jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Daniel Katz

Daniel Katz (født 1903, død 1998) var en amerikansk psykolog, professor emeritus i psykologi ved universitetet i Michigan og ekspert på organisasjonspsykologi.


== Bibliografi ==


=== Bøker (utvalg) ===
1931. Students' attitudes, a report of the Syracuse University reaction study, Med Floyd Henry Allport og Margaret Babcock Jenness.
1938. Social Psychology, medforfatter sammen med Abigail Ayckbourn og Richard L. Schanck
1951. Productivity, supervision, and morale among railroad workers, av Daniel Katz [og andre]
1953. Research methods in the behavioral sciences, redigert av Leon Festinger og Daniel Katz.
1964. Political parties in Norway; a community study. av Henry Valen og Daniel Katz.
1966. The Social Psychology of Organizations, medforfatter sammen med Robert L. Kahn.
1966. Motivation and aspiration in the Negro college. Med Patricia Gurin.
1975. Bureaucratic encounters : a pilot study in the evaluation of government services. Daniel Katz et al.


=== Mest refererte artikler (utvalg) ===
1933. "Racial stereotypes of one hundred college students." Med K. Braly. I: The Journal of Abnormal and Social Psychology, 1933
1935. "Racial prejudice and racial stereotypes". Med K.W. Braly. I: Journal of Abnormal and Social Psychology, 1935
1959. "A preliminary statement to a theory of attitude structure and change". Med E. Stotland. I: Psychology: A study of a science, 1959
1960. "The functional approach to the study of attitudes". I: Public opinion quarterly, 1960
1964. "The motivational basis of organizational behavior". I: Behavioral science, 1964


== Referanser ==
Royal Scots Dragoon Guards

Royal Scots Dragoon Guards (Carabiniers and Greys) er et regiment i Royal Armoured Corps. Gjennom sin forgjenger Royal Scots Greys er regimentet det eldste eksisterende kavaleriregiment av linjen i British Army. Det er forlagt til Leuchars Station, som en del av den skotske 51. infanteribrigade.
Regimentet ble dannet 2. juli 1971 ved Holyrood i Edinburgh gjennom en sammenslåing av 3rd Carabiniers (Prince of Wales's Dragoon Guards) (som selv var resultatet av en sammenslåing i 1922 av 3rd Dragoon Guards (Prince of Wales's) og 6th Dragoon Guards (Carabiniers)), og Royal Scots Greys (2nd Dragoons).I 1998 ble regimentet det første til å ta i bruk Challenger 2-stridsvogner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Royal Scots Dragoon Guards – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aleia Hobbs

Aleia Hobbs (født 24. februar 1996 i New Orleans) er en friidrettsutøver fra USA. Hun vant 100 meter under USA-mesterskapet i friidrett 2018.  


== Idrettskarriere ==
Før 2015Hobbs leverte tidlig gode resultater i sprint, og løp bl.a. 100 meter utendørs på 11,75 i 2011 og 60 meter innendørs på 6,96 i 2012. I det nasjonale utviklingsprogrammet for ungdomsutøvere i USA, Junior Olympic National Championships, fikk hun sølv på 100 og 200 meter i 2010, bronse på 100 meter i 2011, sølv på 4 x 100 meter i 2012, sølv på 100 meter i 2013, og i 2014 fikk hun gull på 100 meter og 4 x 100 meter stafett. Hun vant 100 og 200 meter i klassen intermediate girls i USA-mesterskapet i friidrett for ungdom i 2012.
2015Hun begynte å studere på Louisiana State University (LSU) i 2015. I NCAA-mesterskapet utendørs løp hun 100 meter på 11,13 i semifinalen, og kom på sjetteplass i finalen. Hun kom på andreplass på 100 meter i USA-mesterskapet i friidrett for junior 2015, bak Teahna Daniels. Hun ble tatt ut til å delta i Panamerikansk juniormesterskap i friidrett 2015 i Edmonton, der hun fikk sølv på 100 meter, bak Khalifa St. Fort, og hun deltok på USAs stafettlag som vant 4 x 100 meter stafett. 

2016Hun konkurrerte lite i 2016, på grunn av en skade. I Southeastern Conference-mesterskapet ble hun slått ut i innledende runde innendørs (60 meter) og utendørs (100 meter), og hun ble slått ut i kvartfinalen i kvalifiseringen til NCAA-mesterskapet i friidrett (NCAA East Preliminary Round).
2017I innendørssesongen 2017 vant hun 60 meter i Southeastern Conference-mesterskapet i friidrett, og hun vant 100 meter og 4 x 100 meter stafett under Southeastern Conference-mesterskapet utendørs i mai. I NCAA-mesterskapet utendørs kom hun på femteplass på 100 meter med tiden 11,12 sekunderHun kom på sjuendeplass på 100 meter i USA-mesterskapet i friidrett 2017.  

2018Hobbs fikk sølv på 60 meter i Southeastern Conference-mesterskapet innendørs, og hun vant 60 meter under NCAA-mesterskapet innendørs. Utendørs vant hun 100 meter i NCAA-mesterskapet, og fikk også gull på 4 x 100 meter stafett. Pr juli 2018 var hun innehaver av fem av de åtte raskeste 100 meter-løpene i NCAAs historie. Hun vant også 100 meter under Southeastern Conference-mesterskapet i friidrett utendørs, med ny mesterskapsrekord på 10,92 sekunder, og fikk gull på 4 x 100 meter stafett.Den 22. juni 2018 vant hun sin første nasjonale tittel som senior, da hun vant 100 meter under USA-mesterskapet i friidrett 2018. 

2021Hobbs tok sølv for USA på 4 × 100 meter stafett under Sommer-OL 2020 i Tokyo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleia Hobbs – Olympics.com 
(en) Aleia Hobbs – Olympedia 
(en) Aleia Hobbs – USAs olympiske komité 
(en) Aleia Hobbs – World Athletics 
(en) Profil hos LSU Arkivert 6. juli 2018 hos Wayback Machine.
Arkeologiåret 1627

Arkeologiåret 1627 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1627.


== Dødsfall ==
20. mars – Johann Jacob Grasser, sveitsisk historiker og arkeolog (født 1579)
20. september – Jan Gruter, flamsk filolog, antikvar og historiker (født 1560)
Karabinier

En karabinier er en ryttersoldat bevæpnet med karabin.Karabin ble ansett som et mer passende våpen for en rytter enn en fullengdes muskett, siden den var lettere og enklere å håndtere på hesteryggen. Også lett infanteri bar iblant karabiner, fordi de er mindre besværlige når man manøvrerer raskt, særlig gjennom vegetasjon, men i de fleste armeer var det mest vanlig å utstyre lett infanteri med mer langtrekkende våpen slik som rifle.
I Italia og Spania ble karabiner ansett som passende våpen for soldater med politioppgaver, og dette førte til at betegnelsen karabinier utviklet seg til et navn for gendarmer og grensevakter.


== Referanser ==
Ronald Gray

Ronald Adrin Gray (født 14. august 1965) er en amerikansk seriemorder og voldtektsmann som er dømt for fire mord, ett mordforsøk og åtte voldtekter. Forbrytelsene ble utført mens han tjenestegjorde i U.S. Army, forlagt til Fort Bragg i Nord-Carolina. Han ble satt under tiltale og domfelt ved krigsrett, som gav ham dødsstraff. Henrettelsen, ved giftsprøyte, vil bli den første utført av USAs forsvar siden John A. Bennetts henrettelse for voldtekt og mordforsøk i 1961. I juli 2018 avslo USAs høyesterett å ta anken hans til behandling.


== Referanser ==
Lysnet

Lysnet  er en høyde i Danmark cirka ti kilometer sydvest for Randers på grensen mellom Favrskov kommune og Randers kommune. Toppen når 131 meter over havet, og er begge kommuners høyeste punkt. På toppen står et postament med følgende tekst på en metallplate:
Denne Stenog Grunden om deni 5 Al. Afstand er fredet.Navnlig forbydes detat tænde Ild paaeller ved den.GMPostamentet er brukt som trigonometrisk punkt, og inngår i Danmarks 1.ordens nett.Grunnen består av sterkt forstyrret leire, opprinnelig avsatt på havbunnen i paleogen tid, for om lag 50 millioner år siden. Terrenget er antakelig en erosjonsrest fra nest siste istid, som bare stedvis er dekket av avsetninger fra siste istid. På sørsiden av toppen er en grop som er dannet ved at man tidligere har hentet ut plastisk leire. Her er det mulig å danne seg et inntrykk av høydens indre oppbygning.Lysnet er utpekt som «Nationalt Geologisk Interesseområde», og Danmarks Naturfredningsforening har i 2016/17 foreslått fredning av området.


== Se også ==
Liste over Danmarks høyeste topper


== Referanser ==
Sørlig kjempenebbhval

Sørlig kjempenebbhval (Berardius arnuxii), også kalt sørlig firetannhval, arnouxkjempenebbhval og arnoux kjempenebbhval, tilhører slekten  kjempenebbhvaler i nebbhvalfamilien og er utbredt i Sørishavet. Artens nærmeste nålevende slektning er nordlig kjempenebbhval (B. bairdii), som trolig er en søsterart som bare finnes i det nordlige Stillehavet. Den er ganske lik, men noe større.


== Biologi ==
Hunnen kan bli opp mot 9,75 m lang, mens hannen typisk blir noe mindre (inntil 9,3 m). Kalven er cirka 4 m lang når den blir født. Arten har et prominent snuteparti, formet som en flaskehals og gjerne referert til som et nebb (hvalnebb). Den har dessuten en prominent pannekul, kalt en melon og assosiert med dyras biosonar (et system for ekkolokalisering). Ryggfinnen er ganske beskjeden og sitter relativt lang bak, mens sveivene er korte. Hos nebbhvalene er tennene stort sett tilbakedannende, og denne arten har kun fire tenner i underkjeven. Derfor er den også kjent som sørlig firetannhval.
Lite er kjent om artenes atferd, annet enn at nebbhvaler stort sett regnes som dyp-dykkere som i hovedsak livnærer seg av blekkspruter, men også eter noe dyphavsfisk og krepsdyr som de fanger (ved hjelp av ekkolokalisering) på store havdyp i den bentiske sonen med en spesiell sugeteknikk. De fire tennene denne arten har i underkjeven har ingen funksjon for næringsopptaket. Arten ferdes gjerne i små grupper på 6–10 dyr, men de er observert i flokker på opp mot 80 dyr.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Society for Marine Mammalogy og er i henhold til Committee on Taxonomy (2022).

Artiodactyla, klovdyr
Cetacea, hvaler
Odontoceti, tannhvaler
Ziphiidae, nebbhvalfamilien
Berardius, kjempenebbhvaler
B. arnuxii, sørlig kjempenebbhval
B. bairdii, nordlig kjempenebbhval
B. minimus, (dvergkjempenebbhval eller satokjempenebbhval)
Hyperoodon, (egentlige nebbhvaler)
H. ampullatus, nebbhval
H. planifrons, sørnebbhval
Indopacetus (monotypisk)
I. pacificus, longmanspisshval
Mesoplodon, spissnebbhvaler
M. bidens, nordspisshval
M. bowdoini, andrewsspisshval
M. carlhubbsi, buespisshval
M. densirostris, blainvillespisshval
M. europaeus, gervaisspisshval
M. ginkgodens, ginkgospisshval
M. grayi, grayspisshval
M. hectori, hektorsspisshval
M. layardii, layardspisshval
M. mirus, truespisshval
M. perrini, perrinspisshval
M. peruvianus, dvergspisshval
M. stejnegeri, stejnegerspisshval
M. traversii, bahamondespisshval
Tasmacetus (monotypisk)
T. sheperdi, tasmansk nebbhval
Ziphius (monotypisk)
Z. cavirostris, blekhodenebbhval


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sørlig kjempenebbhval – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sørlig kjempenebbhval i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sørlig kjempenebbhval hos Fossilworks 
(en) Sørlig kjempenebbhval hos ITIS 
(en) Sørlig kjempenebbhval hos NCBI 
(en) Kategori:Berardius arnuxii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Berardius arnuxii – detaljert informasjon på Wikispecies
Bispekåpe

Bispekåpe er et liturgisk plagg brukt av biskoper i Den norske kirke. Bispekåpen er egentlig en korkåpe, men siden plagget i Den norske kirke bare blir brukt av biskopene, har det fått navnet bispekåpe. I andre kirkesamfunn kan korkåpe brukes uavhengig av rang.
Bispekåpen skal brukes av biskopen i utøvelse av embedsfunksjoner som ordinasjon, kirkevigsel og lignende, men brukes også i andre liturgiske sammenhenger.
Den er lagd som en halvsirkel, der kåpen skal være fotsid. I halsen blir den holdt sammen av en spenne. På ryggen er det et dekorert ryggskjold, og langs sidene på fronten er det dekorerte stolper. Resten av kåpen er også ofte rikt dekorert.
De fleste bispedømmer har to bispekåper. En kåpe til bruk i domkirken, og en «reisekåpe» som ofte er mindre utsmykket og lettere å ta med seg til andre kirker.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Turid Lundby, LITURGISKE KLÆR. Alba, stola, messehagel og bispekåpe i Den norske kirke, Kirkerådet, Oslo, 2018  E-bok
Språkrådets termwiki

Språkrådets termwiki er en ordbok for fagtermer publisert av Norsk språkråd. Nettstedet er en åpen fagwiki hvor de enkelte fagmiljøene selv er ansvarlig for materialet de legger inn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Enkeltdistanse-NM på skøyter 2002

Enkeltdistanse-NM på skøyter 2002 ble avholdt på Flatmoen Idrettspark på Hundorp i Sør-Fron den 22., 23. og 24. februar 2002.
Sør-Fron Idrettslag var vertsarrangør av mesterskapet.
Mennenes titusenmeter som skulle gått på søndagen 24. februar ble ikke avholdt siden det ikke var noen deltagere. Mesterskapet skulle først vært avholdt i romjula 27., 28. og 29 desember 2001 samme sted og arrangør, men måtte utsettes på grunn av sprengkulde.


== Medaljesammendrag ==


=== Kvinner ===


=== Menn ===


== Kilder ==
Eng, Trond; Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Senior – Enkeltdistanser : 2002 (16) Hundorp / Flatmoen Idrettspark». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 97. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 7. juli 2018. 
Eng, Trond; Teigen, Magne, red. (2005). «Menn, Senior – Enkeltdistanser : 2002 (16) Hundorp / Flatmoen Idrettspark». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 65. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 7. juli 2018. 


== Eksterne lenker ==
(en) Enkeltdistanse-NM på skøyter 2002, kvinner – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info. . Ufullstendige resultatlister for kvinner på 2×500 meter.
(en) Enkeltdistanse-NM på skøyter 2002, menn – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info. . Ufullstendige resultatlister for menn på 2×500 meter og 1 000 meter.
Karl Wilhelm Ramler

Karl Wilhelm Ramler (1725–1798) var en tysk dikter og filosof fra opplysningstida og den tyske Empfindsamkeit («følsomhetens tidsalder»).


== Liv og virke ==
Ramler var en kjent litteraturkritiker og skapte seg et ry som oversetter av verk av Catull, Horats og Martial.
Lyrikken inntar en viktig plass i Ramlers litterære produksjon. Enkelte av diktene hans ble tonesatt av Carl Heinrich Graun, Johann Joachim Quantz, Carl Philipp Emanuel Bach og Georg Philipp Telemann.
I sin samtid ble Ramler holdt høyt som poet og ble hedret med tilnavnet der deutsche Horaz («den tyske Horats»). Bare femti år seinere var han redusert til en poetische Exerziermeister («poetisk drillinstruktør») og i dagens litteraturkritikk blir han gjerne sett som en Verspedant («verse-flisespikker»). Oversettingene blir derimot sett på med mildere øyne på grunn av hans gode tekstforståelse og -flyt.


== Verk i utvalg ==


== Referanser ==


== Kilder ==
(de) Hermann Petrich: «Ramler, Karl Wilhelm». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 27, Duncker & Humblot, Leipzig 1888, s. 213–215.
(de) Eberhard Fromm: «Ramler, Karl Wilhelm.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 21, Duncker & Humblot, Berlin 2003, ISBN 3-428-11202-4, s. 131 (digitalisering).


== Eksterne lenker ==
(en) Karl Wilhelm Ramler – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
 Wikiquote: Karl Wilhelm Ramler – sitater

(de) Verk av og om Karl Wilhelm Ramler i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Verk av og om Karl Wilhelm Ramler i Deutsche Digitale Bibliothek
(de) Verk av Karl Wilhelm Ramler, zeno.org.
Álljaveaijohka

Álljaveaijohka (nordsamisk, historisk: Alljavæjjåkka) er ei elv i Nesseby kommune i Finnmark. Den er ei tilløpselv til Luftjok og utgjør den øverste delen av Luftjokvassdraget, og også den østligste delen av Tanavassdraget. Elva har utspring på sørsida av Midthaugen på Jakobselvvidda, og renner mot sør og sørvest. Rundt fem kilometer nord for Varangerbotn renner den sammen med Graselva og danner Sukielva, som i Tana kommune endrer navn til Luftjok. Álljaveaijohka er 19,1 kilometer lang.
Tanavassdraget ble i 1980 vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag.


== Referanser ==
Graselva

Graselva (nordsamisk: Rássejohka, historisk: Rassejåkka) er ei elv i Nesseby kommune i Finnmark. Den er ei tilløpselv til Luftjok. Elva har utspring vest for fjellet Čuolbma, i den sørvestre utkanten av Jakobselvvidda. Elva renner mot sør til den rundt fem kilometer nord for Varangerbotn renner sammen med Álljaveaijohka og danner Sukielva, som i Tana kommune endrer navn til Luftjok. Graselva er 16,4 kilometer lang.
Tanavassdraget ble i 1980 vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag.


== Referanser ==
Joseph Martin Kraus

Joseph Martin Kraus (1756–1792), var en tysk-svensk kapellmester ved Gustav III av Sveriges hoff, leder av Kungliga Musikaliska Akademien og komponist fra den førklassisistiske perioden.


== Virke ==
Kraus skrev kirkemusikk, en rekke operaer, sceneverk, ballettmusikk, lieder, arier og kantater på tysk, svensk, italiensk og fransk språk, symfonier og kammermusikalske verk. Verkfortegnelsen Bertil van Boer utarbeidet i 1980-årene omfatter 208 verk.
Sammen med sin gode venn Carl Michael Bellman skrev Kraus blant annet kantaten Fiskarstugan (1792) og hyllingssangen Mozarts död (1792).


== Referanser ==


== Kilder ==
(de) Franz Menges: «Joseph Martin Kraus.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 12, Duncker & Humblot, Berlin 1980, ISBN 3-428-00193-1, s. 690 f. (digitalisering).


== Litteratur ==
Bertil van Boer: Joseph Martin Kraus (1756-1792): A Systematic-Thematic Catalogue of His Musical Works and Source Study. (Thematic Catalogues, 26.) Stuyvesant, N.Y.: Pendragon Press, 1998. 342 sider ISBN 0-945193-69-6


== Eksterne lenker ==
(en) Joseph Martin Kraus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Joseph Martin Kraus på Discogs 
(en) Joseph Martin Kraus på MusicBrainz 
(en) Joseph Martin Kraus på Spotify 
(en) Joseph Martin Kraus på Songkick 
(en) Joseph Martin Kraus på AllMusic 
(de) Verk av og om Joseph Martin Kraus i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Verk av og om Joseph Martin Kraus i Deutsche Digitale Bibliothek
(en) Fritt tilgjengelige noter av Joseph Martin Kraus i International Music Score Library Project
Erik Skoug

Erik Skoug (født 27. august 1861 i Brøttum, død 16. mai 1896 i samme bygd) var en norsk bonde og kunstmaler.


== Liv ==
Erik Skoug eide gården Skog helt nord i Brøttum. Han interesserte seg for malerkunst og var en ivrig amatørmaler. Sommeren 1886 ble han kjent med maleren Eyolf Soot, som oppholdt seg på Vingnes utenfor Lillehammer. Skoug inviterte ham til Skog, og i de neste årene bodde Soot der i flere perioder. Soot inviterte også andre kunstnere til Skog, som Halfdan Strøm, Fredrik Borgen, Wilhelm Wetlesen, Alf Lundeby, Johannes Müller, Marie Hauge, Anders Sandvig, Frederik Collett og Lars Jorde. Jorde malte det kjente bildet «Julgegilde» på gården vinteren 1895–96. Skoug selv fikk undervisning av Soot og Strøm, og produserte etter hvert egne malerier med motiver fra gården og landskapet ved Mjøsa. I 1890 debuterte han på Høstutstillingen med «Aften ved Mjøsen». Men karrieren hans ble kort, ettersom han døde av lungebetennelse i 1896, 34 år gammel.
Hustruen Berthe Skoug (1857–1936) fortsatte som vertinne for kunstnerne, men etter hvert flyttet de til Lillehammer. Bare Lars Jorde ble værende på Skog i de neste årene.
Erik Skoug og familien hans (hustruen Berthe Skoug og moren Lisa Skoug) er avbildet på flere av bildene som kunstnervennene malte på Skog.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Johannesen, Ole Rønning (1990). Lillehammermalerne. Lokalhistorisk forlag. ISBN 8274040368. 


== Eksterne lenker ==
Erik Skoug i Norsk kunstnerleksikon
Sonofrene i Trøndelag

Sonofrene i Trøndelag er  kallenavn for en gruppe på ti uskyldige «sonofre» som ble skutt og drept på Falstad fangeleir under unntakstilstanden i Trøndelag 7. oktober 1942. Henrettelsene skjedde på ordre fra Josef Terboven, tysk rikskommissær i Norge under andre verdenskrig, og var ment som en advarsel fra okkupasjonsmyndighetene og en «soning for flere sabotasjeforsøk» som motstandsbevegelsen hadde utført i Midt-Norge.


== Historikk ==
Der Höherer SS- und Polizeiführer Nord meddeler:
I samband med forholdsreglene for den sivile unntagelsestilstand ble følgende norske statsborgere den 6. oktober 1942 kl. 18 skutt som soning for flere sabotasjeforsøk som i den siste tiden er forøvd på noen bedrifter som tjener det norske folks forsyning.
1. Advokat Otto Skirstad, Trondheim.
2. Teatersjef Henry Gleditsch, Trondheim.
3. Redaktør Harald Langhelle, Trondheim.
4. Forretningsdrivende Hirsch Kommissar (jøde), Trondheim.
5. Ingeniør Hans Konrad Ekornes, Trondheim.
6. Banksjef Birch, Trondheim.
7. Skipsmegler Per T. Lykke, Trondheim.
8. Advokat Bull Aakrann, Røros.
9. Byggeleder Peder Eggen, Orkanger, og
10. Kaptein Finn Berg, Trondheim.
Hele formuen til de henrettede personer er beslaglagt og inndratt.Rediess
sign.SS-Obergruppenführer und General der deutschen Polizei

Etter flere sabotasjeaksjoner mot industrianlegg utført av den norske motstandsbevegelsen innførte okkupasjonsmyndighetene unntakstilstand i store deler av Midt-Norge fra 6. til 12. oktober 1942. For å hevne og straffe aksjonene, og for å skremme folk fra å gjøre ytterligere motstand, valgte nazistene samtidig å avrette ti «syndebukker» i en gjengjeldelsesaksjon. Dermed henrettet de, overraskende og brutalt, ti kjente menn helt uten rettssak og dom.Den unge nazisten Henrik Rogstad, som var fylkesfører i Quislings nasjonalistiske fascistparti Nasjonal Samling (NS) i Sør-Trøndelag, hjalp tyskerne i Trondheim med å sette opp ei liste på femten gisler ved unntakstilstanden.Sammen med en kunngjøring om unntakstilstanden fra Terboven som ble sendt ut i aviser 6. oktober, meldte Wilhelm Rediess, øverste sjef for det tyske politiet, at henrettelsene fant sted samme kveld. Mennene ble imidlertid drept først ved daggry 7. oktober.Eksekusjonspelotongen ble ledet av SS-Hauptsturmführer Oscar Hans' SS-Sonderkommando. Etter krigen ble Hans frifunnet for disse henrettelsene da det ikke kunne bevises at han hadde forstått at fangene ikke hadde fått en dom.


=== De drepte ===
De drepte var:

Otto Skirstad (født 1882), advokat, Trondheim
Henry Gleditsch (født 1902), teatersjef, Trondheim
Harald Langhelle (født 1890), redaktør, Trondheim
Hirsch Komissar (født 1887), forretningsmann, Trondheim
Hans Konrad Ekornes, ingeniør, Ålesund
Gunnar Sandberg Birch, banksjef, Trondheim
Per Tangen Lykke, skipsmegler, Trondheim
Gunnar Bull Aakrann, advokat, Røros
Peder Eggen, byggeleder,  Selbu
Finn Berg, kaptein, Selbu


== Referanser ==
Ersfjordbotn skole

Ersfjordbotn skole er en barneskole i Tromsø kommune. Skolen ligger i bygda Ersfjordbotn, cirka 20 km. fra Tromsø sentrum. Ersfjordbotn nye skole ble åpnet i 1980. Allerede 1991 fikk skolen skolefritidsordning. Den var da privat. Denne eksisterte frem til 1996 da det ble kommunal skolefritidsordning. Så har skolefritidsordning bare blitt større og større. Skolen var også førsøksskole med tilbud til 6-åringer.  Mellom 2003 og 2014 var det også barnehage i skolens lokaler, men den store økningen av elever gjorde at det ikke ble plass til den. I 2009 ble  Ersfjordbotn skole slått sammen med Tromvik skole. I 2010 ble Tromvik skole lagt ned. Det ble åpnet barnehage i Tromvik 2012, som er en del av Ersfjordbotn skole. Skoleåret 2016-17 var det 87 barn på skolen, og det forventes en fortsatt økning.


== Historie ==
I gamle dager gikk læreren fra bygd til bygd for å holde skole. Barn fra Ersfjordbotn måtte, på midten av 1800-tallet, dra til Skamtind på skole. Seinere bruktes et av husene i bygda til skole. I 1904 ble den første skolen i Ersfjordbotn bygd. Den sto litt lenger sør enn dagens skole. Det var ikke bare barn fra Ersfjordbotn uten også fra Myrnes, Skamtind, Sandholmen og Skaret. I 1916 ble det så bygd skole i Rekvik og da flyttet barna fra Skamtind dit. Fra 1928 til 1950 var det en lærer, Harald Martinsen, som alene drev skolen.Rundt 1950 ble han skoleinspektør og måtte ha assistanse. Skolehuset besto av både lærerbolig og klasserom i samme bygg. Skolelokalet hadde noen stoler og benker. Til belysning brukte man tranlamper. Det var dårlig isolert og det kunne komme inn både snø og regn. Skolen fikk med tiden også bibliotek. Under krigen ble skolen rekvirert av tyskerne som brukte den til vaktlokale, og lager av diverse matvarer. Under disse årene måtte undervisningen foregå hjemme hos privatpersoner i bygda. I 1965 kunne ikke gammelskolen brukes lengre. Da måtte barna fare til Kaldfjorden for å gå på skole i noen år. Så 1980 var den nye skolen ferdig, og Ersfjordbotn hadde igjen barneskole i bygda.


== Referanser ==