Ludwig Börne

Carl Ludwig Börne (1786–1837)  også kjent under navnet Juda Löb (Löw) Baruch, var en tysk journalist, litteratur- og teaterkritiker.  Han var en av de viktigste politiske skikkelser under Vormärz, opptakten til Marsrevolusjonen. Börne understrekte betydningen av de grunnleggende demokratiske rettigheter for samfunnsmessig og politisk forandring. Han bidro særskilt til å utvikle kulturbilaget kalt feuilleton i tyske aviser. Börne regnes for å tilhøre Junges Deutschland (det unge Tyskland) en opposisjonell og litterær politisk bevegelse som eksisterte gjennom første halvdel av 1800-tallet.


== Biografi ==
Börne vokste opp som Juda Löb (også Löw) i den jødiske gettoen i Frankfurt am Main. Han var det tredje av fem barn til bankieren  Jacob Baruch (1763-1827) og hans ektefelle Julie, født Gumperz (1762-1838).Etter å ha gått på gymnaset i Halle, studerte han medisin, filosofi og samfunnsvitenskap (tysk: kameralistik), blant annet i Heidelberg og Gießen. Etter oppnådd doktorgrad, tok han fatt på sin forfattervirksomhet.Under Napoleon den førstes protektorat av Rhinforbundet (1806–1813), opplevde Börne bedrede rettigheter for jødene. Han fikk i 1811 stilling i politiets administrasjon (Oberpolizeidirektorat). Etter opphevelsen av Rhinforbundet, ble jødene i 1815 fratatt de rettighetene nylig hadde fått. Etter at franskmennene hadde trukket seg ut, mistet han også sin stilling. Det var «fordi jeg var jøde» ga han uttrykk for. Han ble i 1818 av myndighetene også nektet å bruke sitt navn Ludwig Börne, som han hadde tatt for ikke å skremme vekk ikke-jødiske lesere. Samme år gikk han også over til kristendommen, men var fortsatt sterkt knyttet til sitt jødiske oppvekstmiljø.Han utga tidsskriftet Die Wage. Eine Zeitschrift für Bürgerleben, Wissenschaft und Kunst (Vekten. Et tidsskrift for borgerlig liv, vitenskap og kunst).Etter Heinrich Heine regnes Börne som den mest betydelige forfatter av jødisk opprinnelse i Tyskland på 1800-tallet. Börne og Heine traff hverandre i 1827, men deres forhold ble sterkt motsetningsfylt. Heine anklaget Börne for «nytteløs radikalisme», mens Börne beskrev Heine som «karakterløs».Inspirert av julirevolusjonen i Paris flyttet Börne i 1830 til Frankrikes hovedstad. Derfra korresponderte han med sin venn Jeanette Wohl. Hun overtalte ham til å la henne offentliggjøre korrespondansen mellom dem, og gjorde det i perioden 1831 til 1834. I Brev fra Paris som utkom i seks bind 1832–1834, kritiserte han forholdene i Det tyske forbund, og sammenliknet det med de friere forholdene i Frankrike. Utgivelsen ble straks forbudt i Tyskland, men var solgt lenge før det kunne beslaglegges.Börne ble som følge av sin poengterte og vittige skrivemåte, ansett som veiviser for den litterære kritikk. Publikum satte pris på hans bitende satire rettet mot provinisialiteten i de tyske småstatene. Den liberale opposisjonen likte hans kompromissløse holdning overfor det undertrykkende regime til Det tyske forbund. Gjennom sine teater- og operakritikker bidro han sterkt til den borgerlige dannelse i samtiden. Börne regnes for å ha etablert den såkalte feuilleton, et kulturbilag i tyske aviser.
Han regnes av Arbeitsgemeinschaft Orte der Demokratiegeschichte å være blant de ca. 100 viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.
		
		


== Referanser ==