jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Idisiini

Idisiini er en gruppe av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.


== Utseende ==
En liten, avlang, brun skyggebille, kroppen for en stor del dekket av lyse, sølvaktige eller okergule skjell. Antennene er utvidete mot spissen, omtrent så lange som hode + pronotum. Hodet er avrundet firkantet, tett kledt med lyse skjell. Pronotum er hjerteformet, også tett skjellkledt. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge med to flekker av sølvaktige skjell. Beina er forholdsvis korte og kraftige.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Korea og Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
Underfamilien Pimeliinae 
Stammen Idisiini Medvedev, 1973
Slekten Idisia Pascoe, 1866
Idisia ornata Pascoe, 1866


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
Idisiini – detaljert informasjon på Wikispecies
Klewariini

Klewariini er en artsrik gruppe av biller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.


== Utseende ==
En liten (ca. 4 millimeter), slank, brungul skyggebille. Oversiden er tett kledt med korte, gule hår. Antennene er omtrent så lange som hodets bredde. Hodet er rundet med små, mørke fasettøyne. Pronotum er avrundet trapesformet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten finnes i Transkaspia (på østsiden av det Kaspiske hav).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
Underfamilien Pimeliinae 
Stammen Klewariini Gebien, 1910
Slekten Klewaria Reitter, 1910
Klewaria colydiiformis Reitter, 1910


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beskrivelse (kort) av arten [1]
Klewariini – detaljert informasjon på Wikispecies
Flambering

Flambering er en matlagningsmetode der man tilsetter brennevin i maten, eksempelvis konjakk eller whisky, og deretter tenner på. Ved flamberingen brenner alkoholen, eller en del av den, opp mens smaksemner blir tilbake. Samtidigt skjer det en viss oppvarming av det som flamberes. Begge prosessene bidrar til smaksopplevelsen.
I prinsippet kan hva som helst flamberes. Deto høyere alkoholinnholdet er og desto varmere matretten er, jo lettere er det å få det til å flamme opp.
Kuhitangiini

Kuhitangiini er en gruppe av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.


== Utseende ==
Små (1,5-2,7 millimeter), avlange, brunlige, blinde skyggebiller. De mangler fasettøyne. Oversiden er kraftig punktert, matt og noe ujevn. Flugevinger mangler.


== Levevis ==
Artene lever i huler (Foranotum) eller sammen med maur (Kuhitangia).


== Utbredelse ==
Gruppen er kjent fra Iran og Turkmenistan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
Underfamilien Pimeliinae 
Stammen Kuhitangiini Medvedev, 1962 - noen ganger regnet som en underfamilie for seg selv, Kuhitangiinae
Slekten Foranotum Nabozhenko & Sadeghi, 2017Foranotum perforatum Nabozhenko & Sadeghi, 2017
Slekten Kuhitangia Medvedev, 1962
Kuhitangia kryzhanovskii Medvedev, 1962


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Kuhitangia kryzhanovskii [2]
Kuhitangiini – detaljert informasjon på Wikispecies
Tilbaketrukkethet

Tilbaketrukkethet er en tilstand hvor man trekker seg tilbake, som for eksempel å isolere seg fra samfunnet. For eksempel kan en person, et par eller en større gruppe forflytte seg til et tilbaketrukket sted for privatliv, fred og ro. Enslighet kan vise til når ett individ trekker seg tilbake.


== Begrensninger på isolert samvær mellom to personer ==
I noen tilfeller hvor det fins juridiske, religiøse eller sosiale restriksjoner på fysisk intimetet mellom to personer kan det også finnes restriksjoner på tilbaketrukket samvær mellom disse personene. For eksempel kan det i sharia være forbudt for en mann å være alene sammen med en kvinne som ikke er i familie og som ikke er gift.


== Psykologisk behandling ==
Skjerming kan brukes som en kontrollmekanisme i psykologisk behandling. For eksempel kan en opprømt person plasseres i et stillerom, hvilket kan dempe aggresjon. Slik isolasjon kan imidlertid også fungere som en straff, og det ligger begrensninger på slik bruk hos politi, helsevesen og kriminalomsorg i mange land.


== Begrensning av smitte ==
Selvisolasjon kan brukes som tiltak innen folkehelsen for å hindre spredning av smittsomme sykdommer, som for eksempel korona.
Tāufaʻāhau Tupou IV

Tāufaʻāhau Tupou IV ( født 4. juli 1918 død 10. september 2006 i Auckland, New Zealand) var konge av Tonga fra sin mors død den 16. desember 1965 til sin egen død den 10. september 2006.
Da han døde var han den femte lengt regjerende monarken i verden bak kong Bhumibol Adulyadej av Thailand, Saqr bin Mohammed Al Qasimi av Ras al-Khaimah, dronning Elizabeth II av Storbritannia og sultan Abdul  Halim av Kedah.


== Biografi ==
Tāufaʻāhau Tupou IV ble født den 4. juli 1918 som sønn av dronning Sālote Tupou III og prins Viliami Tungī Mailefihi.
Han var statsminister i Tonga fra 1949 til 1965. Den 16 desember 1965 ble han konge av Tonga. Han var konge av tonga helt fram til sin død, 41 år senere.[1]


=== Familie ===
I 1946 giftet han seg med Halaevalu Mataʻaho ʻAhome, sammen fikk de fire barn George Tupou V, prinsesse Salote, prins Fatafehi 'Alaivahamama'o Tuku'aho Aho'eitu og Tupou VI.
Hans kone døde i 2017.


== Død og begravelse ==
Den 15. august 2006 avbrøt Tongas statsminister Feleti Sevele tv- og radiosendinger for å annonsere at kongen var syk, og spurte alle innbyggerne på Tonga om å be for kongen. 28 dager senere døde kongen, 88 år gammel. Hans sønn George Tupou V ble konge etter han.[2]
Kongen ble begravd den 19. september, i Malaʻe Kula, i hovedstaden Nukuʻalofa. Tusenvis av tonganere fulgte kongen på sin siste reise, det var også mange utenlandske gjester, som Japans kronprins Naruhito, New Zealands statsminister Helen Clark, Fijis statsminister Laisenia Qarase, Vanuatus president Kalkot Mataskelekele, Amerikansk Samoa guvernør Togiola Tulafono og prins Richard.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Tāufaʻāhau Tupou IV – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Enslighet

Enslighet er en tilstand hvor en person er tilbaketrukket eller isolert fra andre. Avhengig av situasjonen kan enslighet ha både positive og negative effekter. Korte tidsrom med enslighet kan gi gode muligheter for å arbeide, tenke eller hvile uten forstyrrelser. Enslighet kan være ønskelig for privatliv. Alenetid kan være et eksempel på ønsket enslighet, og kan for eksempel foregå på private oppholdsrom som atelier eller furtebu. Uønsket enslighet, særlig over lengre perioder, kan oppstå på grunn av problematiske forhold og relasjoner, dødsfall hos kjente og nære, bevisste valg, smittsomme sykdommer, psykiske lidelser, døgnrytmeforstyrrelser, eller omstendigheter rundt arbeidsforhold og andre livssituasjoner.
Det kan skilles mellom enslighet og ensomhet. Forskjellen mellom de to har blitt beskrevet som henholdsvis gleden og smerten ved det å være alene.En person som hverken er gift eller har kjæreste kalles ofte for enslig.


== Se også ==
Ensomhet, en opplevd følelse av savn etter kontakt med andre mennesker
Isolasjonsfengsling
Psykiatrisk sykehus


== Referanser ==
Brynjar Ingi Bjarnason

Brynjar Ingi Bjarnason (født 6. desember 1999) er en islandsk fotballspiller som spiller for Vålerenga.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brynjar Ingi Bjarnason – UEFA 
(en) Brynjar Ingi Bjarnason – Transfermarkt 
(en) Brynjar Ingi Bjarnason – WorldFootball.net 
(en) Brynjar Ingi Bjarnason – Soccerbase.com 
(en) Brynjar Ingi Bjarnason – FootballDatabase.eu 
(en) Brynjar Ingi Bjarnason – Soccerway 
(en) Brynjar Ingi Bjarnason – EU-Football.info 
(en) Brynjar Ingi Bjarnason – PlaymakerStats.com
Korgmutter

En korgmutter, også kalt burmutter eller rackmutter, er en type mutter (ofte firkantet) som er omgitt av en korg av bøyd fjærstål for å kunne festes i firkantede hull på utstyrsstativer (de korresponderende hullene er ofte stanset). På den tradisjonelle varianten har korgen har to vinger som må komprimeres for at mutteren skal kunne festes i et utstyrsstativ (samt for å kunne ta den ut igjen), og når vingene slippes holder de mutteren fast på plass i hullet. Denne typen korgmuttere ble patentert i 1952 og 1953, og krever verktøy for installasjon og fjerning. Det finnes også nyere design som kan klemmes og slippes på plass uten verktøy.En annen fordel med korgmuttere er at de gjør det mulig å bruke gjenger i materialer som er for tynne til å gjenges i direkte, som for eksempel tynne stålplater. En annen fordel er at en mutter med passende gjenger kan velges ut ifra bruksområdet. Korgmuttere fås med metriske og tommegjenger. Eksempelvis kan M5 brukes for lett og middels tungt utstyr, mens M6 kan brukes for tyngre utstyr som for eksempel servere. Videre er det mulig å bytte til en ny korgmutter dersom gjengene skulle bli ødelagte.


== Referanser ==
Lachnogyini

Lschnogyini er en gruppe av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, brunlige skyggebiller. Kroppen er gjerne kledt med korte børstehår. Antennene er forholdsvis korte og tynne, hodet er rundet med små fasettøyne, pronotum rundet, bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, beina nokså korte.


== Levevis ==
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de lever på tørre stepper.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sentral-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
Underfamilien Pimeliinae 
Stammen Lachnogyini Seidlitz, 1894
Slekten Lachnodactylus Seidlitz, 1898 - nå flyttet til gruppen Trachyscelini
Slekten Lachnogya Ménétries, 1849
Lachnogya skopini Ferrer & Yvinec, 2004
Lachnogya squamosa Ménétries, 1849
Slekten Netuschilia Reitter, 1904
Netuschilia hauseri (Reitter, 1897)
Slekten Taklamakania Ferrer & Yvinec, 2004
Taklamakania lepetzi Ferrer & Yvinec, 2004


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Lachnogya squamosa [1]
(en) Kategori:Lachnogyini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lachnogyini – detaljert informasjon på Wikispecies
Domkirken i Mainz

Domkirken i Mainz eller St. Martins kirke (tysk: Mainzer Dom, Martinsdom, offisielt Der Hohe Dom zu Mainz) er en katolsk kirke i Mainz i Tyskland. Den ble påbegynt i 975. Kirkens skytsengel er helgenen Martin av Tours.
Domkirken er hovedsakelig i romansk stil. Grunnstenen til kirken ble lagt av erkebiskopen Willigis av Mainz. Kirken ble sannsynligvis bygget etter modell av Peterskirken i Vatikanet. En av de eldste bevarte delene av kirken er bronsedører som stammer fra Willigis' tid. Domkirken har tre skip og to kor. Vestkoret, hvor hovedalteret står, er viet til St. Martin av Tours. Østkoret er viet til St. Stefanus.


== Referanser ==
Jon Even Schärer

Jon Even Schärer (født 27. september 1990) er en norsk musiker fra Kvikne. Schärer er trommeslager i folkrockbandet Gåte med Gunnhild Sundli i spissen. Bandet Gåte samarbeider med blant annet Knut Buen som tekstforfatter for å fremme folkemusikken, og er kjent for sine spektakulære sceneopptredner.
Schärer vokste opp på en gård på Kvikne i Tynset kommune, der han tilbragte store deler av sin barndom i husets øvingsrom. Her ble rockebandet Krast dannet, som i løpet av sin tid spilte over 100 konserter og etablerte seg som et mektig liveband.

Schärer har tilbragt flere år i både Trondheim og Oslo. I 2016 gjennomførte han sin utdanning ved OsloMet, før kjærligheten tok han videre sørover til Nøtterøy i Vestfold og Telemark.


== Diskografi ==


=== Gåte ===
Nord (2021)
Svevn (2018)
Til Nord EP (2021)
Attersyn EP (2017)


=== Krast ===
Verdenshemmelighet (2015)
Tusenvis EP (2012)
Forsvunnet EP (2007)
Hjemløs EP (2004)


=== Garden Of ===
The Mountain King (2013)


=== Blitz Factory ===
Sunday Morning (2008)


=== Deltar på ===
Shamblemaths: Shamblemaths (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jon Even Schärer på Internet Movie Database 
(en) Jon Even Schärer på Discogs
Nycteliini

Nycteliini er en gruppe av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.


== Utseende ==
Middelsstore til store (9-30 millimeter), gjerne bredt ovale og høyt hvelvede, gjerne blankt svarte skyggebiller, dekkvingene kan ha gule flekker. Dekkvingene har gjerne karakteristiske, dype furer som danner ulike mønstre.


== Levevis ==
Disse billene har et svært tykt og nokså vanntett hudpanser, og er derfor godt skikket til å overleve under svært tørre vilkår - de fleste lever i ørkener og halvørkener.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sør-Amerika, de fleste av artene i Chile og Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
Underfamilien Pimeliinae 
Stammen Nycteliini Solier, 1834 - sørvestlige Sør-Amerika
Slekten Auladera Solier, 1836
Slekten Callyntra Solier, 1836
Slekten Entomobalia Flores & Triplehorn, 2002
Slekten Entomoderes Solier, 1836
Slekten Epipedonota Solier, 1836
Slekten Gyriosomus Guérin-Méneville, 1834
Slekten Mitragenius Solier, 1836
Slekten Nyctelia Latreille, 1825
Slekten Patagonogenius Flores, 1999
Slekten Pilobalia Burmeister, 1875
Slekten Psectrascelis Solier, 1836
Slekten Scelidospecta Kulzer, 1954


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nycteliini hos Fossilworks 
(en) Kategori:Nycteliini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nycteliini – detaljert informasjon på Wikispecies
2. serierunde i 2. divisjon avdeling B 1990


== Kampfakta ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Den sorte pirat

Den sorte pirat (originaltittel: The Black Pirate) er en amerikansk stum eventyrfilm fra 1926 regissert av Albert Parker med Douglas Fairbanks i hovedrollen.


== Handlingsreferat ==
Filmen begynner med at en gruppe pirater plyndrer et ødelagt skip. Etter å ha tatt alle verdisakene de klarer å finne, senker de hele skipet. Men to overlevende, en gammel mann og sønnen hans, kommer seg til en øy i nærheten. Rett før han dør, gir den eldre mannen sin signetring til sønnen (spilt av Douglas Fairbanks) og sønnen begraver faren sin, og sverger hevn over piratene.
Pirat-kapteinen og håndlangeren hans bringer mannskapet sitt til den andre siden av den samme øya for å begrave noen av piratene deres. De planlegger samtidig å myrde de andre piratene, med den begrunnelse at døde menn forteller ingen historier. Men først dukker sønnen opp under kallenavnet «den svarte pirat» og tilbyr seg å slåss mot deres beste pirat for å bevise sin verdi. For å ytterligere bevise sin verdi, sier han at han kan slå kloa i det neste skipet på egen hånd - noe han også gjør. Men deretter forhindrer han at piratene ødelegger skipet sammen med hele mannskapet og alle passasjerene om bord.
Når en kvinne blir oppdaget om bord, gjør en av piratene krav på henne. Men «den svarte piraten» blir forelsket i henne ved første blikk, og finner en måte å midlertidig redde henne fra de andre piratene. Piratene stoler etter hvert mer på den svarte piraten, og vil utnevne ham til deres neste kaptein. Men når han blir oppdaget for å prøve å løslate kvinnen de holder som gissel, blir han avslørt som forræder og de andre piratene ønsker å tvinge ham til å gå på planken.


== Rolleliste i utvalg ==
Douglas Fairbanks - The Duke of Arnoldo/The Black Pirate
Billie Dove - Princess Isobel
Anders Randolf - Pirate Captain
Donald Crisp - MacTavish
Tempe Pigott - Duenna
Sam De Grasse - Pirate Lieutenant
Charles Stevens - Powder Man
Charles Belcher - Chief passenger (Nobleman)
E. J. Ratcliffe - the Governor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den sorte pirat på Internet Movie Database 
(no) Den sorte pirat hos Filmfront 
(nl) Den sorte pirat på MovieMeter 
(en) Den sorte pirat på AllMovie 
(en) Den sorte pirat på Rotten Tomatoes
Hennes store drøm

Hennes store drøm (originaltittel: Stage Struck) er en amerikansk stumfilmkomedie fra 1925 regissert av Allan Dwan med Gloria Swanson i hovedrollen.


== Medvirkende ==
Gloria Swanson - Jennie Hagen
Lawrence Gray - Orme Wilson
Gertrude Astor - Lillian Lyons
Oliver Sandys - Hilda Wagner
Ford Sterling - Buck
Carrie Scott - Mrs. Wagner
Emil Hoch - Mr. Wagner
Margery Whittington - Soubrette


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hennes store drøm på Internet Movie Database 
(nl) Hennes store drøm på MovieMeter 
(en) Hennes store drøm på AllMovie
Laura Horn

Laura Horn (født 1980) er en dansk sosiolog og politisk økonom som er førsteamanuensis ved Institut for Samfundsvidenskab og Erhverv ved Roskilde Universitet. Hun forsker på global politisk økonomi, særlig i konteksten av europeisk integrasjon, herunder reguleringen av corporate governance og bedrifters samfunnsansvar i og utenfor EU. Hun var medlem av sentralstyret i European Sociological Association fra 2015 til 2019. Hun har doktorgrad i politisk økonomi fra University of Newcastle (2003) og var ansatt som stipendiat, postdoktor og universitetslektor ved Vrije Universiteit Amsterdam før hun begynte ved Roskilde Universitet. Horn har per 2021 publisert 35 vitenskapelige artikler/kapitler og tre bøker. Hun har også markert seg i klimadebatten i Danmark.


== Bøker ==
A Care Crisis in the Nordic Welfare States? Care Work, Gender Equality and Welfare State Sustainability (Policy Press, 2021)
Regulating Corporate Governance in the EU: Towards a Marketization of Corporate Control (Palgrave Macmillan, 2011)
Contradictions and Limits of Neoliberal European Governance: From Lisbon to Lisbon (Palgrave Macmillan, 2008)


== Referanser ==
Sālote Tupou III

Sālote Tupou III (født Sālote Mafile‘o Pilolevu; født 13. mars 1900 i Tongas kongeslott, død 16. desember 1965 i Auckland på New Zealand) var dronning av Tonga fra 1918 til sin død i 1965. Hun regjerte i 48 år, lengre en noen annen tongansk monark.
Hun var kjent for høyden sin på 1,91 meter.


== Biografi ==
Sālote Mafile‘o Pilolevu ble født 13. mars 1900 som eldste datter av kong George Tupou II av Tonga og hans første kone dronning Lavinia Veiongo. Hun ble oppkalt etter hennes oldemor Sālote Mafile‘o Pilolevu.
Hennes mor, dronning Lavinia, døde av tuberkulose den 25 april 1902. Etter hennes død giftet faren hennes seg igjen for  prøve å få en mannlig arving, Han giftet seg med 16 år gamle ʻAnaseini Takipō, sammen fikk de to barn, begge jenter: Prinsesse ʻOnelua (født 20. mars 1911; hun døde seks måneder senere 19. august 1911) og prinsesse ʻElisiva Fusipala Taukiʻonetuku (født 26. juli 1912; døde 21. april 1922, 20 år gammel).


=== Utdanning ===
I desember 1909 ble Sālote sendt til Auckland på New Zealand for å gå på skole i fem år. Hun dro hjem til Tonga hver jul for å feire med familien. I 1914 beordret kongen henne å bli hjemme, siden sannsynligheten for at dronning Anaseni kom til å føde en ny arving var liten.


=== Familie ===
I 1916 giftet hun seg med 28 år gamle Viliami Tungī Mailefihi, og sammen fikk de tre barn.

Prins Siaosi Tāufaʻāhau Tupoulahi (4. juli 1918 – 10. september 2006), senere kjent som kong Tāufa‘āhau Tupou IV
Prins Uiliami Tuku‘aho (5. november 1920 – 28. april 1936)
Prins Sione Ngū Manumataongo (7. januar 1922 – 10. april 1999)
Tre graviditeter endte i spontanaborter


== Dronning ==
Dronning Sālote Tupou III ledet Tonga gjennom andre verdenskrig. I 1940 erklærte Tonga krig mot Tyskland, og i 1941 erklærte landet krig mot Japan etter angrepet på Pearl Harbour. 
I 1953 reiste hun til London for å delta ved kroningen til dronning Elizabeth II. Hun kjørte gjennom London i åpen vogn, sammen med sultan Ibrahim IV av Kelantan.
Tonga og Storbritannias kongefamilier har fortsatt å ha et godt forhold etter dette, i 1953 var dronning Elizabeth og prins Philip på et offisielt besøk i Tonga. Da kong Tāufaʻāhau Tupou IV døde i 2006, ble Storbritannia representert av dronning Elizabeths søskenbarn, prins Richard. Han var også gjest i begravelsen til George Tuopu V.
Kong George Tuopu V var også gjest i bryllupet til dronning Elizabeths barnebarn, prins William og Catherine Middleton.


== Død og begravelse ==
Dronning Sālote døde 16. desember 1965 etter lang tids sykdom.
Begravelsen hennes ble holdt den 23. desember 1965, og tusenvis tonganere fulgte henne på gravferden gjennom Nuku'alofa, det var også mange utenlandske gjester som New Zealands generalguvernør Bernard Fergusson, Fijis generalguvernør Derek Jakeway og New Zealands satsminister Keith Holyoake.


== Referanser ==
VM i volleyball for kvinner 2022

VM i volleyball for kvinner 2022 ble arrangert i Nederland og Polen fra 23. september til 15. oktober 2022.


== Arenaer ==


== Innledende runde ==
De fire beste lagene fra hver pulje går videre til hovedrunden.


=== Gruppe A ===


=== Gruppe B ===


=== Gruppe C ===


=== Gruppe D ===


== Hovedrunden ==
De fire beste lagene fra hver pulje går videre til sluttspillet.


=== Gruppe E ===


=== Gruppe F ===


== Sluttspillet ==


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Bronsefinale ===


=== Finale ===


== Plassering og statistikk ==


=== Sluttplassering ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside
VM i landhockey for kvinner 2022

VM i landhockey for kvinner 2022 ble arrangert i Nederland og Spania fra 1. til 17. juli 2022.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Dark Delirium

Dark Delirium er et metallband fra Stavanger som ble startet i 2020 av Simeon Ekse, David Jakob Ekse og Halvar Moen. 
Bandet slapp to singler og en EP før det fullførte debutplaten sin Fallen, som ble gitt ut juni 2021. Alf Gunnar Wold fra Ashowa og Simeon Ekse var produsenter på platen. 
I juli 2021 ble Daniel Logi Thorsteinsson med i bandet på bass og Daniel Bryne på slagverk fra august samme år.
Bandet spilte to konserter i oktober 2021, på Hellion og på Folken.
Dark Delirium slapp sitt andre studioalbum Sulphur 1. desember 2021, produsert av Simeon Ekse.Høsten 2022 sluttet David Jakob Ekse sin rolle som vokalist og låtskriver. Dette medførte at Simeon Ekse sluttet i rollen som gitarist og tok over som vokalist.


== Medlemmer ==
NåværendeSimeon Ekse – gitar (2020–2022), vokal (2022–)
Halvar Moen –  gitar (2020–)
Daniel Logi Thorsteinsson – bass (2021–)TidligereDavid Jakob Ekse – vokal (2020–2022)
Daniel Bryne – trommer (2021–2022)


== Diskografi ==
Rise, EP (2021)
Fallen, studioalbum (2021)
Abyss, EP (2021)
Sulphur, studioalbum (2021)
New Era, studioalbum (2022)


=== Singler ===
«Rise Towards the Sun» (2020)
«Slave of Darkness» (2021)
«Who Do You Serve» (2021)
«Sarcophagus» (2021)
«Bottled Anger» (2021)
«Sulphur Satanic» (2021)
«Echo Chamber» (2022)
«Death» (2022)
«Break From Reality» (2022)
«My Child» (2022)


=== Medvirker ===
«Destroy & Prevail - Dark Opera Version» (2022) by Groove Factory: Unknown. Tekst og vokal av Simeon Ekse og Daniel Logi Thorsteinsson.


== Referanser ==


=== Eksterne lenker ===
(no) Offisielt nettsted 
(en) Dark Delirium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dark Delirium på Apple Music 
(en) Dark Delirium på Encyclopaedia Metallum 
(en) Dark Delirium på Spotify 
Dark Delirium på Facebook 
Dark Delirium på Instagram 
Dark Delirium på YouTube