jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Izabela da Silva

Izabela Rodrigues da Silva (født 2. august 1995) er en brasiliansk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast.I 2021 representerte hun Brasil i diskoskast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun kom på 11. plass i finalen med et bestekast på 60,39 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Izabela da Silva – Olympedia 
(en) Izabela da Silva – World Athletics
Daisy Osakue

Daisy Osakue (født 16. januar 1996) er en nigeriansk og italiensk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast.I 2021 representerte hun Italia i diskoskast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun kom på 12. plass i finalen med et bestekast på 59,97 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daisy Osakue – Olympedia 
(en) Daisy Osakue – World Athletics 
(it) Daisy Osakue – FIDAL
Fauskeelva

Fauskeelva (nordsamisk: Stohkkejohka, historisk også skrevet Ståkkejåkka) er ei elv i Lebesby kommune i Finnmark. Den er ei sideelv til Lille-Porsangerelva. Elva har utspring på sørsiden av fjellet Ruoššačohkka. Den renner derfra i østlig retning som en stri fjellbekk ned til Kjæsdalen, I den flate og myrlendte dalbunnen fortsetter elva i et rolig og meanderende løp ned til samløpet med Lille-Porsangerelva. Fauskeelva er 9,3 kilometer lang.
Fylkesvei 8060 og en kraftlinje går parallelt med nedre del av elva. Vassdraget er ellers lite berørt av tekniske inngrep.


== Referanser ==
Tove Bruvik Westberg

Tove Bruvik Westberg (1958–) er en norsk diplomat, tidligere ambassadør i Maputo og Bucuresti, fra 2020 ambassadør i Lisboa.
Westberg er utdannet cand.sociol. 
Hun har arbeidet for norsk utenrikstjeneste fra 1990. Hun ble underdirektør i Utenriksdepartementet i 2000, avdelingsdirektør året etter.
Fra 2003 til 2006 var hun ministerråd ved Norges ambassade i Nairobi, deretter seniorrådgiver i UD fram til hun overtok som ambassadør ved Norges ambassade i Maputo i 2008 til 2013 og ved Norges ambassade i Bucuresti fra 2013 til 2017.
Hun var deretter avdelingsdirektør i UD fram til hun tiltrådte som ambassadør ved Norges ambassade i Lisboa i 2020.


== Referanser ==
Helgi Skúlason

Helgi Skúlason (4. september 1933 - 25. september 1996) var en islandsk skuespiller.
Han var teaterskuespiller ved Þjóðleikhúsið (Islands nasjonalteater) og Leikfélag Reykjavíkur. Han spilte i alle tre filmene i Hrafn Gunnlaugssons vikingtriologi som består av Ravnen flyr (1984), Ravnens skygge (1988) og Den hvite viking (1991) og hadde også en rolle i den norske filmen Veiviseren (1987). Han ble nominert til European Film Awards 1988 i klassen beste mannlige birolle for Ravnens skygge og Veiviseren og ble nominert til Amandaprisen to ganger: i 1992 i klassen beste mannlige hovedrolle i film og fjernsyn for Den hvite viking og i 1993 i klassen beste mannlige birolle for Svo á jörðu sem á himni.


== Filmografi ==
1981: Den fredlause
1984: Ravnen flyr
1987: Veiviseren
1988: Ravnens skygge
1991: Den hvite viking
1992: Svo á jörðu sem á himni
1993: Guttedrømmer
1997: A Legend to Ride (TV-serie)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helgi Skúlason på Internet Movie Database 
(sv) Helgi Skúlason i Svensk Filmdatabas 
(da) Helgi Skúlason på Filmdatabasen 
(fr) Helgi Skúlason på Allociné 
(en) Helgi Skúlason på AllMovie 
(en) Helgi Skúlason hos The Movie Database
Elisa Molinarolo

Elisa Molinarolo (født 29. januar 1994) er en italiensk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang.I 2021 representerte hun Italia i stavsprang under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der ble slått ut i kvalifiseringen etter å ha klart høyden 4,40 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elisa Molinarolo – Olympedia 
(en) Elisa Molinarolo – World Athletics 
(it) Elisa Molinarolo – FIDAL
Anders Erdal

Anders Erdal (1956–) er en norsk diplomat, fra 2016 til 2020 Norges ambassadør i Lisboa.
Erdal er utdannet siviløkonom. 
Han har jobbet i norsk utenrikstjeneste fra 1980. Han ble underdirektør i Utenriksdepartementet i 1992, avdelingsdirektør i 1996. Fra 1999 til 2003 var an ministerråd ved Norges ambassade i København, deretter avdelingsdirektør i UD fram til han i 2016 ble ambassadør ved Norges ambassade i Lisboa, en stilling han hadde fram til 2020.


== Referanser ==
Roberta Bruni

Roberta Bruni (født 8. mars 1994) er en italiensk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang.I 2021 representerte hun Italia i stavsprang under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der ble slått ut i kvalifiseringen etter å ha klart høyden 4,25 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roberta Bruni – Olympedia 
(en) Roberta Bruni – World Athletics 
(en) Roberta Bruni – European Athletic Association 
(it) Roberta Bruni – FIDAL 
(en) Roberta Bruni – Diamond League 
(en) Roberta Bruni – TheSports.org
Inga Magistad

Inga Magistad (1950–) er en norsk diplomat, tidligere ambassadør i Manilla, Lisboa og Bratislava.
Magistad er utdannet cand.mag. 
Hun begynte å arbeide for norsk utenrikstjeneste i 1978, og ble underdirektør i Utenriksdepartementet i 1996.
Hun var ambassadør ved Norges ambassade i Manila fra 1997 til 2000. Etter noen år som spesialrådgiver i UD ble hun ambassadør ved Norges ambassade i Lisboa i årene 2006 til 2011. Etter nok en periode som seniorrådgiver tiltrådte hun i 2013 ved Norges ambassade i Bratislava, der hun var ambassadør fram til 2018.


== Referanser ==
Primordial genetikk

Primordial genetikk dreier seg om spørsmålet om hva som var det første molekylære arveanlegget i livets tidlige utvikling på jorden. Innenfor genetisk grunnforskning leter en etter et molekyler som i stand til å kopiere seg selv og utvikle seg under de svært ugjestmilde forholdene på den tidlige jorden. Det er usannsynlig at et funksjonelt RNA kunne ha eksistert under slike forhold, og det antas generelt at en annen type informasjonssystem utviklet seg før det oppstod en «verden» med RNA som replikatorsystem. En ser for seg et molekylært system for overføring av informasjons som er stabilt, selvreplikativt, miljøresponsivt og evolverbart under forhold preget av høye temperaturer, ultrafiolett og kosmisk stråling.


== Referanser ==
Eleni-Klaoudia Polak

Eleni-Klaoudia Polak (gresk: Ελένη-Κλαούντια Πόλακ; født 9. september 1996) er en gresk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang.I 2021 representerte hun Hellas i stavsprang under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun ble slått ut i kvalifiseringen etter å ha klart høyden 4,40 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eleni-Klaoudia Polak – Olympedia 
(en) Eleni-Klaoudia Polak – World Athletics
École nationale supérieure des mines de Nancy

École nationale supérieure des mines de Nancy er et fransk universitet, grande école, etablert i 1919. Det er medlem av Conférence des Grandes Ecoles. Med en tverrfaglig læreplan utdanner den ingeniører på tre år, som da jobber hovedsakelig i næringslivet: Målet med utdanningen er den såkalte Master Ingénieur Mines Nancy.


== Kjente nyutdannede ==
Jean-Claude Trichet, fransk økonom


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) École nationale supérieure des mines de Nancy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Mines Nancy
Magnetoresistans

Magnetoresistans er en målbar tendens til at et materiale (ofte ferromagnetisk) endrer verdien av dens elektriske motstand når materialet blir utsatt for et ytre magnetfelt. 
Det finnes en rekke effekter som kan kalles magnetoresistans. Noen forekommer i ikke-magnetiske metaller og halvledere, slik som geometrisk magnetoresistans, såkalte Shubnikov-De Haas oscillasjoner, eller den vanlige positive magnetoresistansen i metaller. Andre effekter forekommer i magnetiske metaller, som negativ magnetoresistans i ferromagneter eller anisotropisk magnetoresistans (AMR). 
Magnetoresistans er en galvanomagnetisk effekt. Man skiller mellom transversal magnetoresistans, der strømmen går på tvers av magnetfeltet, og longitudinal magnetoresistans, der strømmen går parallelt med magnetfeltet. Magnetoresistansen kan være positiv eller negativ. I enkelte halvledere (eksempelvis indiumantimonid) er den særlig stor, og avhenger dessuten sterkt av strømretningen i forhold til krystallaksene, noe som kan gi verdifulle opplysninger ved undersøkelse av krystallenes struktur..


== Se også ==
Magnetresonanstomografi


== Referanser ==
Galvanomagnetisk effekt

Galvanomagnetisk effekt er et samlebegrep på termiske og elektriske fenomen som kommer til syne når en strømførende leder eller halvleder utsettes for et magnetfelt. Effektene skyldes den såkalte lorentzkraften. 


== Referanser ==
Michael Hoeppner

Michael Joseph Hoeppner (født 1. juni 1949 i Winona i Minnesota  i USA) er en amerikansk biskop. Han var biskop av det katolske bispedømme Crookston, det nordligste bispeømme i de såkalte lavere 48 amerikanske delstater, fra 2007 til 2021, da han ble nødt til å fratre.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Michael Hoeppner studerte ved North American College (NAC) i Roma (Class of '75). Han ble presteviet av pave Paul VI den 29. juni 1980 i Peterskirken.Han fortsatte med utdannelse i Kirkerett, og tok lisensiatsgrad i faget fra St Paul's i Ottawa. I tillegg til verv innen det katolske skolesystem, var Hoeppner kallsdirektør. Han var Winonas rettsvikar fra 1988 til 1997, og ble senere utnevnt til generalvikar for Winonas biskop Vlazny. Etter at biskop John George Vlazny ble promovert til erkebispedømmet Portland i Oregon, ble Hoeppner valgt til bispedømmeadministrator for bispedømmet inntil innsettelsen av biskop Bernard Joseph Harrington, som også utnevnte Hoeppner til sin generalvikar.


=== Biskop ===
Den 38. september 2007 ble Hoeppner utnevnt av pave Benedikt XVI til biskop av Crookston., og ble bispeviet den 30 november samme år av erkebiskop Harry Joseph Flynn. Medkonsekrerende var hans forgjenger biskop Victor Hermann Balke, og biskop Bernard Joseph Harrington av Winona.


=== Fratreden ===
I mai 2017 ble Hoeppner siktet for lovstridig tvang (coercion). Ifølge tiltalen skulle han ha tvunget en diakonatskandidat til å tie om å ha blitt utsatt for seksuelle overgrep fra en prest på 1970-tallet. I september samme år ble partene forlikte, og Hoeppner publiserte den forsikring som kandidaten var blitt tvunget til å undertegne. Dokumentet anses å ha bevist Hoeppners ulovlige tvang.I september 2019 meddelte erkebispedømmet Saint Paul og Minneapolis, ved dets erkebiskop Bernard A. Hebda, at man skulle innlede en undersøkelse av Hoeppners handlinger i det aktuelle tilfelle. Undersøkelsen var den første av i sitt slag i USA i pakt  med pave Frans' Vos estis lux mundi, en motu proprio av  9. mai 2019 om forhindring av seksuelle overgrep innen den katolske kirke, og om at biskoper og andre øvrighetspersoner skal kunne stilles til ansvar for blant annet mørkelegging av seksuelle overgrep. Hebda hadde fra 1996 til 2009 virket i den romerske kurie ved Det pavelige råd for tolkningen av lovtekster. Forundersøkelsen ble snart til en mer omfattende granskning, som støttet opp om forundersøkelsens funn.
Undersøkelsen viste at Hoeppner blant annet hadde unnlatt å rapportere seksuelle overgrep og holdt unna informasjon om slike. Pave Frans begjærte da Hoeppners avgang, som ble meddelt den 13. april 2021.


== Episkopalgenealogi ==


== Referanser ==
Andrina Hodel

Andrina Hodel (født 2. juni 2000) er en sveitsisk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang.I 2021 representerte hun Sveits i stavsprang under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der ble slått ut i kvalifiseringen etter å ha klart høyden 4,25 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrina Hodel – Olympedia 
(en) Andrina Hodel – World Athletics 
(en) Andrina Hodel – World Athletics
Fanny Smets

Fanny Smets (født 21. april 1986) er en belgisk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang.I 2021 representerte hun Belgia i stavsprang under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun ble slått ut i kvalifiseringen etter å ha klart høyden 4,25 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fanny Smets – Olympedia 
(en) Fanny Smets – World Athletics 
(en) Fanny Smets – Diamond League
Inga Saeves

Inga Louise Saeves (født 22. mai 1882 i Rakkestad, død 5. mars 1953 i Moss) var en norsk lege med hudsykdommer og veneriske sykdommer som spesialfelt.
Hun tok doktorgraden den 23. mai 1916, og var da den tredje kvinnen i Norge med medisinsk doktorgrad. Hun var den sjette norske kvinnen med doktorgrad uansett fagdisiplin.Den 4. oktober 1933 ble hun ansatt av formannskapet i Oslo kommune som overlege ved Ullevål sykehus, fjerde avdeling, som var sykehusets hudavdeling. Hun ble da den første kvinnelige overlegen i Oslo.Under andre verdenskrig rekvirerte den tyske okkupasjonsmakten blant annet hudavdelingen til bruk som fengselssykehus for politiske fanger. Etter frigjøringen i 1945 skrev en av nordmennene som hadde vært i tysk fangenskap på Ullevål sykehus, et leserinnlegg der han berømmet de ansatte ved sykehuset for å ha bestrebet seg på å ivareta fangenes behov, men ikke minst for å hjelpe dem til å flykte. De sykehusansatte pådro seg dermed stor personlig risiko. Skribenten navnga to personer som særlig viktige i dette motstandsarbeidet: overlege Bruusgård på kirurgisk avdeling og overlege Inga Sæves på IV avdeling.


== Familie ==
Hun var datter av Thorvald Sæves (1853–1930) og Hansine Christine Haslem (1844–1924).


== Referanser ==
Filippo Archinto

Filippo Archinto (født 3. juni 1500 i Milano i Hertugdømmet Milano, død 21. juni 1558 i Bergamo i Republikken Venezia) var en italiensk jurist, diplomat, prelat og katolsk erkebiskop.


== Liv og virke ==
Filippo Archinto var pavelig byråkrat, guvernør av Roma og pavelig vikar av Roma. Han ble presteviet av Giovanni Battista Castagna.
Han ble den 19. mars 1539 utnevnt til biskop av Sansepolcro (Borgo San Sepolcro), det er ikke avklart hvem som bispeviet ham. Den 19. oktober 1546 ble han utnevnt til biskop av Saluzzo. i 1554 ble han apostolisk nuntius til Republikken Venezia, og utøvde dette embede til 1556. 
Den 16. desember 1556 ble han promovert til erkebiskop av Milano. Han døde i Bergamo den 21. juni 1558, i en alder av 57 år.


== Litteratur ==
Archinto, Filippo (1544). De noua christiani orbis pace oratio (latin). Rome: apud Antonium Bladum. 
Archinto, Filippo (1546). Christianum de fide et sacramentis edictum (latin). Ingolstadt: Alexander Weissenborn. 
Giussano, Giovanni Pietro (1611). Vita dell'illustrissimo et reuerendissimo monsignor Filippo Archinto Arciuescouo di Milano (italiensk). Como: appresso Ieronimo Froua. 
Santarelli, Daniele, red. (2010). La nunziatura di Venezia sotto il papato di Paolo IV: la corrispondenza di Filippo Archinto e Antonio Trivulzio (1555-1557) (italiensk). Roma: Aracne. ISBN 978-88-548-3082-0. 
Savio, Carlo Fedele (1911). Saluzzo e i suoi vescovi, 1475-1601. Saluzzo: Fratelli Lobeto Bodoni.  [pp. 206–219]
Saxius [Sasso], Josephus Antonius (1755). Archiepiscoporum mediolanensium series historico-chronologica (latin). Tomus tertius. Milan: in Regia Curia ex Aedibus Palatinis. s. 1009–1016. 


== Referanser ==
Kirsten Utheim Toverud

Kirsten Utheim Toverud (født 10. januar 1890 i Veblungsnes, død 12. juli 1949 i Iowa City) var en norsk barnelege.Hun var oppvokst i Veblungsnes ved Åndalsnes, datter av Bergsvein Utheim (1844–1921) og Anette Toenberg (1847–1924) og bror til jurist og Venstre-politiker Trygve Utheim (1884–1952). I 1922 giftet hun seg i St. Louis med tannlegen Guttorm Toverud (1896–1969).  Året efter 1923 ble hun dr.med. ved universitetet i Kristiania på avhandlingen «Advanced chronic nutritional disturbances in infancy».  Hun ble i 1934 også den første kvindelige leder av Norsk barnelegeforening. Hun døde av kreft under et forskeropphold i USA.


== Referanser ==
Elina Lampela

Elina Lampela (født 18. februar 1998) er en finsk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang.I 2021 representerte hun Finland i stavsprang under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der ble slått ut i kvalifiseringen uten å ha klart åpningshøyden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elina Lampela – Olympedia 
(en) Elina Lampela – World Athletics 
(en) Elina Lampela – World Athletics
Xu Huiqin

Xu Huiqin (kinesisk: 徐惠琴; født 4. september 1993) er en kinesisk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang.I 2021 representerte hun Kina i stavsprang under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun kom på delt 8. plass i finalen  etter å ha klart høyden 4,50 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Xu Huiqin – Olympedia 
(cn) Xu Huiqin – Kinas olympiske komité 
(en) Xu Huiqin – World Athletics
Joachim Rothmann

Joachim Juhl Rothmann (født 18. mai 2000) er en dansk fotballspiller som spiller for HB Køge, på lån fra Nordsjælland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joachim Rothmann – Transfermarkt 
(en) Joachim Rothmann – WorldFootball.net 
(en) Joachim Rothmann – Soccerway 
(da) Joachim Rothmann – Dansk Boldspil-Union 
(no) Joachim Rothmann – Norges Fotballforbund 
(en) Joachim Rothmann – FBref
Morgann LeLeux

Morgann Leleux Romero (født 14. november 1992) er en friidrettsutøver fra USA som konkurrerer i stavsprang.I 2021 representerte hun USA i stavsprang under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun kom kvalifiserte seg til finalen, men ikke klarte noen høyde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morgann LeLeux – Olympedia 
(en) Morgann LeLeux – USAs olympiske komité 
(en) Morgann LeLeux – World Athletics
Carlo Conti (kardinal)

Carlo Conti (født 28. august 1556 i Roma; død 3. desember 1615 samme sted) var biskop av Ancona og Numana og fra 1604 kardinal.


== Liv og virke ==
Carlo Conti stammet fra den betydelige romerske adelslekten Conti; hans foreldre var Torquato I Conti, hertug av Poli, og Violante Farnese fra Huset Farnese og Latera. Blant hans nevøer var feltherrene Torquato II Conti og Innocentio Conti, og kardinalen Giannicolò Conti. Sin utdannelse fikk Carlo i Roma ved Collegio Germanico, ved Universitetet i Perugia studerte han rettsvitenskaper, der promoverte han til doctor iuris utriusque.
Carlo Conti ble med pavelig dispens fra minstealderen utnevnt den 1. juli 1585 til biskop av Ancona og Numana., og ble bispeviet 21. juli samme år av kardinal Giovanni Battista Castagna, den senere pave Urban VII; medkonsekratorer var Filippo Sega, biskop av Piacenza, og Vincenzo Casali, biskop av Massa Marittima. 
Utnevnelse av kardinal fulgte den 9. juni 1604; og den 1. juni 1605 ble han kardinalprest av San Crisogono. Den 17. august 1605 ble han dessuten kardinalprest av San Clemente, den 7. januar 1613 kardinalprest av Santa Prisca. 
Kardinal Carlo Conti deltok på både konklavet i mars 1605 og på konklavet i mai 1605.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Girolamo Verallo (1497-1555)
Pave Urban VII (1521-1590) *bispeviet 1553
Kardinal Carlo Conti (1556-1615) *1585


== Litteratur ==
Giuseppe Cappelletti: Le Chiese d'Italia dalla loro origine sino ai nostri giorni. Venedig 1848, Band VII, s. 123.
Niccolò Del Re: Il cardinale Carlo Conti e il primo conclave del 1605, in Strenna dei Romanisti, Editrice Roma Amor, Roma, 1997, pp. 117–132.
Alessandro Giostra: «Accomodar i pronunciati delle Sacre Lettere»: l'interpretazione di Ecclesiaste 1,4-5 tra i primi sostenitori della Teoria Copernicana, Studia Patavina, Anno LIII - 2006, Vol. 2, pp. 391–424.
G. Cascioli: Memorie storiche di Poli, Roma 1896, pp. 169 – 172.


== Referanser ==
Utgangskriterium

Et utgangskriterium, eller avslutningskriterium, er et kriterium eller krav som må oppfylles for å fullføre en oppgave eller prosess. Utgangskriterier brukes i noen fagfelt innen akademia og arbeidsliv, for eksempel innen programvareutvikling.


== Bruk ==
Begrepet utgangskriterium brukes ofte innen forskning og utvikling, men kan være aktuelt for alle fagfelt hvor man foretar omstrukturering av forretningsprosesser. Andre fordeler med omstrukturering av forretningsprosesser foruten bruk av utgangskriterier kan omfatte tydelig målforståelse, nøyaktig bruk av språk og data når man man snakker om (eller måler) metoder for å få ting gjort, samt en vitenskapelig tilnærming til evaluering og forbedring av metodene som har blitt brukt.For eksempel ved en Fagan inspeksjon (en prosess hvor man prøve å finne mangler i dokumenter) må lavnivådokumentet oppfylle bestemte utgangskriterier (som angitt i høytnivådokumentet) før utviklingsprosessen kan fortsette til neste fase. 
Ved testing av ny programvare eller maskinvare for utgivelse innen telekommunikasjon opprettes det et sett med testspesifikasjoner for å teste at det nye produktet oppfyller de minimum akseptable driftsspesifikasjonene. Denne testspesifikasjonen vil angi minimumskriteriene som er nødvendige for at testprosessen skal ansees som fullført og produktet er klart for utgivelse, eller med andre ord at man tar steget ut av testfasen i programmet.


== Referanser ==
Eva Walaas

Eva Walaas (født 24. april 1912 i Gjerpen, død 28. mai 1979) var en norsk lege.
Hun tok examen artium i 1930 og ble cand.med. i 1940, bare to år efter hun giftet seg med Arnt Otto Walaas (1913–98) som også var lege. Eva var datter av Oswald Magnussen (1877–) og Astrid Garborg (1887–1968), som forøvrig var brordatter av Arne Garborg.Eva og Arnt Otto jobbet meget sammen.  Hun ble utdannet lege i 1940, tilsatt ved Fysiologisk Institutt i 1946. Året efter var hun ved Carlsberg-laboratoriet i København og 1949–50 ved institutt i St. Louis under nobelpris-vinnerne Carl Ferdinand Cori og Gerty Cori. I 1956 fikk hun dr.med. på en avhangling om «Virkningen av adrenalin, noradrenalin og adrenocherom på muskelskiftet in vitro». Så ble hun førsteamanuensis i biokjemi i 1958 og dosent i 1963.


== Utgivelser ==
Walaas, Eva (1955). Virkningen av adrenalin, noradrenalin og adrenochrom på muskelstoffskiftet in vitro: undersøkelser over kullhydratstoffskiftet i den isolerte rottediafragma. Oslo: Fysiologisk institutt, Universitetet i Oslo].  [Doktorgradsarbeide]


== Referanser ==
Tveithaug

Tveithaug er en gård på vestsiden av Glomma ved Årnes i Nes kommune på Romerike. Gården ble sannsynligvis ryddet en gang mellom år 500 og 700.  Gjennom sen middelalder var det kirken som eide Tveithaug. Slekten som i dag eier Tveithaug kom dit for om lag 250 år siden.