jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Boliney

Boliney (Bayan ng Boliney, Abra) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Abra. Folkemengden var på 3 573 innbyggere i 2015.Boliney er inndelt i 8 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Buenavista (Agusan del Norte)

Buenavista (Bayan ng Buenavista) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Mindanao og tilhører provinsen Agusan del Norte. Folkemengden var på 61 614 innbyggere i 2015.


== Barangayer ==
Buenavista er inndelt i 25 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Bunawan

Bunawan (Bayan ng Bunawan) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Mindanao og tilhører provinsen Agusan del Sur. Folkemengden vat på 45 151 innbyggere i 2015.Bunawan er inndelt i 10 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Altavas

Altavas (Bayan ng Altavas) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Panay og tilhører provinsen Aklan. Folkemengden var på 24 619 innbyggere i 2015.Altavas er inndelt i 14 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Bacacay

Bacacay (Bayan ng Bacacay) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Albay. Folkemengden var i 2015 på 68 906 innbyggere.


== Barangayer ==
Bacacay deles inn i 56 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Anini-y

Anini-y (Bayan ng Anini-y) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Panay og tilhører provinsen Antique. Folkemengden var på 21 201 innbyggere i 2015.


== Barangayer ==
Anini-y er inndelt i 23 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Calanasan

Calanasan (Bayan ng Calanasan) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Apayao. Folkemengden var på 12 604 innbyggere i 2015.


== Barangayer ==
Calanasan er inndelt i 16 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Casiguran (Aurora)

Casiguran (Bayan ng Casiguran) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Aurora. Folkemengden var på 24 313 innbyggere i 2015.


== Barangayer ==
Casiguran er inndelt i 24 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Casiguran, Aurora – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Abucay

Abucay (Bayan ng Abucay) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Bataan. Folkemengden var på 39 880 innbyggere i 2015.


== Historie ==
Øygruppens første trykkpresse ble funnet i denne byen. Tomas Pinpin, den første filippinske trykker, lærte seg trykkekunsten fra presten Fray Francisco Blanca de San Jose og fra Juan de Vera, en kinesisk trykker, ved dominikaneruniversitetet Santo Tomás i Manila.
Den 23. juni 1647 stod det et heftig slag mellom nederlandske angripere og pampango forsvarere nær kirken i Abucay. Nesten 200 pampangoer ble tatt livet av, og 40 andre, sammen med  Pampangas spanske alcalde mayor Antonio de Cabrera og sominikanerprestene fader Geronimo Sotomayor og fader Tomas Ramos ble bragt til Batavia.


== Administrative enheter ==
Abucay deles inn i 9 barangayer.
Bangkal
Calaylayan (Pob.)
Capitangan
Gabon
Laon (Pob.)
Mabatang
Omboy
Salian
Wawa (Pob.)


== Referanser ==


== Kilder ==
2018 Philippine Standard Geographic Code (PSGC) Philippine Statistics Authority
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Mankayan

Mankayan (Bayan ng Mankayan) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Benguet. Folkemengden var på 35 953 innbyggere i 2015.Mankayan er inndelt i 12 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Itogon

Itogon (Bayan ng Itogon) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Benguet. Folkemengden var på 46 705 innbyggere.Itogon er inndelt i 9 barangayer.


== Billedgalleri ==


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Barlig

Barlig (Bayan ng Barlig) er en kommune på Filippinene. Kommunen tilhører Mountain Province og ligger på øya Luzon. Folkemengden var på 4 819 innbyggere i 2015.Barlig er inndelt i 11 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Friidrett under Mini-Stillehavslekene 2017

Friidrett under Pacific Mini Games 2017 ble arrangert fra 11. til 14. desember 2017 på Korman Stadium i Port Vila på Vanuatu.


== Deltakerland ==
18 lag deltok i friidrettskonkurransen. 


== Medaljetabell ==
Papua New Guinea toppet medaljetabellen, med 17 gullmedaljer. Vertlandet Vanuatu kom på fjerdeplass, med nest flest medaljer sammenlagt.   


== Medaljevinnere ==
██ Medalje ikke tildelt, eller ikke offisielt tellende


=== Menn ===


==== Parafriidrett ====


=== Kvinner ===


==== Parafriidrett ====


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater
Matthias Hagerup

Matthias Hagerup (født 1765 i Bjørnør, død 1. oktober 1822 i Christiania) var en norsk embetsmann og lærebokforfatter.


== Liv ==
Han var sønn av sognepresten Richard Hagerup (død 1784) og Malene Dorthea Wagenfeuer (død 1786). I 1785 ble han student fra Trondheim katedralskole og i 1799 cand. jur. fra Københavns Universitet. I København hadde han også studert moderne språk, slik at han kunne bli ansatt som språklærer ved Søkadetakademiet og det militære instituttet. Senere ble han lærer i naturrett og folkerett ved generalkvartermesterstaben. I 1811 ble han ansatt som sekretær ved De rejsendes Kontor under København politikammer, og fikk tittelen krigsråd.
I 1814 vendte Hagerup tilbake til Norge og ble ansatt som ekspedisjonssekretær ved den norske statsrådavdelingen i Stockholm. Her ble han i 1822 utnevnt til statssekretær. Ved kong Carl Johans kroning var han dessuten blitt utnevnt til riksherold.
I København utga han blant annet et par skrifter på fransk om Danmark og det danske språket, samt en fransk språklære på dansk. Han utga også biografier over Tordenskjold, Niels Juel og Christian IV. Videre utga han en juridisk lærebok kalt Den danske og norske Lovkyndighed i en sammenhengende Lærebygning (1804–05), og den praktiske håndboken Den norske Bondes juridiske Pligter og Rettigheder (1803). Den siste utkom i et tredje opplag i Christiania i 1816.


== Utmerkelser ==
Hagerup ble utnevnt til ridder av Nordstjerneordenen i 1818.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Halvorsen, J.B. (1888). Norsk Forfatter-Lexikon 1814-1880. Kristiania: Den Norske Forlagsforening. 


== Eksterne lenker ==
(no) Matthias Hagerup hos Norsk senter for forskningsdata
Jørgen Peter Jordhøy

Jørgen Peter Jordhøy (født 1797 i Lesja, død 22. mars 1873 på gården Sylte i Fræna) var en norsk prokurator og håndbokforfatter.


== Liv ==
Han var sønn av sognepresten i Lesja, Peder Alstrup Jordhøy (død 1820), og Sophie Amalie Nielsdatter Brandt. Etter å ha vært handelsbetjent tok han kjøpmannseksamen i 1822, og i 1826 norsk juridisk eksamen. Deretter var han fullmektig hos prokurator Delphin og hos fogden i Østerdalen, før han i 1831 flyttet til Christiania for å skrive bøker. I 1832 ble han utnevnt til underrettsprokurator i Romsdals amt, med bolig i Aukra.
Jordhøy ble skilt fra sin kone i 1833 på grunn av dårlig oppførsel mot henne. I 1856 ble han tiltalt for mishandling av en konkubine (samboer) og dømt til fengsel i 88 dager. I overretten ble straffen skjerpet til 96 dager, og i høyesterettsdom av 30. september 1857 ble han fradømt embetet som prokurator. Resten av livet tilbragte han i fattigdom i Fræna, og døde som fattiglem på gården Sylte.
Jordhøy utga en praktisk juridisk håndbok, Forsøg til en juridisk Haandbog for norske ulovkyndige Kjøbstædsindvaanere, i Særdeleshed Kjøbstædsborgere (1831), samt håndbøker om lensmenns (Den norske Lensmands vigtigste Pligter og Rettigheder, 1832) og presters (Den norske Præsts vigtigste Embedspligter, 1832) plikter og rettigheter. I 1846 utga han sitt eget tidsskrift fra Molde, Despoten eller den offentlige Myndigheds Misbrug i Norge. Dette utkom med fem nummer.


== Litteratur ==
Halvorsen, J.B. (1892). Norsk Forfatter-Lexikon 1814-1880. Kristiania: Den Norske Forlagsforening. 
Haukaas, Kaare (1992). norske rettslitteraturen - og dei som skreiv han. [Det juridiske fakultetsbibliotek]. s. 129. 
Finne-Grønn, S.H. (1928). Norges prokuratorer, sakførere og advokater 1660-1905. Den norske sakførerforening.
Paul Hjelm-Hansen

Paul Hjelm-Hansen (født 20. desember 1810 i Bergen, død 5. mai 1881 i Norway i Goodhue County i Minnesota) var en norsk journalist og redaktør.


== Liv ==
Han var sønn av sjømannen Torchildius Hansen og Anne Christine Petersen. I 1838 ble han gift med Trine Halling, en søster av sogneprest Honoratus Halling, men de ble senere separert.


=== I Norge ===
Som ung ble han ansatt på sorenskriverkontoret i Solør og fikk norsk juridisk eksamen i 1834. Deretter var han sorenskriverfullmektig på Ringerike og i Øvre Telemark, før han ble konstituert fogd og sakfører i Seljord. Ifølge Halvdan Koht forlot han Telemark i 1845 på grunn av «uheldige forretninger» og ble politisk forfatter. I 1846 utga han skriftet Norges Storthing i 1845, hvor han angrep både bondepartiet og embetspartiet.
Omkring 1848 var han ansatt som kopist i Revisjonsdepartementet. I 1849 kom han i kontakt med Marcus Thrane og ble forfatter til arbeiderbevegelsens politiske program, Arbeider-Foreningens Petition til H. M. Kong Oscar I, i 1850. Sammen med den slesvigske demokraten Harro Harring utga han samme år det radikale ukebladet Folkets Røst, og etter Harrings utvisning redigerte han det alene. Da bladet gikk inn etter tre måneder, forsøkte han å skape en fortsettelse i Tiden sammen med A. O. Vinje, men dette holdt bare fem uker. I disse bladene rettet Hjelm-Hansen sin kritikk mot alle kanter, også mot Marcus Thrane.
I 1851 ble Hjelm-Hansen redaktør for Drammens Tidende. Det var han som ansatte Vinje som avisens korrespondent i Christiania. Han la også om avisens politikk i demokratisk retning. Men etter et år måtte han gi opp og flyttet til Fredrikshald (Halden). I denne byen var han i 1854 redaktør for Smaalenenes Amtstidende, og fra 1855 til 1857 for Fredrikshalds Tilskuer, som han selv hadde grunnlagt. I 1858 bodde han i Christiania og skrev for Aftenbladet. Her ble han i 1860 redaktør for den nye avisen Christiania Nyheds- og Avertissementsblad.


=== I Amerika ===
Hjelm-Hansen skrev mye om den norske utvandringen til Amerika og årsakene til den. Våren 1867 dro han dit selv, hvor han først var representant for Selskabet for Folkeoplysningens Fremme. Han skrev en rekke artikler fra Amerika til Morgenbladet, men vendte aldri tilbake. Snart ble  han ble ansatt i redaksjonen av den ledende norsk-amerikanske avisen Fædrelandet & Emigranten i La Crosse i Wisconsin. I 1869 ble han sendt av regjeringen i Minnesota for å undersøke den nesten ukjente Red River-dalen i Minnesota. Skildringene hans fra dette området førte til at mange norske utvandrere slo seg ned her. Resten av livet var han journalist på forskjellige steder i Midtvesten.
Utenom det journalistiske arbeidet utga Hjelm-Hansen en praktisk juridisk håndbok, Juridisk-praktisk Haandbog for Ulovkyndige (1861) og et første hefte av Den norske Søret (1862). En skildring av Amerika (Om Nordamerika) ble utgitt som tilleggshefte til Folkevennen i 1874.


== Litteratur ==
Halvdan Koht: «Hjelm-Hansen, Paul», i Norsk biografisk leksikon. Oslo: Aschehoug. 1934. 
Halvorsen, J.B. (1888). Norsk Forfatter-Lexikon 1814-1880. Kristiania: Den Norske Forlagsforening.
Valencia (Bohol)

Valencia (Bayan ng Valencia) er en kommune på Filippinene. Kommunen tilhører provinsen Bohol og ligger på øya med samme navn. I 
 hadde Valencia 
28 392 innbyggere.


== Barangayer ==
Valencia er inndelt i 35 barangayer.

Adlawan
Anas
Anonang
Anoyon
Balingasao
Botong
Buyog
Canduao Occidental
Canduao Oriental
Canlusong
Canmanico
Cansibao
Catug-an
Cutcutan
Danao
Genoveva
Ginopolan
La Victoria
Lantang
Limocon
Loctob
Magsaysay
Marawis
Maubo
Nailo
Omjon
Pangi-an
Poblacion Occidental (Sawang)
Poblacion Oriental (Sur)
Simang
Taug
Tausion
Taytay
Ticum
Banderahan (Upper Ginopolan)


== Billedgalleri ==

		
		
		


== Referanser ==
Viveka Teräs

Viveka Helen Elisabeth Wikholm Teräs (født 1974 i Finland) er en norsk lokalpolitiker (H). 
Hun var varaordfører i Evenes kommune i Nordland fra 2015 til 2019. Teräs er fra Esbo i Finland, og flyttet til Evenes som 18-åring hvor hun arbeider som hjelpepleier.


== Referanser ==
Mandaluyong

Mandaluyong (offisielt City of Mandaluyong) er en by på øya Luzon på Filippinene. Den er en forstad til Manila og ligger i Metro Manila. Byen har 386 276 innbyggere (2015).Mandaluyong er inndelt i 27 smådistrikt, barangayer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mandaluyong – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
VM i bobsleigh og skeleton 2019

VM i bobsleigh og skeleton 2019 ble arrangert i Whistler i Canada fra 25. februar til 10. mars 2019.


== Medaljevinnere ==


=== Bobsleigh ===


=== Skeleton ===


=== Blandet ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Aleksander Olsen (fotballtrener)

Kristian Aleksander Olsen (født 21. mars 1984) er en norsk fotballtrener fra Gressvik i Fredrikstad, som er sportslig leder for SK Brann Kvinner.Han er utdannet kamp- og spilleranalytiker på Norges idrettshøgskole, og ble kåret til årets unge trener i Norge av Norsk Fotballtrenerforening i 2015.Olsen var selve drivkraften i oppstarten av supporterklubben Plankehaugen i 1999.


== Karriere ==


=== Vålerenga og Wang ===
Som 22-åring, underveis i trenerutdanningen ved Norges idrettshøgskole, ble Olsen i 2007 indnlemmet i Vålerenga Fotballs elitesatsing under Martin Andresen og gikk gradene som gutte-, junior- og rekruttrener, i tillegg til å gjøre analyser for eliteserielaget.I august 2013 tok Olsen over som sportssjef ved Wang Toppidrett Oslo, og 20. desember samme år tok han over som utviklingssjef i Vålerenga Fotball.


=== Fredrikstad og Wang ===
18. desember 2014 dro Olsen hjem til Fredrikstad og ble ny sportssjef på Wang Toppidrett Fredrikstad etter Tom Freddy Aune, samt assistenttrener i Fredrikstad Fotballklubb foran 2015-sesongen.20. november 2015 ble Olsen kåret til årets unge trener i Norge av Norsk Fotballtrenerforening.I desember 2018 ble Olsen ansatt som faglig ansvarlig i Fredrikstad Fotballklubbs utviklingsavdeling, hvor han sammen med tidligere landslagssjef Per-Mathias Høgmo skal «jobbe med å videreutvikle strukturen i utviklingsavdelingen og sørge for implementering og etterlevelse av FFK sitt gode og anerkjente planverk for utviklingsarbeidet».


=== Kolbotn og Wang ===
16.desember 2019 forlot Olsen FFK og startet som hovedtrener for Toppserielaget Kolbotn Fotball Kvinner. Han fortsette som Sportssjef på Wang Toppidrett Fredrikstad. 
I september 2022 ble det kjent at Olsen og resten av trenerteamet hadde bestemt seg for å gi seg etter sesongen. 18. oktober valgte styret i klubben og avskjedige Olsen med to kamper igjen av sesongen, i et forsøk på å redde klubben fra nedrykk.


=== SK Brann Kvinner ===
23. desember 2022 ble det kjent at Olsen var ansatt som sportslig leder for SK Brann Kvinner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Aleksander Olsen – Norges Fotballforbund
Australia under Kortbane-VM i svømming 2016

Australia deltok i Kortbane-VM i svømming 2016 i Windsor, Ontario i Canada fra 6. til 11. desember 2016.


== Medaljevinnere (ufullstendig) ==


== Resultater (ufullstendig) ==


=== Menn ===


== Referanser ==
USA under Kortbane-VM i svømming 2016

USA deltok under Kortbane-VM i svømming 2016 i Windsor, Ontario i Canada fra 6. - 11. desember 2016.


== Medaljevinnere (ufullstendig) ==


== Resultater (ufullstendig) ==


=== Menn ===


== Referanser ==
Ariastes

Ariastes er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, noe brede, langbeinte, lyst brunlige trebukker. Antennene er ganske tynne, litt kortere enn kroppen. Pronotum er trapesformet, lengre enn bredt, mye smalere enn dekkvingene, som er litt innbuktet i midten. Beina er lange, lårene litt fortykkede.


== Utbredelse ==
Artene er endemiske for Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Dorcasominae Lacordaire, 1868 (synonymer Apatophysinae, Apatophyseinae)
Stammen Apatophyseini - noen ganger slått sammen med Dorcasomini
Slekten Ariastes Fairmaire, 1896
Ariastes monostigma Fairmaire, 1896
Ariastes muellerae Vives, 2003


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Ariastes i Encyclopedia of Life 
(en) Ariastes i Global Biodiversity Information Facility 
Ariastes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Ariastes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oversikt over artene Arkivert 14. desember 2018 hos Wayback Machine.
Bilder av artene Arkivert 18. desember 2018 hos Wayback Machine.
Eupalelius

Eupalelius er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).


== Utbredelse ==
Artene er endemiske for Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Dorcasominae Lacordaire, 1868 (synonymer Apatophysinae, Apatophyseinae)
Stammen Apatophyseini - noen ganger slått sammen med Dorcasomini
Slekten Eupalelius Fairmaire, 1896
Eupalelius scapulatus Fairmaire, 1896


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Eupalelius i Encyclopedia of Life 
(en) Eupalelius i Global Biodiversity Information Facility 
Eupalelius – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Eupalelius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oversikt over artene Arkivert 14. desember 2018 hos Wayback Machine.
Bilder av artene Arkivert 18. desember 2018 hos Wayback Machine.
Stenoxotus

Stenoxotus er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, langbeinte, brunrøde til svarte trebukker. Dekkvingene er kraftig innsnevret bakover, bakerst som tynne fliker, og når ikke til bakkroppsspissen. Antennene er ganske tynne, omtrent så lange som kroppen. Hodet er snuteformet forlenget, med små, utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet sekskantet, smalere foran enn ban, mye smalere enn dekkvingene ves roten. Beina er lange, lårene litt fortykkede.


== Utbredelse ==
Artene er endemiske for Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Dorcasominae Lacordaire, 1868 (synonymer Apatophysinae, Apatophyseinae)
Stammen Apatophyseini - noen ganger slått sammen med Dorcasomini
Slekten Stenoxotus Fairmaire, 1896
Stenoxotus bertiae Vives, 2004
Stenoxotus humberti Villiers, Quentin & Vives, 2011
Stenoxotus nigripes Villiers, Quentin & Vives, 2011
Stenoxotus ochreoruber Fairmaire, 1896
Stenoxotus stenopteroides Villiers, Quentin & Vives, 2011
Stenoxotus viossati Villiers, Quentin & Vives, 2011


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Stenoxotus i Encyclopedia of Life 
(en) Stenoxotus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Stenoxotus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stenoxotus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Stenoxotus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oversikt over artene Arkivert 14. desember 2018 hos Wayback Machine.
Bilder av artene Arkivert 18. desember 2018 hos Wayback Machine.
Xanthopiodus

Xanthopiodus er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, brunlige trebukker. Antennene er ganske tynne, en del kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet, bredere enn langt, smalere foran enn bak. Dekkvingene er litt utvidete bakover, med et par korte, opphøyde lengderibber. Beina er middels lange, lårene litt fortykkede.


== Utbredelse ==
Artene er endemiske for Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Dorcasominae Lacordaire, 1868 (synonymer Apatophysinae, Apatophyseinae)
Stammen Apatophyseini - noen ganger slått sammen med Dorcasomini
Slekten Xanthopiodus Fairmaire, 1897
Xanthopiodus angulicollis Fairmaire, 1897
Xanthopiodus hiekei Vives, 2001
Xanthopiodus oculatus Villiers, Quentin & Vives, 2011


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Xanthopiodus i Encyclopedia of Life 
(en) Xanthopiodus i Global Biodiversity Information Facility 
Xanthopiodus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Xanthopiodus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oversikt over artene Arkivert 14. desember 2018 hos Wayback Machine.
Bilder av artene Arkivert 18. desember 2018 hos Wayback Machine.
Zulphis

Zulphis er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, mørkt brunlig trebukk med lyse lengdestriper på dekkvingene. Antennene er ganske tynne, noe lengre enn kroppen, hvert ledd med lys rot og svart spiss. Pronotum er nesten sylindrisk med en liten tann på hver side. Dekkvingene er jevnbrede, nokså lange, med lyse tegninger. I den fremre delen er det tre lengdestriper på hver dekkvinge, disse står skrått ovenfor hverandre slik at de til sammen danner en "V". Nær spissen er det to gaffeldelte, lyse striper. Beina er middels lange, slanke.


== Utbredelse ==
Artene er endemiske for Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Dorcasominae Lacordaire, 1868 (synonymer Apatophysinae, Apatophyseinae)
Stammen Apatophyseini - noen ganger slått sammen med Dorcasomini
Slekten Zulphis Fairmaire, 1893
Zulphis subfasciata Fairmaire, 1893


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Zulphis i Encyclopedia of Life 
(en) Zulphis i Global Biodiversity Information Facility 
Zulphis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Zulphis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oversikt over artene Arkivert 14. desember 2018 hos Wayback Machine.
Bilder av artene Arkivert 18. desember 2018 hos Wayback Machine.