jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Negroland

Negroland, eller Nigritia, er  arkaiske uttrykk i europeisk kartografi, som beskriver indre områder av Vest-Afrika som fra europeisk synsvinkel er dårlig utforsket; man nøyer seg med å indikere at det er områder befolket av negre, det vil si svarte. Nordenfor var befolkningen lysere i huden.
Området var i alle fall den vestlige delen av regionen Sudan (som ikke skal forveksles med den senere staten Sudan). Uttrykket er sannsynligvis en oversettelse fra arabisk: Bilad al-Sudan, som betyr de sorte (folks) land, og som korresponderte med vestlige karttegneres Negroland eller Nigritia. På den tiden var området befolket av forskjellige folkegrupper som tildels hadde statsdannelser som europeere bare hadde vag kjennskap til, om overhodet: Noen av de største statene her var Bornuriket og Sokotokalifatet.
Negroland var en bredt belte mellom regionen Guinea i sør og Zaara eller The Desart i nord (Saharaørkenen). Herman Molls kart fra 1727 bruker annetsteds der også betegnelser som  Pepperkysten, Slave Coast og Gold Coast. En misoppfatning av elveløpene gjorde det naturlig for ham å plassere Negroland over et område som strakk seg helt vest til Atlanterhavet. Molls kart har ellers også betegnelser som fortsatt gir mening i moderne tid, som Gambia, Senegal, Mandinga og mange flere.
I 1823 ble omtrent det samme området avmerket som Nigritia på et amerikansk kart fra Fielding Lucas Jr..Kartografisk er disse kart interessante tidsbilder: På denne tid har man en ganske god forståelse av kystene, og dermed er kartene nyttige for kystfart og handel. Noe vet man om innlandet; det er en rekke stedsnavn som helt åpenbart ikke er grepet ut av luften. For eksempel kjenner man til byen Kano (Cano) men har ikke fått med seg hvilken retning elven Niger, den største elven i regionen rundt, renner. Med andre ord, Nigritia var et fantasibilde benyttet av europeiske kartografer. Man kan også se at for eksempel engelsk og fransk geografisk forståelse ikke var lik og ikke vokste helt i takt med hverandre.


== Litteratur ==
Charles de Brosses, Du culte des dieux fétiches, ou Parallèle de l'ancienne religion de l’Égypte avec la religion actuelle de Nigritie, 1760, 285 p.
Pierre Trémaux, Voyage en Éthiopie, au Soudan oriental et dans la Nigritie, t. 1er : Égypte et Éthiopie, Hachette, 1862.
Antoine Edme Pruneau de Pommegorge, Description de la Nigritie, Chez Maradan, 1789, 284 p.
Jean-Baptiste Gaby, Relation de la Nigritie, contenant une exacte description de ses Royaumes & de leurs Gouvernements, la Religion, les Mœurs, Coustumes & raretez de ce Païs. Avec la découverte de la Rivière du Senega, dont on a fait une Carte particulière, E. Couterot, 1689, 92 p.
Encyclopædia Britannica 10th Edition (1902) Online - States of Central Africa


== Referanser ==
Fabrice Martin

Fabrice Martin (født 11. september 1986 i Bayonne) er en fransk profesjonell tennisspiller, som kom til dobbelfinalen av French Open 2019 sammen med landsmannen Jérémy Chardy der de tapte mot det tyske paret Krawietz/Mies.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fabrice Martin – ATP-touren 
(en) Fabrice Martin – ITF Tennis
Blokken kraftverk

Blokken kraftverk er et vannkraftverk ved Hadselfjorden i Sortland kommune i Nordland.
Det utnytter et fall på 11 meter fra Nervatnet (Nedre Blokkvatnet). Vannet er oppdemmet ved utløpet og kan reguleres 0,5 meter. Innervatnet (Mellom Blokkvatnet) er også regulert.
Det er installert en francisturbin i 1946 som yter 100 kW. Årsproduksjon er 0,7 GWh.
Kraftverket ble bygget i 1917 av A/S Sortland Aktieværft for å skaffe elektrisk lys og drivkraft til bygda og verftet.
Det ble gitt konsesjon for vannuttak til kraftverket og et settefiskanlegg i 2008. 


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Vesterålskraft - Ref forløperne til Vesterålens Kraftlag
ABE-reformen

Avbyråkratiserings- og effektiviseringsreformen (ABE-reformen) ble innført av Erna Solbergs regjering fra og med budsjettåret 2015 for å sikre mer effektiv drift i statlige virksomheter.
I proposisjonen til Stortinget, Prop. 1 S (2014–2015), uttalte regjeringen at den la til grunn en årlig produktivitetsvekst på 0,5 prosent i staten, og forutsatte at alle statlige virksomheter gjennomførte årlige tiltak for å øke produktiviteten. Det var i proposisjonen lagt vekt på at det skulle brukes mindre penger på byråkrati, slik at det ble skapt handlingsrom for prioriteringer i statsbudsjettet.Reformen skulle føre til at deler av gevinstene fra mindre byråkrati og mer effektiv bruk av pengene skulle overføres i de årlige budsjettene til fellesskapet. Den årlige overføringen til fellesskapet ble satt til 0,5 prosent av alle driftsutgifter som bevilges over statsbudsjettet. Samlet sett var overføringen til fellesskapet, som følge av reformen, beregnet til 1,4 mrd. kroner det første året, 2015. I de påfølgende år er budsjettene til alle statlige virksomheter kuttet med 0,5-0,7 prosent årlig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Furberg, Kristoffer/Universitetsavisa (8. oktober 2019). «Regjeringen fortsetter ABE-kutt: - Jeg har stor tillit til at sektoren klarer kuttene». www.uniforum.uio.no (norsk). Besøkt 19. februar 2020. 
Mikkelsen, Solveig (27. november 2019). «Bare tre prosent oppgir at ABE-kuttene er en god idé». universitetsavisa.no. Arkivert fra originalen 4. august 2020. Besøkt 19. februar 2020.
Ragnvald Sverre Morterud

Ragnvald Sverre Morterud (født 1. september 1865 i Oslo, død 5. juni 1955) var en norsk lege, sanitetsoffiser og politiker for Høyre.Morterud tok eksamen ved Aars og Voss' skole i 1883 og medisinsk embetseksamen i 1890. Han hadde deretter en karriere innen Hærens sanitet, blant annet som kaptein og sjef for 2. sønnenfjeldske sanitetskompani og seinere major og sjef for sanitetskorpsets 2. oppbud fram til 1930. Han dreiv samtidig privat praksis i Drøbak.Han var medlem av Drøbak bystyre fra 1898 til 1904 og fra 1914 til 1925. Han var ordfører i 1902 og hadde ellers mange verv i kommunen og i den lokale Follo Sparebank.Morterud var vararepresentant til Stortinget i tre perioder, først 1916–18 fra bykretsen Moss og Drøbak, deretter 1925–27 og 1928–30 fra kjøpstedene i Østfold og Akerhus. Han møtte rundt tre uker i 1916.Han var fetter av Christian Theodor Holtfodt, som var forsvarsminister i Gunnar Knudsens andre regjering.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ragnvald Sverre Morterud hos Norsk senter for forskningsdata
Utsikten (Hønefoss)

Utsikten (3, 4, 5, 6, 7, 8) er en vei på Lageshallen i Hønefoss. 
Utsikten er en liten stikkvei fra Lageshallveien som nås ved avkjøring fra Rabbaveien. Veien går sørover, i parallell med Kortveien. Den er preget av trehusbebyggelse, og ligger cirka 125 meter over havet.


== Se også ==
Gater i Hønefoss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Utsikten, Hønefoss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kortveien

Kortveien kan vise til følgende veier og gater:

Kortveien (Indre Østfold)
Kortveien (Hønefoss) i Ringerike kommune
Kortveien (Stange)
Kortveien (Surnadal)
Kortveien (Hønefoss)

Kortveien (1, 2A, 2B, 4, 5, 6, 8) er en vei på Lageshallen i Hønefoss. 
Kortveien er en liten stikkvei fra Lageshallveien som nås ved avkjøring fra Rabbaveien. Veien går sørover, i parallell med Utsikten. Den er preget av trehusbebyggelse, og ligger cirka 125 meter over havet.


== Se også ==
Gater i Hønefoss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kortveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Øvre Haldenveien

Øvre Haldenveien (2-20, kun partall) er en vei på Haldenjordet i Hønefoss. 
Øvre Haldenveien går fra Sagaveien, nordover, i parallell med Haldenveien. Den har en stikkvei østover til Haldenveien, og en vestover opp til Rabbaveien. Veien består av trehus, og ligger cirka 105 meter over havet.


== Se også ==
Gater i Hønefoss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Øvre Haldenveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Laura Gjerløw

Inger Laurina «Laura» Gjerløw (født Flood 2. september 1862 i Heddal, død 20. juli 1948 i Oslo) var en norsk redaktør og forfatter.


== Familie ==
Laura Gjerløw var datter av sogneprest og ordfører Boye Joachim Flood av slekten Flood og hans hustru Inger Laurine Wright. Hun ble i 1885 gift med sogneprest Ragnvald Gjerløw (1853-1936) av slekten Gjerløw.


== Liv og virke ==
Laura Gjerløw var i 1910-1924 redaktør for det månedlige Missionslæsning for kvindeforeninger (som utkom som følgeblad til Norsk Missionstidende), en stilling hun overtok etter Bolette Gjørs bortgang. I 1922 utga hun den lille boken Henriette Gislesen, som omhandler en av landets fremste kvinnelige religiøse forfattere, etter oppfordring fra det norsk-amerikanske bladet Familiens Magazin.Hun skrev flere fortellinger til en serie samlinger for barn og unge kalt Lyngblomster.


== Bibliografi ==
1922: Henriette Gislesen, Misjonsselskapet, Stavanger
1910-1924: Missionslæsning for kvindeforeninger, følgeblad til Norsk Missionstidende (redaktør)


== Referanser ==


== Kilder ==
Dette skrev kvinner. Oslo: Skolen. 1984. s. 77-78. ISBN 8257900109.
Roger Grubben

Roger Grubben (født 4. juli 1969) er en norsk skiskyttertrener fra Hattfjelldal i Nordland, som av Ole Einar Bjørndalen har blitt karakterisert som «verdens beste skiskyttertrener».Grubben ble ansatt som norsk landslagstrener for herrelandslaget i 2002, og fortsatte å samarbeide med Ole Einar Bjørndalen etter at han ga seg som landslagstrener i 2006.5. august 2006 giftet Grubben seg med Linda Tjørhom og flyttet til Sirdal.Grubben var igjen norsk landslagstrener fra 2012 til 2014 og tok sammen med Espen Nordby Andersen over herrelandslaget etter svenske Mikael Löfgren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Roger Grubben på LinkedIn
Kedge Business School

Kedge Business School er en fransk handelshøyskole med hovedsete i Bordeaux og Marseille og avdelinger i Toulon, Paris, Dakar, Suzhou og Shanghai. Skolen ble etablert i 2013 ved en sammenslåing av Bordeaux école de management (grunnlagt i 1874) og Euromed Management i Marseille (grunnlagt i 1872). Kedge ble rangert som den 31. beste europeiske handelshøyskolen i 2019 av Financial Times. Skolens ulike programmer er akkreditert av internasjonale AMBA, EQUIS, og AACSB. Skolen har kjente alumni innenfor næringsliv og politikk, deriblant Ayodelé Ikuesan og Denis Gargaud Chanut.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Release Me (Hooverphonic-sang)

«Release Me» (norsk oversettelse: slipp meg fri) er en popballade som fremføres av det belgiske bandet Hooverphonic. Sangen ble utgitt 17. februar 2020 og skulle ha vært Belgias bidrag i Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam i Nederland. 18. mars 2020 avlyste imidlertid EBU konkurransen på grunn av koronaviruspandemien i Europa vinteren 2020.


== Eurovision Song Contest ==

Sangen skulle ha vært Belgias bidrag i Eurovision Song Contest 2020 etter at den flamske kringkasteren VRT internt valgte bandet Hooverphonic til å representere landet i konkurransen. Sangen skulle ha deltatt i semifinale 1 i Rotterdam Ahoy i Rotterdam i Nederland tirsdag 12. mai. På grunn av koronavirusutbruddet i Europa vinteren 2020 så EBU seg nødt til å avlyse konkurransen for å hindre spredning av koronaviruset SARS-CoV-2 og den medfølgende sykdommen covid-19. Hooverphonic skal i stedet delta i Eurovision Song Contest 2021, men med en annen sang.


== Sporliste ==


== Listeplasseringer ==


== Utgivelseshistorikk ==


== Referanser ==
Tyriveien (Hønefoss)

Tyriveien er en vei på Storløkka i Hønefoss. Veien er cirka 100 meter lang, og går fra Storløkkaveien til Indre Løkkavei, og ligger cirka 92 meter over havet.Per 2021 er det ikke tilordnet noen husnumre til veien.


== Bildegalleri ==


== Se også ==
Gater i Hønefoss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tyriveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Joe South

Joseph Alfred Souter (født 28. februar 1940, død 5. september 2012), kjent som Joe South, var en sanger, låtskriver og gitarist fra Atlanta, Georgia, USA. Han ga ut en rekke album som soloartist og bidro på flere kjente plater som musiker, men er mest kjent for låtene han skrev. Han stod blant annet bak sangene «Games People Play» og «(I Never Promised You a) Rose Garden». Elvis Presley spilte inn «Walk a Mile in My Shoes», og Deep Purple fikk sin første hit med «Hush».


== Yngre år ==
South fikk en gitar i gave av sin far da han var 11. Han bygde sin egen radiostasjon hvor han fremførte sangene sine, og tok artistnavnet allerede i tenårene. Han kjørte rundt med senderen for å unngå Federal Communications Commission, som håndhever reglene for kringkasting i USA. Han fikk en liten slager med «The Purple People Eater Meets the Witch Doctor», som han skrev sammen med Jiles Perry Richardson jr. – «The Big Bopper». I 1959 spilte Gene Vincent inn «I Might Have Known» og «Gone Gone Gone».


== Karriere ==
South var allerede en fremgangsrik studiomusiker da han fikk en hit med «Games People Play»'. Tittelen var hentet fra et verk av psykiateren Eric Berne. Sangen innbragte ham en Grammy for beste låt i 1969. Hans egne utgivelser oppnådde ikke den samme kommersielle suksessen etterpå, men mange av låtene hans ble kjent i andres fortolkninger, som Lynn Andersons «(I Never Promised You a) Rose Garden».
Broren Tommy Souter tok livet sitt i 1971. South forsvant fra offentligheten etter Midnight Rainbows i 1975. Han vendte i 2009 tilbake med én ny innspilling, låten «Oprah Cried», som ble med som bonusspor på en gjenutgivelse av albumene A Look Inside (1972) og So The Seeds Are Growing (1971).


== Studioalbum ==
Introspect (1968)
Games People Play (1969)
Don't It Make You Want to Go Home? (1969)
Joe South (1971)
So the Seeds Are Growing (1971)
A Look Inside (1972)
Midnight Rainbows (1975)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Joe South på Internet Movie Database 
(en) Joe South hos The Movie Database 
(en) Joe South på Discogs 
(en) Joe South på MusicBrainz 
(en) Joe South på Spotify 
(en) Joe South på Songkick 
(en) Joe South på Genius — sangtekster 
(en) Joe South på AllMusic 
Joe South på Myspace
Achaica

Achaica er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae). 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
Underfamilien Eucneminae Eschscholtz, 1829
Stammen Galbitini Muona, 1991
Slekten Achaica Muona, 1991


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Allan Withington

Allan Withington (født 31. august 1956 i Wigan, England) er en britisk trompetist, dirigent og messingpedagog.Allan Withington spiller trompet i Bergen filharmoniske orkester og har gjort seg særlig bemerket som dirigent for brassband. Han har blant annet vunnet europamesterskapet for brassband med Brighouse & Rastrick Band og NM for brassband med Manger Musikklag og Stavanger Brass Band.


== Referanser ==
Adelaide Kane

Adelaide Victoria Kane (født 9. august 1990) er en australsk skuespillerinne. Hun har bl.a. spilt i TV-serien Naboer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adelaide Kane på Internet Movie Database 
(en) Adelaide Kane hos The Movie Database
Reid Gilje

Reid Gilje (født 1. april 1965) er en norsk trompetist og dirigent.I 2019 ledet Gilje Eikanger-Bjørsvik Musikklag til seier i Norgesmesterskapet for brassband.


== Referanser ==
Askøy Brass Band

Askøy Brass Band er et musikkorps med base på Hauglandshella i Askøy. Korpset ble stiftet i 22. september 1974 under navnet Ungdomskorpset "Nordlys" og er i dag et amatørkorps med brassbandbesetning.  Askøy Brass Band er tilsluttet Norges Musikkorps Forbund og har flere ganger deltatt i Norgesmesterskapet for brassband.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Askøy Brass Band på Discogs 
(en) Askøy Brass Band på Spotify 
Korpsets hjemmeside
Sant’Agata dei Goti

Sant'Agata dei Goti, også kalt Sant'Agata alla Suburra, Sant'Agata de Capite Suburrae og Sant'Agata de Caballo, er en kirke og titteldiakonia i Roma, dedikert til den hellige jomfrumartyren Agata. Kirken ligger ved Via Mazzarino i Rione Monti og hører inn under sognet Santa Maria ai Monti.Kirken innehas av Congregazione delle Sacre Stimmate di Nostro Signore Gesù Cristo, kalt Stimmatini, eller stigmatinere.


== Historie ==
Kirken ble oppført på 400-tallet som gudstjenstelokale for arianere. Da arianismen var beseiret, ble kirken konsakrert  i 593 av pave Gregor I (590–604). Fasaden, tegnet av Francesco Ferrari, har en medaljong med et lavrelieff forestillende den hellige Agata.
Interiøret er treskipet med kolonner med joniske kapiteler. Baldakinen over høyalteret oppviser cosmatarbeider. I absidens halvkuppel har Paolo Gismondi utført fresken Den hellige Agatas forherligelse.
I kirken hviler blant andre humanisten Andreas Johannes Laskaris (1445-1535) og kardinalen Enrico Dante (1884-1967).


== Titeldiakonia ==
Titeldiakoniaen Sant'Agata dei Goti, initialt kalt Sant'Agatha in Diaconia, ble stiftet av pave Leo III (795–816).
Kardinaldiakoner fra 1900- og 2000-talletAndreas Steinhuber: 1894–1907
Gaetano Bisleti: 1911–1928, titulus pro hac vice: 1928–1937
Vakant: 1937–1946
Konrad von Preysing, titulus pro hac vice: 1946–1950
John Francis D'Alton, titulus pro hac vice: 1953–1963
Enrico Dante, titulus pro hac vice: 1965–1967
Vakant: 1967–1969
Silvio Oddi: 1969–1979, titulus pro hac vice: 1979–2001
Tomáš Špidlík: 2003–2010
Raymond Leo Burke: 2010–


== Bilder ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Antetomaso, Ebe (April 2005): ”Sant'Agata dei Goti” i  Roma Sacra: guida alle chiese della città eterna (Roma: Cosmofilm) (30): s. 10–16. ISSN 1126-6546.
Armellini, Mariano (1891): Le chiese di Roma dal secolo IV al XIX. Roma: Tipografia Vaticana. s. 201–202. OCLC 9269651
Ausenda, Marco (2002): Roma (9). Milano: Touring Club Italiano. s. 304. ISBN 88-365-2541-5
Hülsen, Christian (1927): Le chiese di Roma nel medio evo. Firenze: Leo S. Olschki. s. 166. OCLC 3696954
Lombardi, Ferruccio (1993): Roma: chiese, conventi, chiostri: progetto per un inventario 313—1925. Roma: Edilstampa. sid. 53. OCLC 30727273
Martinelli, Fioravante (1638): Diaconia S. Agathae in Subura. Roma: Tipografia Lodovico Grignani. OCLC 956151392
Rendina, Claudio (2000): Guida insolita ai misteri, ai segreti, alle leggende e alle curiosità delle Chiese di Roma. Roma: Newton & Compton. s. 13–14. ISBN 88-8289-419-3


== Eksterne lenker ==
(en) Sant'Agata dei Goti (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Amund Braaten

Amund Braaten (født 6. desember 1849 i Sør-Odal, død 2. oktober 1919 i Kongsvinger) var en norsk gårdbruker, næringsdrivende og politiker for partiet Frisinnede Venstre.Braaten var utdanna forstmann. Han dreiv farsgården Slåstadbråten fram til 1887, da han blei skogsjef for firmaet And.H. Kiær & Co og for aksjeselskapet Lier, Varald og Bogen. Han hadde disse stillingene til sin død.Han var medlem av bystyret i Kongsvinger fra 1889 til 1891 og igjen fra 1911 til 1913. I tida 1895–1897 var han medlem av Vinger herredsstyre.Braaaten var vararepresentant til Stortinget for kretsen Lillehammer, Hamar, Gjøvik og Kongsvinger i perioden 1916–1918. Han møtte siste del av 1918-sesjonen. Han var valgt på felles liste av Høyre og Frisinnede Venstre, og tilhørte sistnevnte parti.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Amund Braaten hos Norsk senter for forskningsdata
The Roop

The Roop er et litauisk poprock-band fra Vilnius. Gruppen ble etablert i 2014 og består av sangeren og keyboarderen Vaidotas Valiukevičius, trommeslageren Robertas Baranauskas og gitaristen Mantas Banišauskas. Gruppen skulle ha representert Litauen i Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam i Nederland med låten «On Fire», men arrangementet ble avlyst på grunn av koronaviruspandemien. De vant den litauiske finalen på nytt i 2021 og representerte landet i Eurovision Song Contest 2021 med låten «Discoteque».


== Bakgrunn ==
The Roop ble grunnlagt i november 2014 i Vilnius. De tre medlemmene hadde alle erfaring fra musikkbransjen tidligere, og vokalisten Vaidotas Valiukevičius hadde også erfaring som skuespiller og programleder. Debutplaten To Whom It May Concern ble produsert av plateselskapet DK Records og utgitt i 2015.2018 deltok The Roop i musikkonkurransen Eurovizijos med låten «Yes, I Do». Vinneren av konkurransen får representere Litauen i Eurovision Song Contest, og gruppen endte på tredjeplass.I 2020 deltok gruppen på nytt i konkurransen, denne gang med låten «On Fire». I finalen 15. februar 2020 vant gruppen både jury- og telefonavstemningen og vant konkurransen sammenlagt. De skulle dermed ha representert Litauen i Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam, og var trukket til å delta i semifinale 1 tirsdag 14. mai. På grunn av koronavirusutbruddet i Europa vinteren 2020 besluttet EBU å avlyse konkurransen for å hindre spredning av koronaviruset SARS-CoV-2 og den medfølgende sykdommen covid-19.Som plaster på såret ga den litauiske kringkasteren LRT bandet en finalebillett til den nasjonale finalen Pabandom iš naujo! lørdag 6. februar 2021. The Roop deltok med låten «Discoteque» og vant finalen med flest jury- og seerstemmer. De representerte dermed Litauen i Eurovision Song Contest 2021 i Rotterdam i Nederland, der de endte på en åttendeplass.


== Medlemmer ==
Vaidotas Valiukevičius (født 1981) – vokal og keyboard
Robertas Baranauskas (født 1980) – trommer
Mantas Banišauskas – gitar


== Diskografi ==


=== Album ===
2015: To Whom It May Concern
2017: Ghosts


=== Singler ===
2016: «Hello»
2017: «Dream On»
2017: «Keista draugystė»
2018: «Yes, I Do»
2019: «Silly Me»
2019: «Dance with Your Hands»
2020: «On Fire»
2021: «Discoteque»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Roop – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Roop på Discogs 
(en) The Roop på MusicBrainz 
(en) The Roop på Spotify 
(en) The Roop på Songkick 
(en) The Roop på Last.fm 
(en) The Roop på Genius — sangtekster 
(en) The Roop på AllMusic
H20

H20 har flere betydninger:

Halloween H20: 20 Years Later, film (1998) som oppfølger 20 år etter originalen Halloween (1978)
Hersleb videregående skole, kallenavn basert på adressen Herslebs gate 20b


== Se også ==
Vann, H2O, kjemisk formel som viser til at et vannmolekyl består av to hydrogenatomer og ett oksygenatom.