jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Klippfiskboller

Klippfiskboller eller bolinos er boller laget av poteter og klippfisk. Bolinos er kortform av det portugisiske Bolinhos de bacalhau; dette er navnet som brukes i Nord-Portugal og Brasil; direkte oversatt til norsk, "torskekaker".Pastéis de bacalhau er navnet som brukes i Lisboa-området og i sentrale og sørlige strøk av Portugal.
Klippfiskbollene lages vanligvis av en deig som består av poteter, klippfisk, egg, persille og løk. Bollene formes ved hjelp av to skjeer, de sprøstekes og serveres varme eller kalde. De serveres gjerne før måltidet som en forrett. Men de kan også være hovedrett og serveres da vanligvis med ris, salat og oliven. Ideelt sett bør de være litt sprø på utsiden og myke og med litt kremet konsistens på innsiden.


== Se også ==
Bacalao
Klippfisk


== Referanser ==
Hviterusslands herrelandslag i volleyball

Hviterusslands herrelandslag i volleyball er det hviterussiske landslaget i volleyball for menn som konkurrerer for Hviterussland under Sommer-OL, Volleyball-VM og Volleyball-EM. Landslaget er rangert som nummer 50 på FIVBs verdensranking.


== Se også ==
Hviterusslands kvinnelandslag i volleyball


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Profil hos FIVB.org
Hviterusslands kvinnelandslag i volleyball

Hviterusslands kvinnelandslag i volleyball er det hviterussiske landslaget i volleyball for kvinner som konkurrerer for Hviterussland under Sommer-OL, Volleyball-VM og Volleyball-EM. Landslaget er rangert som nummer 45 på FIVBs verdensranking.


== Se også ==
Hviterusslands herrelandslag i volleyball


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Profil hos FIVB.org
Utnes

Utnes er ei bygd i Vefsn kommune i Nordland. Den ligger sør for Drevland, og sørøst for Orsdalselva. Det regnes som sikkert at Utnes er an av de eldste gårdene i Vefsn, men det finnes gravrøyser som man går ut fra skriver seg fra 400-600 e.Kr. Hvem av gårdene på denne siden av fjorden er usikkert, men det regnes som temmelig sikkert at både Drevland og Utnes drev med lenge før Vikingtiden.


== Samferdsel ==
Utnes fikk ikke veiforbindelse til resten av kommunen før 1952, da brua over Drevjo (Drevjeelva) ble åpnet. Sjøveien har altså vært den naturlige trafikkåre til bygda, helt fra før Vikingtiden, og fram til 1952.


== Skole og skolekretser ==
I perioden med omgangsskole var Utnes og Drevland en skolekrets. De som er født på 1900-tallet gikk til skolen på Stuvland, en strekning på en halv mil.


== Referanser ==
Betty Parris

Elizabeth «Betty» Parris (født 28. november 1682, død 21. mars 1760) var en av de unge jentene som anklaget andre personer for å være hekser under hekseprosessene i Salem. Hun var en ung pike, bare ni år gammel da det ble sagt at hun var fordervet av hekser og hadde en sykdom som ble beskrevet som epileptiske rykninger. Av disse rykningene begynte hun å skrike mye, kaste ting rundt seg og fordrev seg i merkelige posisjoner. I tillegg begynte hun å skrike av sprøyter som legen satt. Av disse merkelige forstandene ble tre kvinner anklaget for å hatt fordrevet henne med svart magi, også kalt hekseri.
Søttaren

Søttaren er en liten gård i Vefsn kommune i Nordland. Gården ligger for seg selv ved Vefsnfjorden, ca. 2 mil nordvest for Mosjøen, nesten 3 mil etter landevegen. Det er ikke noe stort gårdsbruk, det er i alt ca 29 mål jord, men likevel er Søttaren trolig en gammel gård.


== Samferdsel ==
Søttaren har vært avhengig av transport sjøveien helt fram til 1960-tallet. Fylkesvei 78 mellom Drevja og Leirfjord, passerte Søttaren. Den ble påbegynt på 1930-tallet, og åpnet i 1962. Veien ble godkjent som riksvei den 1. januar 1964. Høsten 1962 kunne de første bilene kjøre fra Mosjøen til Leirfjord på en den gang høyst uferdig "anleggsvei". Veien mellom Stuvland og Kviting hadde da en lengde på 25 613 meter, og er en av de mer krevende veiprosjekter i landsdelens historie. Veien går langs stupbratte fjellsider, og vekselvis gjennom tunneler. I 2014 ble Toventunnelen åpnet, og gjennomfartsveien mellom Vefsn og Leirfjorden (Helgeland) forbi Søttaren ble stengt. Denne veien har vært utfordrende på grunn av rasfare så lenge den har vært åpen for trafikk.


== Referanser ==
Pyrostegia venusta

Pyrostegia venusta er en klatrende busk i trompettrefamilien.
Bladene er sammensatte og består som regel av to eggformede, tilspissede, helrandete småblad og en tredelt slyngtråd. Bladstilken er tett håret. Blomsterstanden er en topp som er endestilt eller sitter i bladhjørnene. Begerrøret er klokkeformet. Kronrøret er rørformet, 5–7,5 cm langt og oransje eller rødoransje. Det er fire ovale, tilbakebøyde kronfliker, og en av flikene har et dypt hakk. 
Det er fire fertile pollenbærere og én steril (et staminodium). Griffelen og de fertile pollenbærerne stikker ut av kronrøret. Blomstene er tilpasset pollinering av kolibrier. Frukten er en linjeformet kapsel som åpner seg på langs og slipper ut vingete frø.
Pyrostegia venusta vokser vilt på cerradoen i Brasil. Den er en populær hageplante i tropiske og subtropiske strøk. I brasiliansk folkemedisin er den tradisjonelt brukt mot diaré, vitiligo og luftveisplager.


== Galleri ==

		
		
		


== Litteratur ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 420. ISBN 0-7136-7015-0. 
N.M. Mostafa, O. El-Dahshan og A.N.B. Singab (2013). «Pyrostegia venusta (Ker Gawl.) Miers: a botanical, pharmacological and phytochemical review». Medicinal & Aromatic Plants. 2 (3): 1000123. ISSN 2167-0412. doi:10.4172/2167-0412.1000123. 
A. Pool (2008). «A review of the genus Pyrostegia (Bignoniaceae)». Annals of the Missouri Botanical Garden. 95 (3): 495–510. ISSN 2162-4372. doi:10.3417/2003090. 


== Eksterne lenker ==
(en) Pyrostegia venusta i Encyclopedia of Life 
(en) Pyrostegia venusta i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pyrostegia venusta hos ITIS 
(en) Pyrostegia venusta hos NCBI 
(en) Pyrostegia venusta hos The International Plant Names Index 
(en) Pyrostegia venusta hos Tropicos 
(en) Kategori:Pyrostegia venusta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pyrostegia venusta – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pyrostegia venusta – detaljert informasjon på Wikispecies
Amphilophium buccinatorium

Amphilophium buccinatorium er en busk i trompettrefamilien. 
Den er eviggrønn og har en klatrende vekst. Bladene er sammensatte og består av to elliptiske til ovale småblad og én tredelt slyngtråd. Småbladene er skinnende grønne på oversiden og hårete under. Blomstene sitter i endestilte klaser. De er blodrøde med gul basis, trompetformede og 4,5–5,5 cm lange. 
Arten vokser vilt i Mexico og dyrkes som hageplante i varme strøk. Den finnes forvillet på Gran Canaria og Sicilia.  
De vitenskapelige navnene Distictis buccinatoria, Bignonia buccinatoria og Phaedranthus buccinatorius brukes også om denne planten, men en taksonomisk revisjon fra 2014 plasserer den i Amphilophium.


== Litteratur ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 420. ISBN 0-7136-7015-0. 
L.G. Lohmann og C.M. Taylor (2014). «A new generic classification of tribe Bignonieae (Bignoniaceae)». Annals of the Missouri Botanical Garden. 99 (3): 348–489. ISSN 2162-4372. doi:10.3417/2003187. 
E. von Raab-Straube (2018). «Distictis buccinatoria». Bignoniaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 9. november 2018. 


== Eksterne lenker ==
(en) Amphilophium buccinatorium i Encyclopedia of Life 
(en) Amphilophium buccinatorium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amphilophium buccinatorium hos NCBI 
(en) Amphilophium buccinatorium hos The International Plant Names Index 
(en) Amphilophium buccinatorium hos Tropicos 
(en) Kategori:Amphilophium buccinatorium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amphilophium buccinatorium – detaljert informasjon på Wikispecies
AirPods

AirPods er et sett trådløse Bluetooth-hodetelefoner produsert av Apple. De ble lansert den 13. desember 2016. AirPods kommer sammen med et ladeetui, som lader AirPods trådløst.Batteritiden er 5 timer per AirPod og 24 timer med ladeetuiet. AirPods kommer med Apples trødlåse chip W1, som gjør oppkobling enkelt, og de kobler seg lett opp til alle Apple-enheter. AirPods har taleassistenten Siri innebygget, som gjør at man kan ha telefonsamtaler, regulere volumet, spille av musikk og få veivisninger. AirPods setter musikken automatisk på pause når man tar dem ut av ørene, som er mulig på grunn av sensorene i AirPods.


== Referanser ==
Severija Janušauskaitė

Severija Janušauskaitė (født 22. oktober 1981 i Šiauliai i sovjetrepublikken Litauen i Sovjetunionen) er en litauisk teater- og filmskuespiller, regissør og komponist.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Severija Janušauskaitės mor var lærerinne, faren elektroingeniør. I skolealderen fikk hun med seg kunstkurs og gikk på musikkskole, og begynte å komponere, blant annet skrev hun musikk til dukketater. I 2005 tok hun avslutningseksamen ved Det litauiske musikk- og teaterakademi.


=== Karriere ===
I 2014 ble hun kjent i Russland med rollen som Margarita i Anna Melikjans film Zvezda (russisk: Звезда – stjernen). Hun medvirket i mange flere russiske filmer og serier, som i Krëstnyj (Крёстный; 2014), som Brynhild i komedien Norveg (Норвег; 2015), Ryba-metsjta (Рыба-мечта – drømmefisk, 2016) og Optimisty (Оптимисты – optimister; 2017). Mellom 2004 og 2018 hadde hun roller i mer enn et dusin filmer og serier. Hun spilte også i den norske Honningfellen (2007) som Vaida Balandytė, og den svenske Kronjuvelerna som en fangevokter (2011).  
I Tyskland og internasjonalt ble kjent i rollen som Svetlana Sorokina i fjernsynsserien Babylon Berlin, der hun også sang tittelsangen «Zu Asche, zu Staub».Hun er gift med regissøren for dukketeateret i Vilnius og har en sønn fra sitt første ekteskap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Severija Janusauskaite – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Severija Janušauskaitė på Internet Movie Database 
(fr) Severija Janušauskaitė på Allociné 
(en) Severija Janušauskaitė hos The Movie Database 
(en) Severija Janušauskaitė på MusicBrainz
Proklameringen av republikk i Tyskland

Proklameringen av republikk i Tyskland fant sted to ganger den 9. november 1918 i Berlin – av SPD-politikeren Philipp Scheidemann under et borgerlig-demokratisk styre og av lederen av det kommunistiske Spartakusforbundet, Karl Liebknecht.
Bare Scheidemanns proklamering ble effektiv. SPD og de borgerlige-demokratiske partiene baserte seg på idéer som stammet fra enkelte borgerkrigslignende opprør: Det tyske rike var et monarki med en parlamentarisk-demokratisk republikk og en liberal forfatning. Scheidemanns proklamering markerte slutten på det tyske keiserrike og begynnelsen på Weimarrepublikken, den første republikk som omfattet hele den tyske nasjonalstaten.


== Referanser ==
CD Santa Clara

Clube Desportivo Santa Clara er en portugisisk fotballklubb fra byen Ponta Delgada på øygruppa Azorene.


== Sesonger ==


== Spillerstall ==
Oppdatert 31. oktober 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Bezirk Wedding

Bezirk Wedding var en forvaltningsenhet i Berlin, grunnlagt i 1920 ved etableringen av Stor-Berlin. Under forvaltningsreformen i 2001 gikk den inn i Bezirk Mitte. Deretter ble det tidligere Bezirk Wedding oppdelt i delbydelene (ortsteil) Wedding und Gesundbrunnen. Bezirk Wedding tilhørte fransk sektor av Vest-Berlin.
		
		


== Referanser ==
Geavhta

Geavhta er en regulert innsjø sørøst for Tärnaby i Storuman kommune i Sverige. Sjøen gjennomstrømmes av Umeälven, og består av de to delene Geavhta og Luvlie Geavhta, forbundet med det 200-600 meter brede Sundet. Sjøen flyter også sammen med den nedenforliggende Aavjaevrie når den regulerte vannstanden er høy. Sjøen ligger om lag 438 meter over havet, og dekker 31,6 kvadratkilometer. 
Den hydrologiske tilstanden er karakterisert som utilfredsstillende, vesentlig på grunn av vannstandsvariasjoner.Europavei 12 går langs østsiden av sjøen i hele dens lengde.


== Referanser ==
Rue Pouchet

Rue Pouchet er en gate i quartier des Épinettes i 17. arrondissement i Paris.
Gaten har sitt navn etter den franske forretningsmann Louis Ézéchiel Pouchet (1748-1809).
Den gamle «rue du Port Saint-Ouen» sluttet ved boulevard Bessières, men i 1863 ble den forlenget, og forløengelsen fikk i 1875 navnet «rue Pouchet».


== Billedgalleri ==

		
		


== Referanser ==
Båtbuss (Karlstad)

Båtbuss er begrepet på en passasjerbåttrafikklinje i den svenske byen Karlstad opprettet av Karlstads og Hammarö kommuner for en del av den lokale kollektivtrafikken. Passasjerbåtene består stort sett av eldre sightseeingbåter med en tidstabell som er integrert med den øvrige busstrafikken.
Historien begynte i 2009 da busstrafikkselskapet Karlstadbuss med hjelp av rederiet Sola-Båten Rederi AB opprettet den såkalte Båtbusstrafik mellom Karlstad og Hammerö med båtene M/S «Sola III» bygd i 1950 og M/S «Sola IV» bygd i 1946. To år senere ble båten M/S «Nobella» kjøpt fra Bergslagskanalen og omdøpt til M/S «Sola V». I det samme året ble båtbusstrafikken utviklet med oppkjøpet av rederiet Tärnaline AB i Mellerud så man fikk tak på fire ekstra båter; M/S «Dalsland» bygd i 1949, M/S «Tärnan» bygd i 1948, M/S «Laxen» bygd i 1947 og M/S «Omega» i 1961. 
Etter Tärnaline AB gikk konkurs i våren 2014 måtte båtbusstrafikken omorganiseres med det nye rederiet Karlstads Sjötrafik AB som deretter anskaffet seg tre nye båter; MS «Monica Zäta» bygd i 1980, MS «Zarah Leander» bygd i 1952 og MS «Hulda III» bygd i 1968. Medregnet disse var «Laxen» og MS «Strömkarlen» leiet fra disses eierskap.De svenske båtbussene har blitt populært som sightseeingbåter i sommersesongen ettersom de inngikk i busslinjene i sesongen 2014; Linje 91 Residenset-Mariebergsskogen, Linje 92 «Karlstad runt» , Linje 93 Inre Hamn, Linje 94 Karlstad-Skoghall, Linje 95 Karlstad-Hammarö-Kristinehamn. I tillegg til deres funksjon som sightseeingbåter for turister fungerte de også som regulære ferjebåter i sommertid for reisende. 


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Karlstadsbuss Båtbuss
Macrodorcas moellenkampi

Macrodorcas moellenkampi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (hannen ca. 25 millimeter), slank, halvblank, mørkt røbrunlig hjortebille. Hannen har lange, rette kjever med tenner bare i spissen. Pronotum er rundet, tydelig bredere enn dekkvingene. Hunnen er blank, forkroppen fint og jevnt punktert.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra det sørlige Kina (Sichuan, Yunnan).


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Gruppen Cladognathini
Slekten Macrodorcas Motschulsky, 1862
Underslekten Pogonodorcus Seguy, 1954
Macrodorcas moellenkampi (Nagel, 1924)
Macrodorcas moellenkampi bomansi (Lacroix, 1981)
Macrodorcas moellenkampi moellenkampi (Nagel, 1924)


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Macrodorcas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cladophyllus bousqueti

Cladophyllus bousqueti er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså liten (ca. 18 millimeter), noe bred, blankt svart hjortebille. Hannens kjever er litt korter enn hodet, knivformede med kraftig tenner på innersiden. Hodet er firkantet, bredt og grunt, U-formet innbuktet foran, med en oval grop innefor hvert fasettøye, nokså spredt og grovt punktert. Antennen har en fire-leddet vifte med nokså lange, rødlige blader. Pronotum er trapesformet, mye lengre enn bredt, betsydelig innsnevret ved roten, foran jevnt innbuktet, nokså blankt og fint punktert. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre", fint og jevnt punkterte. Beina er svarte.


== Utbredelse ==
Arten lever i grenseområdene mellom Myanmar og Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Cladognathini
Slekten Cladophyllus Houlbert, 1912
Cladophyllus bousqueti Boucher, 1996


== Eksterne lenker ==
(en) Cladophyllus bousqueti i Global Biodiversity Information Facility 
Cladophyllus bousqueti – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av Cladophyllus bousqueti
Bildegalleri
Vestre arktiske grenseområde

Vestre arktiske grenseområder er et grenseområde underlagt den russiske grensevakten med hovedkvarter i Murmansk. Grenseområdet ble etablert 1. april 2015. 
Ansvarområdet strekker seg fra norskegrensa i vest til Tajmyr i øst, og omfatter hovedsakelig kystlinjen og de russiske øyene i Nordishavet.


== Ansvarsområder ==
Før opprettelsen hadde grenseområdet en annen betegnelse og en annen inndeling. Det nye ansvarsområdet tar først og fremst for seg den 10 000 kilometer lange kystlinjen og de russiske øyene i Nordishavet. Oppgaven blir derfor hovedsakelig behandlet av den russiske kystvakta. Ansvaret for grensevakt på land, fra Treriksrøysa til Grense Jakobselv, ble overført til Karelen grenseområde i «de spesielle grenseområder» Murmansk oblast.
Fra 1. januar 2018 ble grenseområdet justert slik:
Kovdor rajon og Kandalaksja rajon i Murmansk oblast
Territoriell enhet Petsjenga rajon innenfor en arealstripe inkludert kystlinjen fra Varangerfjorden til vestsiden av Petsjengafjorden, tettstedet Liinakhamari, men ikke Grense Jakobselv, Høyde 503 Pisaritunturi og Petsjenga.
Øyene utenfor Murmansk oblast, men ikke øyene i Kvitsjøen.
Arkhangelsk oblast, Nenets autonome okrug, Jamalo-Nenetsk autonome okrug og Krasnojarsk kraj


== Hendelser ==
I mai 2017 ble reketråleren «Remøy» arrestert for ulovlig reketråling og ført til Murmansk, hvor mannskapet ble liggende i flere uker
I juni 2017 ble tråleren «Omega» arrestert for tyvfiske av kamtsjatkakrabbe i Barentshavet. Tråleren ble bordet fra et grensevaktskip og et helikopter med SPETSNAZ-soldater.


== Referanser ==


== Kilder ==
https://www.vestfor.ru/doc.html?id=3000195
http://zakupki.gov.ru/epz/organization/view/info.html?organizationCode=08491000029
https://regnum.ru/news/1890766.html
http://nord-news.ru/news/2017/12/12/?newsid=98891
https://gov-murman.ru/info/news/198017/
https://www.korabel.ru/catalogue/company/pogranichnoe_upravlenie_federalnoy_sluzhby_bezopasnosti_rossiyskoy_federacii_po_zapadnomu_arkticheskomu_rayonu.html
https://arhzan.ru/employer/detail/?companyId=577f9bbf-d833-4e91-9a42-192c88f720ff
http://ps.fsb.ru/department.htm Arkivert 21. desember 2015 hos Wayback Machine.
Conrad Nicolai Schwachs selvbiografi

Conrad Nicolai Schwachs selvbiografi fra tidlig 1800-tall er innlemmet i Norges dokumentarv, et register over de viktigste dokumentene i norsk historie. Registeret er en nasjonal utgave av UNESCOs verdensminne-program (Memory of the World).
Selvbiografien til Conrad Nicolai Schwach befinner seg på KUBEN i Arendal. Den er håndskreven og har tittelen Erindringer af mit Liv. Den gir et enestående tidsbilde av Norge i perioden 1790-1830. Manuskriptet kunne ikke publiseres i sin samtid, og dets eksistens ble først kjent på 1960-tallet.


== Nominasjonen ==
Selvbiografien ble innlemmet i Norges dokumentarv i 2016. I nominasjonen skriver juryen: «Verket har en spesiell betydning ved å ta oss med bak fasaden til den kulturelle og politiske eliten som særlig bidro til å forme den vordende norske nasjonen i tiårene etter 1814»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter Conrad Nicolai Schwachs selvbiografi på Arkivportalen
João Lourenço

João Manuel Gonçalves Lourenço (født 5. mars 1954 i Lobito) er en angolansk general og politiker. Han var generalsekretær for MPLA mellom 1998 og 2003 og ble forsvarsminister  i 2014.
Lourenço ble valgt tll Angolas tredje president den 23. august 2017.


== Referanser ==
Bergsnevet

Bergsnevet er ei bygd i Vefsn som ligger like nordøst for Nyland i Drevjadalen. Her ligger en håndfull gårder som utgjør bygda; Bergsnevet (på dialekt; Bærsnæven). Bergsnevgårdene rår over et samlet areal på rundt 2000 dekar. Rundt 900 dekar av dette er skog. Bygda grenser i sørvest mot Nyland ved Storhaugen. Videre grenser den i utmarka mot Granåsen i sør. Mot øst ligger Brattbakken, og Drevjo (Drevjeelva) utgjør grensen mot nordvest.


== Navn og etymologi ==
Statens kartverk har besluttet å skrive navnet som Bergsnevet. På lokal dialekt har plassen så langt man kan huske blitt uttalt «Bærsnæven.» I dokumenter fra 1600-tallet, er stedet beskrevet som henholdsvis; «Bersneff,» og «Bersnoff.» Det finnes flere teorier om opphavet til dette stedsnavnet, men det finnes ikke noen absolutt sikker forklaring på dette, bare forskjellige sannsynligheter for ulike teorier.


== Historie ==
Bergsnev ble delt fra Nyland (Vefsn) som i sin tid var en del av krongodset, og følgelig tilhørte derfor var Bergsnevet Kongens eiendom. I 1664/66 ble krongodset solgt til Johan Irgens. På 1800-tallet ble Bergsnevet forvaltet som en del av de Angellske Stiftelser, helt til det på slutten av 1800-tallet ble gitt adgang til leilendingene å kjøpe de gårdene de selv drev. Det ble da kjøpt ut fire bruk i tidsrommet 1897-1912.


== Skole og skolekretser ==
Den tiden det var vanlig med omgangsskoler, utgjorde Bergsnevet, Brattbakken og Forsmo en skolekrets. I 1861 ble denne skolekretsen utvidet, og skolekommisjonen ville legge undervisningen til et leidd lokale på Brattbakken. Foreldrene på Bergsnevet ville heller sende elevene til Stuvland. Denne skoleveien til Stuvland var imidlertid problematisk, fordi barna måtte krysse Drevjo (Drevjeelva) i alle slags værforhold. Det ble derfor besluttet å sende elevene fra Bergsnevet til Holand, en strekning på 4,6 km. Denne ordningen varte i fem år, til det ble bygget bru over Drevjo mellom Nyland og Stuvland. Etter det har elever fra Bergsnevet gått på Stuvland skole fram til Granmoen skole sto ferdig i 1969.


== Samferdsel ==
Bergsnevveien mellom Nyland og Bergsnevet sto ferdig for biltrafikk i 1956. I 1960/61 ble denne veien videreført over Brattbakkengan til Brattbakken. Før dette hadde Bergsnevet bare hatt veiforbidelse for hester og fotgjengere. I 2014 ble det åpna en ny fylkesvei over Bergsnevet. Denne veien går i tunnel (Bergsnevtunnelen) gjennom Bergsnevaksla.
Nordlandsbanen går forbi Bergsnevet, og gårdene måtte avgi mye land da den ble bygget. Nærmeste stasjon for folket på Bergsnevet var stasjonen på Nyland (Vefsn) (Holandsvika). Denne stasjonen ble stengt i 1989.


== Referanser ==
Allopeplus

Allopeplus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, nokså bred, blank, svart trebukk med en bred, gul flekk på dekkvingene. Antennene er kraftige og sagtakkede, omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er trapesformet. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er middels lange, lårene nokså slanke, røde på bakbeina.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Trachyderini
Slekten Allopeplus Zajciw, 1961
Allopeplus cordifer Zajciw, 1961


== Kilder ==
Liste over arter, med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 6. november 2018 hos Wayback Machine.
(en) Allopeplus i Encyclopedia of Life 
(en) Allopeplus i Global Biodiversity Information Facility 
Allopeplus cordifer – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Cerambycinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons