet som advokat for Compagnie Maritime Belge, et belgisk rederi. Han var involvert i L'Arche (etablert av Jean Vanier) og begynte på seminaret og studerte filosofi og katolsk teologi.


=== Prest ===
Han  ble ordinert til prest 18. september 1993 i Brussel. 
Han fullførte studier i kanonisk rett og filosofi. Han tok sin doktorgrad i teologi fra Det pavelige gregorianske universitet i Roma. I 1995 ble han sokneprest i Etterbeek i Notre-Dame du Sacré-coeur. I 2006 ble han utnevnt til subregens ved erkebispeseminaret i Brussel, hvor han fulgte de unge prestekandidatene. I 2004 ble han sogneprest i Ukkel-Saint Pierre. I 2007 ble han dekan for Brussel Sør. Han  var direktør Institut d'Etudes Théologiques i Brussel, ved Centre d'études théologiques et pastorales (CETEP) i Brussel, og grunnlegger av Centre d'études pastorales (CEP) i bispedømmet.


=== Hjelpebiskop ===
Pave Benedikt XVI utnevnte ham til hjelpebiskop i Mechelen-Brussel og titulærbiskop av Ypres den 22. februar 2011. Erkebiskopen av Mechelen-Brussel, André-Joseph Léonard, bispeviet ham og de samtidig utnevnte hjelpebiskopene Léon Lemmens og Jean-Luc Hudsyn den 3. april samme år; medkonsekratorer var kardinal Godfried Danneels, emeritert erkebiskop av Mechelen-Brussel, og Giacinto Berloco, apostolisk nuntius til Belgia og Luxembourg. 
Kockerols har vært medlem av Commission of the Bishops' Conferences of the European Community (COMECE) siden 2011 og dens visepresident.[1]


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Clemente Micara (1879-1965) *1920
Kardinal Jozef-Ernest van Roey (1874-1961) *1926
Kardinal Leo Jozef Suenens (1904-1996) 1945
Kardinal Godfried Danneels (1933-2019) 1977
Erkebiskop André-Joseph Léonard (1940-) 1991
Biskop Jean Kockerols (1958-) 2011


== Referanser ==
Mykhajlo Verbytskyj

Mykhajlo Mykhajlovytsj Verbytskyj (ukrainsk: Михайло Михайлович Вербицьки, 1815–1870) var en ukrainsk gresk-katolsk prest og komponist. Foruten en rekke ouverturer og poloneser for orkester, er han også kjent for melodien til Ukrainas nasjonalhymne Sjtsje ne vmerla Ukraina.


== Referanser ==
Vindmøllesyke

Vindmøllesyke er en betegnelse som benyttes om plager som angivelig er forårsaket av fysisk nærhet til vindkraftverk.
Diagnosen ble beskrevet i 2009 av den amerikanske forskeren Nina Pierpont som mente at vibrasjoner fra vindmøller forstyrret det indre øret, og at dette forplantet seg til andre deler av kroppen og utløste helseplager.I vitenskapelige studier har man imidlertid ikke kunnet påvise noen sammenheng mellom vindmøller og de plager som hevdes, og det er antatt at det dreier seg om en nocebo-effekt. Diagnosen er derfor ikke anerkjent innen medisinen.I 2021 ble et franske ektepar tilkjent økonomisk erstatning for helseplager som de mente var forårsaket av vindmøller i nærheten av deres bosted.


== Litteratur ==
Chapman, Simon & Crichton, Fiona: Wind Turbine Syndrome: A Communicated Disease, Sydney University Press, 2020, ISBN 1743324960


== Referanser ==
Julianna Tunytska

Julianna Ihorivna Tunytska (ukrainsk: Юліанна Ігорівна Туницька, født 7. august 2003) er en ukrainsk aker.
Hun representerte Ukraina under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hun ble nummer 21 i singel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julianna Tunytska – Olympics.com 
(en) Julianna Tunytska – Olympedia 
(en) Julianna Tunytska – FIL 
(en) Julianna Tunytska – TheSports.org 
(en) Julianna Tunytska – TheSports.org
Klaudia Domaradzka

Klaudia Domaradzka (født 29. mars 2000) er en polsk aker.
Hun representerte Polen under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hun ble nummer 27 i singel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Klaudia Domaradzka – Olympedia 
(en) Klaudia Domaradzka – FIL 
(en) Klaudia Domaradzka – TheSports.org
Viktorija Demtsjenko

Viktorija Albertovna Demtsjenko (russisk: Виктория Альбертовна Демченко, født 26. november 1995) er en russisk aker.
Hun representerte ROC under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hun ble nummer 28 i singel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Viktorija Demčenko – Olympedia 
(en) Viktorija Demčenko – FIL 
(en) Viktorija Demčenko – TheSports.org 
(en) Viktorija Demčenko – TheSports.org
Nic. Hellands gate (Hamar)

Furnesvegen  er en veg på Hamars østkant. Den går fra Furnesvegen til Stafsbergvegen. Gata er oppkalt etter Nicolai Helland (1861-1938) som var en kobberslager og Ap-ordfører i Hamar fra 1927–1931. 


== Eksterne lenker ==
Gater og veger i Hamar på lokalhistoriewiki.no
Wang Peixuan

Wang Peixuan (født 14. mars 2000) er en kinesisk aker.
Hun representerte Kina under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hun ble nummer 29 i singel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wang Peixuan – Olympedia
Anna Čežíková

Anna Čežíková (født 4. februar 2002) er en tsjekkisk aker.
Hun representerte Tsjekkia under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hun ble nummer 30 i singel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Čežíková – Olympedia 
(cz) Anna Čežíková – Tsjekkias olympiske komité
Ernest Agyiri

Ernest Agyiri (født 6. mars 1998) er en ghanesisk fotballspiller som spiller for den estiske klubben FCI Levadia.I august 2016 kom Agyiri på lån fra Manchester City til Vålerenga ut 2017-sesongen. I desember 2017 ble avtalen forlenget ut 2018. I august 2018 ble det kjent at Vålerenga avsluttet låneavtalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ernest Agyiri – Transfermarkt 
(en) Ernest Agyiri – Soccerway 
(en) Ernest Agyiri – Estlands fotballforbund 
(no) Ernest Agyiri – Norges Fotballforbund 
(en) Ernest Agyiri – FBref
Hannah Seabert

Hannah Grace Seabert (født 27. februar 1995) er en amerikansk fotballspiller som er keeper for den portugisiske klubben Sporting CP.


== Karriere ==
I 2017 ble hun plukket opp fra college av Orlando Pride i den amerikanske proffligaen NWSL. I januar 2018 signerte hun for den danske klubben Fortuna Hjørring.I juli 2019 signerte hun en kontrakt ut 2020-sesongen med Vålerenga. Hun var i 2020 med å vinne Vålerengas første serie- og cupgull. I desember 2020 ble det kjent at Seabert hadde forlenget kontrakten med ett år. Også i 2021 ble det cupgull for Seabert og Vålerenga. Etter 2021-sesongen forlot hun Vålerenga, etter å ha vært med på tre cupfinaler, to cupgull og ett seriegull.I januar 2022 ble det kjent at Seabert hadde signert for den portugisiske klubben Sporting CP.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hannah Seabert – Soccerway 
(no) Hannah Seabert – Norges Fotballforbund 
(de) Hannah Seabert – Soccerdonna
Jean-Pierre Delville

Jean-Pierre Delville (født 29. april 1951 i Liège i Belgia) er katolsk biskop av Liège.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jean-Pierre Delville ble født inn i en familie med fire barn. Faren hans er arkitekt og moren regnskapsfører. Etter grunnskoleopplæringen fulgte han videregående opplæring i hjembyen Liège. Før han begynte på presteutdanningen, oppnådde han en grad i historie og fulgte en musikalsk utdanning ved konservatoriet i Liège.
Ved Leo XIII-seminaret i Leuven oppnådde han baccalaureat i filosofi og ved det pavelige gregorianske universitet i Roma det samme i teologi og en mastergrad i bibelvitenskap.


=== Prest ===
Jean-Pierre Delville ble presteviet 6. september 1980.


=== Biskop ===
Den 31. mai 2013 utnevnte pave Frans ham til biskop av Liège. Erkebiskopen av Mechelen-Brussel, André-Joseph Léonard, bispeviet ham den 14. juli samme år; medkonsekratorer var biskop-emeritus av Liège, Aloysius Jousten, presidenten for det pavelige råd for familien, Vincenzo Paglia, den apostoliske nuntius til Belgia, erkebiskop Giacinto Berloco og biskopen av Antwerpen, Johan Jozef Bonny.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Clemente Micara (1879-1965) *1920
Kardinal Jozef-Ernest van Roey (1874-1961) *1926
Kardinal Leo Jozef Suenens (1904-1996) 1945
Kardinal Godfried Danneels (1933-2019) 1977
Erkebiskop André-Joseph Léonard (1940-) 1991
Biskop Jean-Pierre Delville (1951-) 2013


== Referanser ==
John Joseph Boardman

John Joseph Boardman (født 7. november 1894 i Brooklyn i delstaten New York i USA, død 17. juli 1978) var en amerikansk katolsk prelat og hjelpebiskop i bispedømmet Brooklyn.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
John Joseph Boardman mottok prestevielsen den 21. mai 1921.


=== Biskop ===
Den 28. mars 1952 utnevnte pave Pius XII ham til titulærbiskop av Gunela og utnevnte ham til hjelpebiskop i Brooklyn. Biskopen av Brooklyn, Thomas Edmund Molloy, bispeviet ham den 11. juni samme år; medkonsekratorer var hjelpebiskop i Brooklyn, Raymond Augustine Kearney, og koadjutorbiskop av Wheeling, Thomas John McDonnell.
I 1959 ble biskop Boardman wsendst fra Holy Name Parish der han var pastor, til ny pastorstilling ved Our Lady of Angels i Bay Ridge i Brooklyn. 
I oktober 1977 innvilget pave Paul VI John Joseph Boardmans aldersbetingede avskjedssøknad.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Kardinal Gasparo Carpegna (1625–1714) *1670
Kardinal Fabrizio Paolucci (1651–1726) *1685
Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662–1738) *1721
Kardinal Annibale Albani (1682–1751) *1730
Kardinal Federico Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695–1773) *1732
Biskop Charles Walmesley (1722–1797) *1756
Erkebiskop John Carroll (1735–1815) *1790
Biskop Jean-Louis Anne Madelain Lefebvre de Cheverus (1768–1836) *1810
Erkebiskop Ambrose Maréchal (1768–1828) *1817
Biskop John Dubois (1764–1842) *1826
Biskop John Joseph Hughes (1797–1864) *1838
Kardinal John McCloskey (1810–1885) *1844
Erkebiskop Michael Augustine Corrigan (1839–1902) *1873
Biskop Charles Edward McDonnell (1854–1921) *1892
Biskop Thomas Edmund Molloy (1884–1956) *1920
Biskop John Joseph Boardman (1872–1939) *1909


== Referanser ==
Liste over Hellas’ statsministere

Under følgen en liste over Hellas' statsministre etter 1974:


== Den tredje greske republikk 1974– ==
      Néa Dimokratía (ND)
      Panellinio Sosialistiko Kinima (PASOK)
      Uavhengig
      Synaspismós Rizospastikís Aristerás (SYRIZA)


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Johnny Get Your Gun

Johnny Get Your Gun er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Donald Crisp.


== Handling ==
Når Bill Burnham sitter i fengsel mottar han et brev som sier at faren hans er død, søsteren hans Janet er i ferd med å gifte seg med en verdiløs greve, og familie-formuen deres er i fare for å gå tapt. Bill overbeviser derfor vennen sin Johnny Wiggins, om å reise til familiens hjem iPalm Beach - som Bill hadde forlatt som ung gutt, og etterligne ham. Selv om Johnnys væremåte irriterer Janet og tanten hennes, aksepterer de ham. Men greven som søsteren hans snart skal giftee seg med, oppdager etter hvert at Johnny ikke er den virkelige Bill Burnham.


== Skuespillere ==
Fred Stone som Johnny Wiggins
Mary Anderson som Ruth Gordon
Casson Ferguson som Bert Whitney
James Cruze som Jarlen av Bullconia
Sylvia Ashton som Tante Agatha
Nina Byron som Janet Burnham
Mayme Kelso som Mrs. Tupper
Raymond Hatton som Milton C. Milton
Jack Hoxie som Bill Burnham
Dan Crimmins som Pollitt
red Huntley som Jevne
Ernest Joy som advokat Cotter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johnny Get Your Gun på Internet Movie Database 
(en) Johnny Get Your Gun på AllMovie
Johnny-on-the-Spot

Johnny-on-the-Spot er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Harry L. Franklin.


== Handling ==
Aspirerende forfatter Johnny Rutledge blir kastet ut etter at han gir sine siste 10 dollar til Anne Travers, en annen potensiell forfatter - slik at hun kan betale sin egen husleie. Johnny blir med på et show og forsøker å etterkomme sin velstående fars krav om at han skal tjene 5 000 dollar på egen hånd før han skal motta enda mer penger fra familien hans.
Samtidig blir Anne kurtisert av en kjeltring, som oppdager at hun kommer til å arve en størree formue hvis hun gifter seg innen en viss tid, etterligner en berømt forfatter. Men etter at Johnny får vite om Annes nært forestående ekteskap, stjeler han raskt en bil, utgir seg for å være en prest, og kommer akkurat i tide til å stoppe ekteskapet og avsløre kjeltringens svindel.


== Skuespillere ==
Hale Hamilton som Johnny Rutledge
Louise Lovely som Anne Travers
Philo McCullough som Arthur Abington
Ruth Orlamond som Mrs. Webster
Edward Connelly som dommer Martin Crandall
Hardee Kirkland som Dr. Barnabas Bunyon
Lila Leslie som Lillian Dupre
Edwin Wallock som Jim Burton
Fred Warren som Pipe Brooks
Neil Hardin som Buck Bates
Orral Humphrey som Canary Kelly


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johnny-on-the-Spot på Internet Movie Database