jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nicolas Pépé

Nicolas Pépé (født 29. mai 1995) er en franskfødt ivoriansk fotballspiller som spiller for Nice, på lån fra den engelske klubben Arsenal FC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicolas Pépé – UEFA 
(fr) Nicolas Pépé – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Nicolas Pépé – LÉquipe 
(en) Nicolas Pépé – Transfermarkt 
(en) Nicolas Pépé – national-football-teams.com 
(en) Nicolas Pépé – WorldFootball.net 
(en) Nicolas Pépé – Soccerbase.com 
(en) Nicolas Pépé – FootballDatabase.eu 
(en) Nicolas Pépé – Soccerway 
(en) Nicolas Pépé – PlaymakerStats.com
Romane Dieu

Romane Dieu (født 19. desember 2000 i Albertville) er en fransk skihopper, som representerer CS Courchevel.
Dieu deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer, der hun endte på 8.-plass i normalbakken og 5.-plass i mikslagkonkurransen.
Hun debuterte i verdenscupen den 28. januar 2017 i Râșnov, hvor Dieu ikke kvalifiserte seg til finaleomgangen med en 34.-plass.
Dieu tok lagbronse med de franske juniorjentene under Junior-VM på ski 2018 i Kandersteg, på lag med Océane Paillard, Joséphine Pagnier og Lucile Morat.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Romane Dieu – Olympics.com 
(en) Romane Dieu – Olympedia 
(fr) Romane Dieu – Frankrikes olympiske komité 
(fr) Romane Dieu – Frankrikes olympiske komité 
(en) Romane Dieu – FIS (kombinert) 
(en) Romane Dieu – FIS (skihopping) 
(pl) Romane Dieu – skijumping.pl
Olivia Williams

Olivia Haigh Williams (født 26. juli 1968 i Camden Town, London) er en britisk skuespiller.
Hun gikk ut fra South Hampstead High School, en jenteskole i Hampstead, London. Deretter tok studerte hun engelsk litteratur ved University of Cambridge. Williams studerte drama ved Bristol Old Vic Theatre School i to år, og arbeidet deretter tre år ved Royal Shakespeare Company.


== Filmografi ==
1997 - The Postman som Abby
1999 - Den sjette sansen som Anna Crowe
2009 - An Education som som Miss Stubbs
2010 - Polanskis Skyggen som Ruth Lang
2011 - Hanna som Rachel.
2012 - Anna Karenina som grevinne Vronskaya
2012 - Hyde Park on Hudson som USAs førstedame Eleanor Roosevelt
2013 - Justin og de tapre riddere som dronningen
2014 - Seventh Son - Den siste lærling som Mam
2014 - Sabotage som Caroline Brentwood
2017 - Hotell Halcyon som Lady Hamilton.
2017 - Victoria & Abdul som Jane Spencer.
2020 - The Father som Catherine / Laura / Anne


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olivia Williams på Internet Movie Database 
(sv) Olivia Williams i Svensk Filmdatabas 
(da) Olivia Williams på Filmdatabasen 
(da) Olivia Williams på Scope 
(fr) Olivia Williams på Allociné 
(en) Olivia Williams på AllMovie 
(en) Olivia Williams hos Rotten Tomatoes 
(en) Olivia Williams hos The Movie Database
Julia Huber

Julia Huber (født 29. november 1998) er en østerriksk skihopper som representerer CS Courchevel. Hun debuterte i verdenscupen 1. februar 2014 på hjemmebane i Hinzenbach, men klarte ikke å kvalifisere seg til finaleomgangen med bare en 43.-plass.
Hun deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer, der Huber endte på 5.-plass i normalbakken og tok bronsemedalje i mikslagkonkurransen.
Hun tok lagbronse med de østerrikske juniorjentene under Junior-VM på ski 2017 i Park City sammen med Claudia Purker, Sophie Mair og Elisabeth Raudaschl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julia Huber – Olympedia 
(en) Julia Huber – FIS (kombinert) 
(en) Julia Huber – FIS (skihopping) 
(pl) Julia Huber – skijumping.pl
Masamitsu Itō

Masamitsu Itō (japansk: 伊藤将充; født 27. februar 1998 i Shimokawa) er en japansk skihopper, som representerer Tsuchiya Home Ski Team.
Itō debuterte i verdenscupen den 31. januar 2016 på hjemmebane i Sapporo, hvor han ikke klarte å kvalifisere seg til finaleomgangen med en 45.-plass.
Han deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer, der Itō endte rett utenfor pallen med 4.-plass i normalbakken og to dager senere endte på 8.-plass i mikslagkonkurransen.
Itō tok bronse i lagkonkurransen under Junior-VM på ski 2016 i Râșnov, sammen med Yūken Iwasa, Minami Watanabe og Ryōyū Kobayashi.
Under Junior-VM på ski 2017 i Park City kopierte Itō bronsemedaljen fra lagkonkurransen i Râșnov, denne gang på lag med Minami Watanabe, Fumika Segawa og Yūken Iwasa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Masamitsu Itō – Olympedia 
(en) Masamitsu Itō – FIS (skihopping) 
(pl) Masamitsu Itō – skijumping.pl
Paraselenis

Paraselenis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. 


== Utseende ==
Middelsstore, bredt ovale, mer eller mindre gule (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbiller, pronotum gjerne mørkere. Dekkvingene framhjørner er litt framskytende. Hodet er vanligvis synlig ovenfra, antennene omtrent så lange som pronotums bredde. Pronotum er avrundet, noe smalere enn dekkvingene, danner ikke en kontinuerlig kurve med dem. Dekkvingene er nesten sirkelrunde, kan være noe tilspisset bak. Beina er nokså korte. 


== Levevis ==
Slekten ser ut for det meste å leve på planter i vindelfamilien inkludert søtpotet, men kan også finnes på rubladfamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, mest i den sørlige delen.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Mesomphaliini Hope, 1840
slekten Paraselenis Spaeth, 1913
underslekten Paraselenis (i snever forstand)
Paraselenis albida Spaeth, 1913
Paraselenis axillaris (Sahlberg, 1823)
underslekten Pseudechoma Spaeth, 1913
Paraselenis marginipennis (Spaeth, 1907)
underslekten Spaethiechoma Hincks, 1950
Paraselenis amplicollis (Spaeth, 1907)
Paraselenis aulica (Boheman, 1854)
Paraselenis brunnidorsis (Spaeth, 1902)
Paraselenis collata (Boheman, 1854)
Paraselenis contemta (Spaeth, 1907)
Paraselenis decipiens (Boheman, 1854)
Paraselenis dichroa (Germar, 1824)
Paraselenis filia (Spaeth, 1907)
Paraselenis flava (Linnaeus, 1758)
Paraselenis flavata (Boheman, 1854)
Paraselenis flavopunctata Borowiec, 2003
Paraselenis generosa (Boheman, 1854)
Paraselenis hyalina (Boheman, 1854)
Paraselenis jugata (Boheman, 1854)
Paraselenis multisinuata (Spaeth, 1909)
Paraselenis nigropunctata Borowiec, 2003
Paraselenis normalis (Germar, 1824)
Paraselenis nupta (Boheman, 1854)
Paraselenis punctata (Spaeth, 1907)
Paraselenis puncticollis (Spaeth, 1907)
Paraselenis saltaensis Borowiec, 2002
Paraselenis scapulosa (Boheman, 1854)
Paraselenis solieri (Boheman, 1854)
Paraselenis suspecta (Spaeth, 1907)
Paraselenis tersa (Boheman, 1854)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paraselenis i Encyclopedia of Life 
(en) Paraselenis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Paraselenis hos ITIS 
(en) Paraselenis hos NCBI 
Paraselenis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nettside om slekten
Paraselenis på ITIS
1612 i Sverige

Begivenheter i året 1612 i Sverige.


== Statsledere ==
Monark – Gustav II Adolf (1611–1632)


== Hendelser ==
6. januar – Axel Oxenstierna utnevnes til svensk rikskansler, og dermed kongens nærmeste rådgiver, en post som han kommer att inneha i 42 år, fram til sin død 1654.
12. januar – Den skånske byen Vä blir brent ned av svenskene.
27. januar – Kalmarkrigen: Danskene mislykkes med å storme befestningen Gullberg ved Göteborg. Svenskene står imot fem stormningsforsøk på seks timer. Danskene inntar isteden byen Lödöse som svenskene imidlertid tok tilbake i februar.
11. februar – Svenskene under Gustav II Adolf beseires av danske forbund i slaget ved Vittsjö i Skåne. Kongen er nær ved å drukne, men klarer seg.
21. februar – Svenskene under Jesper Mattson Krus beseirer danskene under kong Christian IV i slaget ved Kölleryds hed
26. februar
Massakren i Nya Lödöse, 300 norske bondesoldater ble massakrert i Nya Lödöse (i dagens Gamlestaden i Göteborg) som foregikk under Kalmarkrigen
Kungälv brennes ned.
Mars – Svenskene hevnes på danskene ved å brenne Uddevalla.
April
Svenskene beleirer og erobrer Nöteborgs festning.
Svenskene innleder en beleiringen av festningen Kopore.
14. mai – Danskene marsjerer opp ved Älvsborg festning.
22. mai – Danskene begynner å beskyte Älvsborg festning.
23. mai – Danskene går til storms mot Älvsborg festning.
24. mai – Danskene inntar Älvsborg festning. Svenskene kapitulerer og får fritt leide.
11. juni – Danskene inntar Borgholm slott på Öland.
16. juni – Svenskene erobrer festningen Kopore fra russerne.
Juni – Svenskenes våpenhvile med Polen fra året før går ut, men forlenges til oktober 1613.
23. juli – Danskene gjør et halvhjertet angrepsforsøk mot Jönköping men beseires og drar seg tilbake etter tre dager.
3. august – Den danske marinen seiler fra Kalmar mot Stockholms skjærgård.
9. august – Danskene beseires av svenskene utenfor Stockholm.
10. august – Danskene seiler igjen mot Kalmar.
29. november – Johan IIIs sønn hertug Johan gifter seg med Karl IXs datter Maria Elisabet.
Magnus Brahe får det offentlige embedet riksdrots.
Axel Ryning får det offentlige embedet riksmarsk.
Göran Gyllenstierna blir ny riksadmiral.
Axel Oxenstierna sørger for privilegier for adelen som får enerett til høyere embetene og fortrinnsrett til andre tjenester i riksdagen.


== Fødsler ==
24. juni – Johan Axelsson Oxenstierna, greve og statsmann (død 1657)
9. august – Sven Bröms, svensk teolog, professor i medisin og rektor ved Uppsala universitet, grunnlegger av Ockelboverken (død 1693)
ca. 1612 – Per Stålhammar, offiser (død 1701)


== Dødsfall ==
13. september – Karin Månsdotter, dronning av Sverige 1567–1568 (født 1550)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Poecilaspidella

Poecilaspidella er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore, avlangt ovale, gulbrune (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbiller, pronotum gjerne mørkere, dekkvingene ofte med svarte lengdestriper. Dekkvingene framhjørner er ikke framskytende. Hodet er ikke synlig ovenfra, antennene omtrent så lange som pronotums bredde. Pronotum er avrundet, knapt smalere enn dekkvingene, danner ikke en kontinuerlig kurve med dem. Dekkvingene er jevnbrede, kan være noe tilspisset bak. Beina er nokså korte.


== Levevis ==
Slektens vertsplanter er ukjente.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Brasil, Paraguay, Uruguay og det nordlige Argentina.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Mesomphaliini Hope, 1840
slekten Poecilaspidella Spaeth, 1913
Poecilaspidella bruchi (Spaeth, 1909)
Poecilaspidella duplicata (Boheman, 1850)
Poecilaspidella histrio (Boheman, 1850)
Poecilaspidella nigritarsis Spaeth, 1913
Poecilaspidella proxima (Boheman, 1850)
Poecilaspidella vittifera (Boheman, 1850)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Nettside om slekten
Poecilaspidella på ITIS
(en) Poecilaspidella i Encyclopedia of Life 
(en) Poecilaspidella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Poecilaspidella hos ITIS 
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Terpsis

Terpsis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
En middelsstor, bredt oval, gul (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille, hver dekkvinge med fire brede, svarte lengdestriper, den innerste langs sømmen og den ytterste langs ytterkanten. Dekkvingene framhjørner er ikke framskytende. Hodet er ikke synlig ovenfra, antennene omtrent så lange som pronotums bredde. Pronotum er avrundet, noe smalere enn dekkvingene, danner ikke en kontinuerlig kurve med dem. Dekkvingene er rundede, nesten sirkelrunde. Beina er nokså korte.


== Levevis ==
Arten lever på planter i vindelfamilien.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Nicaragua, Costa Rica og Panama.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Mesomphaliini Hope, 1840
slekten Terpsis Spaeth, 1913
Terpsis quadrivittata (Champion, 1893)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Nettside om slekten
Terpsis på ITIS
(en) Terpsis i Encyclopedia of Life 
(en) Terpsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Terpsis hos ITIS 
(en) Terpsis hos NCBI 
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Xenicomorpha

Xenicomorpha er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
En middelsstor, oval, brungul (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille. Dekkvingene framhjørner er ikke framskytende. Hodet er synlig ovenfra, antennene omtrent så lange som pronotums bredde. Pronotum er avrundet trapesformet, noe smalere enn dekkvingene, danner ikke en kontinuerlig kurve med dem. Dekkvingene er tilspisset bak, overflaten fint, men tett og kraftig punktert. Beina er nokså korte.


== Levevis ==
Arten lever på planter i vindelfamilien.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Peru og Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Mesomphaliini Hope, 1840
slekten Xenicomorpha Spaeth, 1913
Xenicomorpha scapularis (Boheman, 1854)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Nettside om slekten
Xenicomorpha på ITIS
(en) Xenicomorpha i Encyclopedia of Life 
(en) Xenicomorpha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Xenicomorpha hos ITIS 
(en) Xenicomorpha hos NCBI 
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Patrik Hagman

Patrik Hagman (født i 1976 i Korsholm i Österbotten) er en finsk svenskspråklig teolog og forfatter. Hagman er dosent i politisk teologi ved Åbo akademi, der han tok en doktorgrad i 2008 med en avhandling om Isak av Nineves askese. Hagman har forsket på askesebegrepet i den kristne tradisjonen og undersøkt askesens politiske betydning i ulika perioder. I boken Efter folkkyrkan og i flere artikler undersøker han de nordiske folkekirkenes situasjon fra et politisk-teologisk perspektiv. Hagmans syn på kirken preges av et økumenisk perspektiv og en betoning på kirken som en sakramentalt formet annerledes fellesskap, dog uten tydelige grenser mot samfunnet den virkar i.   
Hagman har utviklet en egen helhetsteologi i tre bøker Om kristet motstånd (2011), Om sann gemenskap: Att leva i en kapitalistisk hederskultur (2014), samt Om Tron: Att söka den djupa verkligheten (2018). I dissa bøkene, som alle tre retter seg til et bredere publikum en den strengt akademiske, beskrives kristendommen som en serie gjennomtenkte praksiser med tydelig samfunnsmessig og politisk relevans. Et uttalt mål er å komme forbi inndelingen i konservativ-liberal, og alle tre bøkene har en tydelig økumenisk ansats.   
Den av Hagmans bøker som har fått størst spredning er den sterkt personlige Sorgens gåva är en vidgad blick (2017), som ble skreven kort tid etter at Hagmans sønn og kone døde av ulike sykdommer.   
Hagman har bakgrunn i baptismen men har siden 2014 vært medlem i Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland, der han fra 2016 også har vært kirkemøtedelegat. Sammen med Joel Halldorf lager han den månedlige bok- og teologipodcasten «Läsarpodden», og de to har i tillegg gitt ut en bok om Martin Luther sammen.


== Bibliografi ==
The Asceticism of Isaac of Nineveh, Oxford University Press 2010
Om kristet motstånd, Artos förlag 2011
Efter folkkyrkan: en teologi om kyrkan i det efterkristna samhället, Artos förlag 2013
En liten skillnad: Elva texter om kristet liv, redaktør med Liisa Mendelin, Fontana Media 2013
Om sann gemenskap: att leva i en kapitalistisk hederskultur, Artos & Norma 2014
Söndagsskola för vuxna, Verbum 2016
Inte Allena: Varför Luthers syn på nåden, Bibeln och tron inte räcker, Libris 2017
Sorgens gåva är en vidgad blick, Libris 2017
Om tron. Att söka den djupa verkligheten, Artos 2018


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
"Att vara kyrka är gemenskap", artikkel i avisen Dagen av Kaj Aalto, 22. juni 2013 [1]
"En icke-konvertering", blogpost på Hagmans egen blogg [2]
Steen Christiansen

Steen Christiansen (født 30. mars 1960 i København) er 
en dansk lokalpolitiker for Socialdemokratiet. Han har vært borgermester i Albertslund kommune fra 2010.Christiansen er utdannet lærer fra Blaagaard Seminarium.


== Referanser ==
Something Good

Something Good er en musikk-EP med Orango. EP-en ble utgitt i 2001.


== Sporliste ==
«Something Good»
«Robberman»
«All of the Day»
«Mind and Money Outtake»
«High Style»


== Medvirkende ==


=== Orango ===
Helge Bredeli Kanck - sang, gitar, produsent
Trond Slåke - trommer, perkusjon, orgel, vokal, produsent
Karl-Joakim Wisløff - bass, vokal, orgel, akustisk gitar, produsent


=== Øvrige ===
Kai Andersen - produsent, tekniker, miksing
Morten Lund - mastering


== Eksterne lenker ==
Something Good
Villa Exile

Villa Exile er et musikkalbum med Orango. Albumet ble utgitt i 2004.


== Sporliste ==
«Southern Sun» (Helge Bredeli Kanck)
«Riding So High»
«Hey Lady»
«One Morning With You»
«Burning»
«City of Lust»
«Sweet Morning Ride» (Orango)
«Rhythm Shock»
«Rid of You»
«Chameleon» (Orango)
«Villa Exile» (Helge Bredeli Kanck/Karl-Joakim Wisløff)


== Medvirkende ==


=== Orango ===
Helge Bredeli Kanck - sang, gitarer, perkusjon, låtskriver, tekniker, produsent
Trond Slåke - vokal, trommer, munnspill, låtskriver, tekniker, produsent
Karl-Joakim Wisløff - vokal, bass, orgel, akustisk gitar, låtskriver, tekniker, produsent


=== Øvrige ===
Øystein Greni - gitar på City of Lust, miksing
Knut Schreiner - produsent
Kjetil Draugedalen - tekniker
Hans Petter Heggli - miksing
Håkan Åkesson - mastering
Markus Heibø - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Villa Exile
Confessions

Confessions er et musikkalbum med Orango. Albumet ble utgitt i 2011.


== Sporliste ==
«Freedom Train» (Helge Bredeli Kanck/Orango)
«Mescalero Hot Ride» (Helge Bredeli Kanck/Orango)
«Swamp Fever» (Helge Bredeli Kanck/Orango)
«Confessions» (Helge Bredeli Kanck/Orango)
«Dr. Breakdown» (Helge Bredeli Kanck/Orango)
«Troubled Man» (Helge Bredeli Kanck/Orango)
«Black Queen» (Helge Bredeli Kanck/Orango)
«Mama's Little Hero» (Helge Bredeli Kanck/Orango)
«Driftwood» (Helge Bredeli Kanck/Orango)
«Covered in Blood, Wrapped in Lies» (Helge Bredeli Kanck/Orango)


== Medvirkende ==


=== Orango ===
Helge Bredeli Kanck - sang, gitarer, perkusjon, låtskriver, tekniker, produsent
Trond Slåke - vokal, trommer, perkusjon, munnspill, låtskriver, tekniker, produsent
Karl-Joakim Wisløff - vokal, bass, elektrisk gitar, låtskriver, tekniker, produsent


=== Øvrige ===
Kai Christoffersen - perkusjon, produsent, tekniker, miksing
Peder Bernhardt - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Confessions
Colonial Militia Vol. 1

Colonial Militia Vol. 1 er et musikkalbum med Orango. Albumet ble utgitt den 23. mars 2012.


== Sporliste ==
«Overture: Electric Clouds Across the Horizon (Part 1)» (Orango)
«Roman Chocolate Cream» (Helge Bredeli Kanck)
«Old Gold»
«Delaware Donut»
«Fools Like Us»
«Little Sultan»
«Rubber Lady»
«Blue Suit»
«Countryside Junkie»
«Nine Days of Peace»
«Intermezzo: Tenerae Caesar (Part 1)»


== Medvirkende ==


=== Orango ===
Helge Bredeli Kanck - sang, gitarer, låtskriver, tekniker, produsent
Trond Slåke - vokal, trommer, perkusjon, låtskriver, tekniker, produsent
Karl-Joakim Wisløff - vokal, bass, piano, orgel, fiolin, perkusjon, låtskriver, produsent


=== Øvrige ===
Kai Christoffersen - congas, bongotrommer, tamburin, kastanjetter, bjeller, guiro, cabasa, finger-cymbaler, perkusjon, produsent, tekniker, miksing
Monica Lystad - kor på Fools Like Us
Rita Kae - kor på Fools Like Us
Tezz Karlsen - kor på Fools Like Us
Lars Jørgen Frisnes - gitar på Rubber Lady
Hendrik Pauler - miksing
Morgan Nicolaysen - mastering
Andreas Frøland - fotograf
Peder Bernhardt - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Colonial Militia Vol. 1
Colonial Militia Vol. 2

Colonial Militia Vol. 2 er et musikkalbum med Orango. Albumet ble utgitt den 11. januar 2013.


== Sporliste ==
«Intermezzo: Tenerae Caesar (Part 2)» (Helge Bredeli Kanck)
«Kick Him Out»
«Sundown»
«Jade Stones»
«Talkin' Bout You»
«Easy Street»
«Ain't That a Lot of Love»
«Soulville»
«Shiny Fools»
«No One's On My Payroll»
«Sunny Side Up»
«Finale: Electric Clouds Across the Horizon (Part 2)» (Orango)


== Medvirkende ==


=== Orango ===
Helge Bredeli Kanck - sang, gitarer, låtskriver, tekniker, produsent
Trond Slåke - vokal, trommer, perkusjon, munnspill, låtskriver, tekniker, produsent
Karl-Joakim Wisløff - vokal, bass, piano, orgel, fiolin, perkusjon, låtskriver, produsent


=== Øvrige ===
Kai Christoffersen - congas, bongotrommer, tamburin, kastanjetter, bjeller, guiro, cabasa, finger-cymbaler, perkusjon, produsent, tekniker, miksing
Monica Lystad - kor på Ain't That a Lot of Love og Shiny Fools
Janina Siroiney - kor på Ain't That a Lot of Love og Shiny Fools
Morten Lund - mastering
Andreas Frøland - fotograf
Peder Bernhardt - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Colonial Militia Vol. 2
Battles (album)

Battles er et musikkalbum med Orango. Albumet ble utgitt den 3. oktober 2014.


== Sporliste ==
Let's Keep It This Way The Battle of Muscle Farm«Bearded Love»
«Rest In the Nest»
«Cajun Queen»The Battle of Hazy Hill«Diggin' For Praise»
«Dirty Ride»
«Mountain Mist»Let's Change It The Battle of Hypocrite Creek«Save Yer Lovin'»
«Still on Duty»
«Sounds Like a Maraca»The Battle of Gospel Springs«Mr. Johnson's Dusty Trail»
«The Wooden Hymn»


== Medvirkende ==


=== Orango ===
Helge Bredeli Kanck - sang, gitarer, håndklapp, låtskriver, produsent, arrangement
Trond Slåke - vokal, trommer, timpani, håndklapp, låtskriver, produsent, arrangement
Karl-Joakim Wisløff - vokal, bass, piano, orgel, clavinet, mellotron, håndklapp, arrangement, produsent


=== Øvrige ===
Kai Christoffersen - congas, tamburin, cabasa, vibraslap, maracas, håndklapp, produsent, tekniker, miksing, arrangement
Janina Siroiney - bakgrunnvokal på Bearded Love, Diggin' For Praise og Sounds Like a Maraca
Monica Lystad - bakgrunnvokal på Bearded Love, Diggin' For Praise og Sounds Like a Maraca
Ina Makeda Halvorsen Dyhre - bakgrunnvokal på Diggin' For Praise
Øyvind Blomstrøm - mandolin på Mountain Mist, bouzouki på The Wooden Hymn
Matias Hilmar Iversen - munnspill på Cajun Queen og Mr. Johnson's Dusty Trail
Asgeir Slåke - håndklapp
Chris Sansom - mastering
Stian Nybru - fotograf
Martin Wagner - Lacquer cut
Peder Bernhardt - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Battles
The Mules of Nana

The Mules of Nana er et musikkalbum med Orango. Albumet ble utgitt den 13. januar 2017. Dette er det første albumet med Hallvard Gaardløs som bassist.


== Sporliste ==
«Heartland»
«The Honeymoon Song»
«Heirs»
«Tides Are Breaking»
«Give Me a Hundred»
«Head on Down»
«Train Keeps Rollin' on»
«Hazy Chain of Mountains»
«Born to Roll»
«Ghost Riders»


== Medvirkende ==


=== Orango ===
Helge Bredeli Kanck - sang, gitarer, låtskriver, produsent
Trond Slåke - vokal, trommer, perkusjon, arrangement, produsent
Hallvard Gaardløs - vokal, bass, arrangement, produsent


=== Øvrige ===
Kai Christoffersen - congas, tamburin, guiro, vibraslap, maracas, håndklapp, co-produsent, tekniker, miksing
Eirik Tovsrud Knutsen - orgel på Heirs og Train Keeps Rollin' on
Kay Arne Sulutvedt - banjo på Give Me a Hundred
Stian Jørgen Sveen - lap steel på Ghost Riders
Asgeir Slåke - koking, BBQ og gode vibrasjoner
Chris Sansom - mastering
Stian Nybru - fotograf
Michael Sejlos - landskapsbilder
Peder Bernhardt - coverdesign


== Eksterne lenker ==
The Mules of Nana