jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
NM i bryting 1963

NM i bryting 1963 ble arrangert i Oslo og Kristiansund 22.-23. mars. Arrangør var Norges Bryteforbund og IL Braatt. Kongepokalen ble vunnet av Bjørn Kiserud.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== Fluevekt (52 kg) ===


=== Bantamvekt (57 kg) ===


=== Fjærvekt (62 kg) ===


=== Lettvekt (68 kg) ===


=== Weltervekt (74 kg) ===


=== Mellomvekt (82 kg) ===


=== Lett tungvekt (90 kg) ===


=== Tungvekt (100 kg) ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1963, s. 100. Norsk Kunstforlag.
NM i bryting 1964

NM i bryting 1964 ble arrangert i Kristiansund. Arrangører var IL Braatt og Kristiansund Atletklubb. Kongepokalen ble vunnet av Trond Martiniussen.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== Fluevekt (52 kg) ===


=== Bantamvekt (57 kg) ===


=== Fjærvekt (62 kg) ===


=== Lettvekt (68 kg) ===


=== Weltervekt (74 kg) ===


=== Mellomvekt (82 kg) ===


=== Lett tungvekt (90 kg) ===


=== Tungvekt (100 kg) ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1964, s. 132. Norsk Kunstforlag.
NM i bryting 1965

NM i bryting 1965 ble arrangert i Halden 19.-21. mars. Arrangør var Halden Atletklubb. Kongepokalen ble vunnet av Trond Martiniussen.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== Fluevekt (52 kg) ===


=== Bantamvekt (57 kg) ===


=== Fjærvekt (62 kg) ===


=== Lettvekt (68 kg) ===


=== Weltervekt (74 kg) ===


=== Mellomvekt (82 kg) ===


=== Lett tungvekt (90 kg) ===


=== Tungvekt (100 kg) ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1965, s. 168. Norsk Kunstforlag.
Kine Elisabeth Steinsvik

Kine Elisabeth Steinsvik (født 1976) er en norsk jurist. Hun er fra 2019 dommer i Norges Høyesterett.Steinsvik tok juridisk embetseksamen ved Universitetet i Tromsø i 2001. Hun har arbeidet tolv år hos Regjeringsadvokaten, før hun i 2014 ble dommer i Borgarting lagmannsrett. I 2018 har hun vært fungerende riksmekler. Da hun i 2019 ble utnevnt, ble hun den første høyesterettsdommeren med utdannelse fra Universitetet i Tromsøs juridiske fakultet.


== Familie ==
Kine Elisabeth Steinsvik er svigerdatter til Thorbjørn Berntsen, som er tidligere politiker for Arbeiderpartiet, stortingsrepresentant og miljøvernminister.


== Referanser ==
EM i taekwondo 1976

EM i taekwondo 1976 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Barcelona i Spania i 1976.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Country Heroes

Country Heroes er et Oslo-basert countryband som ble startet i 2014.De slapp 7" «Forsake This Heartache» i 2015 før debutalbumet Southern Insecurity i januar 2017. I april 2018 ga de ut albumet Honky Tonk Tears. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2018 i klassen country. De ble også nominert til Ameripolitan Music Awards 2019 i Memphis i klassen Best Honky Tonk Group.


== Besetning ==


=== Medlemmer pr. 2020 ===
Jørund Vålandsmyr: vokal, gitar
Bjørn Haglund: trommer, kor
Daniel Vidarson Gullien: gitar, kor
Tore Blestrud: pedal steelgitar
Ivar Thomas Brynildsen: bass


=== Tidligere medlemmer ===
Tor Ånon Kleivane: bass
Bernt Erik Andreassen: bass


== Diskografi ==
Forsake this heartache/Country Star 7” (Safe & Sound Recordings, 2015)
Southern Insecurity (Safe & Sound Recordings, 2017)
Honky Tonk Tears (Safe & Sound Recordings, 2018)


== Referanser ==
Dieter Nohlen

Dieter Nohlen (født 6. november 1939 i Oberhausen i Nordrhein-Westfalen) er en tysk statsviter. Han er professor emeritus i statsvitenskap på fakultetet for økonomi og samfunnsvitenskap på Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg.


== Referanser ==
EM i taekwondo 1978

EM i taekwondo 1978 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i München i Vest-Tyskland i 1978.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 1980

EM i taekwondo 1980 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i København i Danmark i 1980.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 1982

EM i taekwondo 1982 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Roma i Italia i 1982.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 1984

EM i taekwondo 1984 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Stuttgart i Vest-Tyskland i 1984.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 1986

EM i taekwondo 1986 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Seefeld i Østerrike i 1986.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Erik Thyness

Erik Thyness (født 1961) er en norsk jurist og høyesterettsdommer. Han ble i 2019 utnevnt til dommer i Norges Høyesterett.Thyness er utdannet jurist fra Universitetet i Oslo i 1987. Han har tidligere vært juridisk direktør i Hafslund Nycomed, advokat i Norsk Hydro og dommerfullmektig i Sør-Gudbrandsdal tingrett. Thyness var partner i Advokatfirmaet Wiersholm fra 1996 til 2019. Han har særlig spesialisert seg på fusjonsprosesser og kapitalmarkedstransaksjoner.Han er medforfatter av boken Cross Border Mergers in Europe (Brussel, 1989).


== Referanser ==
EM i taekwondo 1988

EM i taekwondo 1988 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Ankara i Tyrkia i 1988.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 1990

EM i taekwondo 1990 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Århus i Danmark i 1990.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 1992

EM i taekwondo 1992 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Valencia i Spania i 1992.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 1994

EM i taekwondo 1994 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Zagreb i Kroatia i 1994.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 1996

EM i taekwondo 1996 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Helsingfors i Finland i 1996.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 1998

EM i taekwondo 1998 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Eindhoven i Nederland i 1998.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 2000

EM i taekwondo 2000 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Patras i Hellas i 2000.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 2002

EM i taekwondo 2002 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Samsun i Tyrkia i 2002.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 2004

EM i taekwondo 2004 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Lillehammer i Norge i 2004.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 2005

EM i taekwondo 2005 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Riga i Latvia i 2005.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 2006

EM i taekwondo 2006 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Bonn i Tyskland i 2006.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 2008

EM i taekwondo 2008 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Roma i Italia i 2008.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 2010

EM i taekwondo 2010 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i St. Petersburg i Russland i 2010.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i taekwondo 2012

EM i taekwondo 2012 (europamesterskapet i taekwondo) ble arrangert i Manchester i Storbritannia i 2012.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
2. armé i Russland

2. garde-armé eller 2. kombinerte armé (russisk 2-я общевойсковая Краснознамённая армия) er en styrke på operasjonelt nivå i Sentrale militærdistrikt i Russland med hovedkvarter i Samara.2. garde-stridsvognarmé er et tidligere navn.


== Sammensetning ==


=== Kommando og kontroll ===
91. kommando- og kontrollbrigade i Krjazj, Samara oblast.


=== Manøverelement ===
30. motoriserte infanteribrigade i  Rosjtsjinskij (Samara oblast) .
15. motoriserte infanteribrigade i Rosjtsjinskij (Samara oblast)
21. motoriserte infanteribrigade i Totskoje (Orenburg oblast)


=== Militær ildstøtte ===
92. bakke-til-bakke-missilbrigade, forlagt til Totskoje
950. rakettkasterregiment, forlagt til Totskoje
385. artilleribrigade lokalisert i Totskoje
297. luftvernbrigade lokalisert i Leonidovka, Penza oblast.


=== Stridsstøtte ===
2. ABC-vernregiment er forlagt til Samara i Samara oblast


=== Militær logistikk ===
105. forsyningsbrigade forlagt til Rosjtsjinskij (Samara oblast)


== Referanser ==
NM i bryting 1966

NM i bryting 1966 ble arrangert i Oslo. Arrangør var Norges Bryteforbund. Kongepokalen ble vunnet av Øistein Davidsen.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== Fluevekt (52 kg) ===


=== Bantamvekt (57 kg) ===


=== Fjærvekt (62 kg) ===


=== Lettvekt (68 kg) ===


=== Weltervekt (74 kg) ===


=== Mellomvekt (82 kg) ===


=== Lett tungvekt (90 kg) ===


=== Tungvekt (100 kg) ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1966, s. 172. Norsk Kunstforlag.
NM i bryting 1967

NM i bryting 1967 ble arrangert i Oslo. Arrangør var Norges Bryteforbund. Kongepokalen ble vunnet av Frank Solberg.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== Bantamvekt (57 kg) ===


=== Fjærvekt (62 kg) ===


=== Lettvekt (68 kg) ===


=== Weltervekt (74 kg) ===


=== Mellomvekt (82 kg) ===


=== Tungvekt (100 kg) ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1967, s. 112. Norsk Kunstforlag.
NM i bryting 1968

NM i bryting 1968 ble arrangert i Oslo og Kristiansund 16.-17. mars. Kongepokalen ble vunnet av Harald Barlie.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== Bantamvekt (57 kg) ===


=== Fjærvekt (62 kg) ===


=== Lettvekt (68 kg) ===


=== Weltervekt (74 kg) ===


=== Mellomvekt (82 kg) ===


=== Lett tungvekt (90 kg) ===


=== Tungvekt (100 kg) ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1968, s. 137. Norsk Kunstforlag.
NM i bryting 1969

NM i bryting 1969 ble arrangert i Oslo. Arrangør var Sportsklubben av 1909. Kongepokalen ble vunnet av Håkon Øverby.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== 57 kg ===


=== 62 kg ===


=== 68 kg ===


=== 74 kg ===


=== 82 kg ===


=== 90 kg ===


=== 100 kg ===


=== 130 kg ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1969, s. 111. Norsk Kunstforlag.
EM i vektløfting 1969

EM i vektløfting 1969 (europamesterskapet i vektløfting) ble arrangert i Warszawa i Polen i 1969.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
NM i bryting 1970

NM i bryting 1970 ble arrangert i Kristiansund 13.-14. mars. Arrangør var Kristiansund Atletklubb. Kongepokalen ble vunnet av Tore Hem.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== 57 kg ===


=== 62 kg ===


=== 68 kg ===


=== 74 kg ===


=== 82 kg ===


=== 90 kg ===


=== 100 kg ===


=== 130 kg ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1970, s. 105. Norsk Kunstforlag.
Fransk mesterskap i mangekamp og kappgang innendørs 2019

Fransk mesterskap i mangekamp og kappgang innendørs 2019 for senior og junior (Championnats de France d’Epreuves Combinées et de Marche) ble arrangert i Salle Robert Poirier i Rennes i Frankrike, 2. og 3. februar 2019. 


== Resultater, menn ==


== Resultater, kvinner ==


== Kilder ==
Resultater senior
Resultater junior


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside - FFA
Tulia

Tulia er et polsk jenteband som fremfører musikk som kombinerer tradisjonell folkemusikk med moderne musikkstiler. Bandet ble etablert i 2017 i Szczecin i Polen. Bandet består av Joanna Sinkiewicz, Dominika Siepka, Patrycja Nowicka og Tulia Biczak, som bandet er oppkalt etter. I 2017 fikk de stor oppmerksomhet etter å ha publisert en coverversjon av Depeche Modes sang «Enjoy the Silence» på YouTube.I 2018 utga de debutalbumet Tulia, utgitt av Universal Music Poland. Albumet har flere originale sanger, samt coverlåter av polske og internasjonale artister. Albumet solgte raskt over 30000 eksemplarer og nådde platina-status i Polen.
15. februar 2019 offentliggjorde Polens allmennkringkaster Telewizja Polska (TVP) at Tulia var valgt til landets representant i Eurovision Song Contest 2019 med sangen «Fire of Love (Pali się)». Gruppen ble imidlertid slått ut i semifinalen.


== Diskografi ==


=== Album ===


=== Singler ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tulia (musical group) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tulia på Discogs 
(en) Tulia på MusicBrainz 
(en) Tulia på Spotify 
(en) Tulia på Last.fm 
(en) Tulia på Genius — sangtekster 
(en) Tulia på AllMusic
Acapela

Acapela-gruppen (stilisert på engelsk som acapela group) er et belgisk selskap som utvikler tekst-til-tale-programvare og tjenester. Det ble dannet i desember 2003 fra en kombinasjon av tre europeiske selskaper som spesialiserer seg på vokalteknologi: Babel Technologies (Belgia), Infovox (Sverige) og Elan Speech (Frankrike).
Alexander Pearce

Alexander Pearce (1790-1824) var en irsk straffange som ble transportert til Van Diemen's Land (nå: Tasmania) i Australia. Han hadde opprinnelig blitt tiltalt for tyveri og skulle etter planen sone syv år i kolonien. I løpet av sitt liv i Australia klarte han å rømme fra ulike fengsler. Under en av fluktene ble han kannibal, ved å drepe andre som flyktet sammen med han. Han ble til slutt tatt av politiet og ble hengt i hovedstaden Hobart for sine ugjerninger.


== Liv og virke ==
Pearce ble født i Irland. Mens han jobbet som gårdsarbeider, ble han i 1819 tiltalt for å ha stjålet seks par sokker. Han ble deretter sendt til Australia for å sone sin straff. Tre år senere rømte han fra fengslet og ble senere tatt igjen for å ha forfalsket brev, som var en alvorlig forbrytelse på den tiden. Han ble tildelt sin andre dom, og måtte deretter sendes til Macquarie Harbour fengslet i kolonien.


== Fra rømning til kannibalisme ==
Den 20. september 1822 klarte Pearce og syv andre straffanger å flykte fra fengslet. Blant de som deltok i flukten var Robert Greenhill, som, bevæpnet med øks, erklarte seg som ringlederen. Etter 15 dager på flukt i den nådeløse naturen var de utsultet. De bestemte seg for å trekke strå; den som trakk det korteste strået ble drept og spist. En etter en trakk fangene det korteste strået helt til Pearce og Greenhill var igjen. Begge var fortsatt utsultet, og selv om Greenhill hadde øksen, klarte Pearce å få den fra han mens han lå og sov. Deretter skal han ha drept han og spist han. Senere stjal han mat fra et aboriginsk teltområde. Etter 113 dager på rømmen ble han endelig tatt av politiet. Han ble deretter sendt tilbake til fengslet han hadde rømt fra.
Alexander Pearce ble senere hengt i Hobart den 19. juli 1824 etter å ha fått den siste oljen av presten Connolly. Det rapporteres om at like før han døde hadde han sagt: - Menneskekjøtt er utsøkt. Det smaker bedre enn fisk og svin.


== Fangene som deltok i flukten ==
Alexander Pearce – 32 år
Robert Greenhill – 32 år
Matthew Travers – 27 år
Alexander Dalton – 25 år
John Mather – 24 år
Thomas Bodenham – 22 år
William Kennerly – 44 år
Edward 'Little' Brown – 48 år


== Filmatisering ==
Filmen Van Diemen's Land fra 2009 omhandler Pearce sin flukt.


== Referanser ==
Hybridkrigføring

Hybridkrigføring, eller sjette generasjons krigføring, er en type krigføring som karakteriseres av en kombinasjon av tradisjonelle militære, irregulære og sivile metoder, og som utnyttes mot ett felles mål i alle ulike kjeder av en konflikt. Åpne og skjulte innslag kombineres vanligvis i hybridkrigføring, og kan blant annet inkludere følgende:
Regulære militære avdelinger, slik som arméavdelinger, flyvåpen og marine
Spesialstyrker
Irregulære avdelinger, for eksempel en væpnet milits
Stiftelse eller understøttelse av uro i andre land, for eksempel via separatistbevegelser eller politisk opposisjon
Psykologisk krigføring og informasjonsoperasjoner
Økonomisk krigføring, som handelsblokader og embargo
Elektronisk krigføring
Dataangrep
Diplomati


== Begrepets bruk ==
Begrepet hybridkrigføring fikk større spredning utenfor militærstrategiske kretser etter konflikten i det østlige Ukraina brøt ut i 2014. Mange NATO-land, spesielt de med russiskspråklig befolkning, uttrykte i forbindelse med dette uro for selv å bli utsatt for hybridkrigføring fra Russland. Disse landene mente at NATO må bli bedre på å forsvare seg mot hybridkrigføring.Det er blitt hevdet at hybridkrigføring i bunn og grunn ikke er et nytt fenomen innen krigføring, men at begrepet hybridkrigføring, eller «hybride trusler», er anvendbart for å poengtere en økt kompleksitet i trusselbildet i forbindelse med konflikter. Andre forskere har derimot hevdet at begrepet bygger på manglende kunnskap og leder til unødvendig forvirring.


== Referanser ==
Gjergj Fishta

Gjergj Fishta (født 23. oktober 1871 i Fishta, død 30. desember 1940 i Shkodra) var en katolsk prest tilhørende fransiskanerordenen, dikter og politiker.
Fishta gikk på skolen hos fransiskanerne i Troshani og Shkodra. I 1886, da han var 15 år, ble han sendt av fransiskanerordenen til Bosnia der han fortsatte sin utdannelse med filosofiske og teologiske studier. Han studerte også språk, blant annet latin, italiensk og kroatisk. 
I 1894 ble han ordinert til katolsk prest og vendte tilbake til Albania der han virket som lærer i Troshani og prst i landsbyen Gomsiqja. Hanvirket som sogneprest og lærer frem til 1902.
Han var medlem av Albanias parlament og en tid dets visepresident. Frem til andre verdenskrigs slutt ble pater Fishta betraktet som Albania nasjonalskald, men i kommunisttiden var hans verk forbudte.


== Referanser ==


== Kilder ==
Robert Elsie, Albanian Literature in Translation Biography : Gjergj Fishta (engelsk)
Atlanta Legends

Atlanta Legends var et profesjonelt amerikansk fotballag basert i Atlanta, Georgia, og var ett av lagene i den første sesongen av Alliance of American Football (AAF) som begynte i februar 2019. De spilte hjemmekampene sine i Georgia State Stadium. Legends var ett av to AAF-lag som var basert i en by som allerede hadde ett lag i NFL (Atlanta Falcons; det andre laget var Arizona Hotshots hvor Cardinals var basert). Kevin Coyle var lagets hovedtrener, etter at Brad Childress sa opp stillingen en måned før sesongstart.Den 2. april 2019 ble ligaens fotballoperasjoner suspendert, og 4. april annonserte ligaen at alle spillere hadde blitt frigitt fra kontraktene. Ligaen søkte om "Chapter 7" den 17. april 2019.


== Historie ==
Laget var det andre laget som ble annonsert av AAF, den 25. april 2018. Lagets head coach, Brad Childress og offensive coordinator, Michael Vick ble annonsert samme dag. Den 20. september annonserte ligaen navnene og logoene for de fire lagene i ligaens eastern conference, inkludert navnet Atlanta Legends. Navnet og fargene (lilla, gull og hvit) er en hyllest til kjente personer fra Atlanta, som Martin Luther King Jr. og Hank Aaron. Legends og Arizona Hotshots er de eneste to lagene i AAF som er basert i en by med et NFL-lag (Atlanta Falcons).
Childress sa opp en måned før den første sesongen begynte, og Kevin Coyle som først ble ansatt som lagets defensive coordinator tok over stillingen. Den 7. februar 2019, to dager før den første kampen, annonserte Coyle at Vick ikke kunne holde stillingen som offensive coordinator, og istedenfor ville fungere som en rådgiver for laget. Rich Bartel, som erstattet Vick som de facto offensive coordinator og play-caller, sa opp to dager før lagets første hjemmekamp, som førte til at laget ansatte Ken Zampese som ny offensive coordinator.Lagets første kamp var i Spectrum Stadion mot Orlando Apollos på lørdag 9. februar 2019, og endte i et tap med stillingen 6-40. Den første hjemmekampen deres var 24. februar 2019 mot Birmingham Iron, hvor de tapte 28-12. Etter å ha begynt sesongen 0–3 fikk Legends sin første seier mot Arizona Hotshots den 3. mars 2019.


== Personale ==


=== Ansatte ===


=== Tildelte områder ===
Atlanta Legends' tildelte område, som avgjør spillerrettigheter, inkluderer følgende:


=== Spillerstall ved sesongslutt ===


== 2019-sesongen ==


=== Tabell ===


=== Terminliste ===


==== Sesongoppkjøring ====


==== Seriespill ====
Alle klokkeslett er Eastern

Endret klokkeslett og/eller nettverk.


=== Kampreferat ===


==== Uke 1: at Orlando ====


==== Uke 2: at San Diego ====


==== Uke 3: Birmingham ====


==== Uke 4: at Arizona ====


==== Uke 5: Memphis ====


==== Uke 6: San Antonio ====


==== Uke 7: Orlando ====


==== Uke 8: at Birmingham ====


== Media ==
I tillegg til ligaens dekning på NFL Network, CBS Sports Network, TNT og B/R Life, ble Legends' kamper sendt direkte på lokalradio WCNN («680 The Fan»).


== Referanser ==


== Videre informasjon ==
Patchen, Tyler; Mandel, Eric (2. april 2019). «Atlanta loses Legends after AAF suspends operations». Atlanta Business Chronicle (engelsk). Besøkt 4. april 2019.
Ndre Mjeda

Ndre Mjeda (født 10. november 1866 i Shkodër i Albania, død 1. august 1937 samme sted) var en albansk dikter og katolsk prest tilhørende jesuittordenen.
Mejda ble påvirket av den jesuittiske forfatteren Anton Xanoni og den fransiskanske dikteren Leonardo De Martino. Fra 1880 til 1887 studerte Mjeda litteraturvitenskap ved Porta Coeli, en kartusiansk kirke i Valencia i Spania, og siden retorikk, latin og italiensk i Kroatia og i Italia i Roma og Chieri. I studieløpet begynte Mjeda å skrive albansk poesi. To av hans mest berømte dikt ble Vaji i Bylbylit («Nattergalens klage») og Vorri i Skanderbegut («Skanderbegs grav»).
Mjeda gav også undervisning i musikk i den italienske byen Cremona i årene 1887–1891. Han oversatte og publiserte religiøs litteratur, og mest kjent er et verk om den hellige Jan Berchmans' liv (1892).
Mjeda studerte senere teologi på en jesuittskole i polske Kraków og gav undervisning i filosofi og filologi. Han ble bibliotekar på en skole i Kraljevica i Kroatia og ble engasjert som professor i logikk og metafysikk. Han ble utestengt fra undervisningen i 1898 på grunn av en tvist mellom Østerrike-Ungarn og Pavestolen.Mjeda var medlem av den litterære kommisjon i Shkodër under den østerriksk-ungarske administrasjon og medlem i Albanias nasjonalforsamling. 
Han forlot politikken etter at kong Ahmet Zogu overtok makten og avsatte Fan Noli. De følgende årene var han sjelesørger i Kukël og underviste i språk og litteratur ved jesuittenes høyskole i hjembyen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hasan Kaleshi: Mjeda, Don Ndre, in: Biographisches Lexikon zur Geschichte Südosteuropas. Bd. 3. München 1979, S. 225–229
Jann-Fiete Arp

Jann-Fiete Arp (født 6. januar 2000) er en tysk fotballspiller som spiller for Holstein Kiel.Den 7. februar 2019 skrev han under for FC Bayern München.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jann-Fiete Arp – UEFA 
(fr) Jann-Fiete Arp – LÉquipe 
(en) Jann-Fiete Arp – Transfermarkt 
(en) Jann-Fiete Arp – WorldFootball.net 
(en) Jann-Fiete Arp – Soccerbase.com 
(en) Jann-Fiete Arp – FootballDatabase.eu 
(de) Jann-Fiete Arp – fussballdaten.de 
(en) Jann-Fiete Arp – Soccerway 
(en) Jann-Fiete Arp – PlaymakerStats.com 
(de) Jann-Fiete Arp – Tysklands fotballforbund
NM i bryting 1971

NM i bryting 1971 ble arrangert i Tromsø 20.-21. mars. Arrangør var AK-59. Kongepokalen ble vunnet av Tore Hem.


== Menn, gresk-romersk stil ==


=== 57 kg ===


=== 62 kg ===


=== 68 kg ===


=== 74 kg ===


=== 82 kg ===


=== 90 kg ===


=== 100 kg ===


=== 130 kg ===


== Kilder ==
Brytedatabase - Norges Bryteforbund
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1971, s. 104. Norsk Kunstforlag.
Jiang Ping

Jiang Ping (kinesisk: 江平; pinyin: Jiāng Píng; født 28. desember 1930 i Ningbo i provinsen Zhejiang i Kina) er en pensjonert kinesisk rettsvitenskapsmann, rettsekspert og politiker. 
Han er ekspert på Civil Law og på Romerretten, og har spilt en viktig rolle utforming av lovgivning i det ettermaoistiske Folkerepublikken Kina.
var president for Det kinesiske universitet for politikkvitenskap og rett i Beijing og medlem av Den nasjonale folkekongress' stående komite.I oktober 2010 vakte han internasjonal oppmerksomhet ved at han sammen med Hu Jiwei, Zong Peizhang, Li Rui og 500 andre underskrev et åpent brev for mer demokrati og mindre sensur.


== Referanser ==
Zong Peizhang

Zhong Peizhang (kinesisk: 钟沛璋; pinyin: Zhōng Pèizhāng) er en pensjonert kinesisk politiker.
Han var propagandaleder i Politbyrået til Kinas kommunistparti.I oktober 2010 vakte han internasjonal oppmerksomhet ved at han sammen med Hu Jiwei, Jiang Ping, Li Rui og 500 andre underskrev et åpent brev for mer demokrati og mindre sensur.


== Referanser ==