jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
EM i friidrett 2022 – 100 meter menn

100 meter for menn under EM i friidrett 2022 ble arrangert på Olympiastadion i München 15. og 16. august 2022.


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
De tre første i hvert heat (Q) og den raskeste ellers (q) gikk videre til semifinalene. De 14 høyest rankede utøverne fikk walk-over til semifinalene. Forsøksheatene startet 14. august klokken 10:40.Vind: Heat 1: +0,7 m/s, Heat 2: 0,0 m/s, Heat 3: +0,1 m/s


=== Semifinaler ===
Sammen med de ti som kvalifiserte seg fra forsøksheatene utgjorde de fjorten høyest rankede utøverne som hadde fått walk-over, deltakerne i semifinalene. 
De to første i hver semifinale (Q) og de to raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.
Semifinalene startet 16. august klokken 20:05.Vind: Semifinale 1: 0,0 m/s, Semifinale 2: +0,2 m/s, Semifinale 3: +0,2 m/s


=== Finale ===
Finalen fant sted 16. august klokken 22:15. Resultatene var som følger:Vind: +0,1 m/s


== Referanser ==
Cepurini

Cepurini er en gruppe av snutebiller som lever på ulike slags urter.


== Utseende ==
Små til middelsstore snutebiller med bred, skjellkledt kropp. Hodet er middels stort med en middels lang, slank, krum snute. Fasettøyenene er ganske store og noe utstående. Antennene er 11-leddete og knebøyde. Det innerste leddet (antenneskaftet) er noe kølleformet, antennesvøpen består av sju ledd og antennene ender i en kompakt, tre-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, mye smalere enn dekkvingene, med rundede sider, tett skjellkledt. Dekkvingene er brede, parallellsidige i de fremre 3/4, med tydelige skuldre og punktrader. De har ofte markerte lengdestriper dannet av lyse og mørke skjell. Beina er middels lange og kraftige.


== Levevis ==
Engsnutebillene lever på ulike slags urter, spesielt i erteblomstfamilien (Fabaceae) og skjermplantefamilien (Apiaceae). De er vanligvis noe spesialiserte, slik at hver art spesialiserer seg på en familie eller slekt av vertsplanter. Larvene til engsnutebillene skiller seg fra de fleste snutebillelarver ved at de spiser på utsiden av plantene, ikke inne i dem.
Den søramerikanske arten Phelypera distigma, som har larver som lever på bladene av et tre, er uvanlig i og med at larvene lever mange sammen i likhet med mange sommerfugler og planteveps. De danner sirkler for å forsvare seg om de blir angrepet. Når de skal forflytte seg fra et tre til et annet, skjer det som et "tog" der hver larve følger tett etter den forrige.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i tropiske områder. Den mangler i Nord-Amerika og har bare én art i Palearktis, i det sørøstlige Sibir.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien engsnutebiller, Hyperinae Lacordaire, 1863
Stammen Cepurini Capiomont, 1867
Slekten Cephalalges Schönherr, 1840
Slekten Cepurellus Heller, 1908
Slekten Cepurus Schönherr, 1834
Slekten Chloropholus Chevrolat, 1843
Slekten Eurychirus Waterhouse, 1853
Slekten Fronto Petri, 1901
Slekten Frontodes Marshall, 1920
Slekten Haplopodus Marshall, 1946
Slekten Isorhinus Capiomont, 1867
Slekten Larinosomus Capiomont, 1867
Slekten Nothyperus Marshall, 1948
Slekten Phelypera Jekel, 1865
Slekten Saginesis Pascoe, 1872
Slekten Tanarus Hustache, 1921
Slekten Tylopterus Capiomont, 1867


== Referanser ==


== Kilder ==
Fitzgerald, T.D.: Social Caterpillars


== Eksterne lenker ==
Cepurini – detaljert informasjon på Wikispecies
Harald Gulbrandsen

Harald Gulbrandsen (født 4. mai 1940, død 14. august 2022) var en norsk fotballspiller som spilte 105 offisielle kamper for Rosenborg. Han debuterte borte mot Tryggkameratene 26. august 1958, og avsluttet karrieren borte mot Dynamo Kiev 28. oktober 1965. Han var med å vinne NM i både 1960 og i 1964.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harald Gulbrandsen – Transfermarkt 
(en) Harald Gulbrandsen – WorldFootball.net
Ikarus, der fliegende Mensch

Ikarus, der fliegende Mensch er en tysk stumfilm fra 1918, regissert av Carl Froelich.


== Skuespillere ==
Ernst Hofmann som Günther Ellinghaus
Esther Carena som Clemense de Montignon
Heinz Sarnow som Baron d'Aubigny
Gustav Botz som faren til Günther
Olga Engl som moren til Günther
Edith Sorel som kusine Erika
Ernst Rennspies som en politisk agent


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ikarus, der fliegende Mensch på Internet Movie Database
In Pursuit of Polly

In Pursuit of Polly er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Chester Withey.


== Handling ==
Polly, en ung kvinne på flukt fra tre uønskede friere, sjekker inn på et hotell ved å bruke et fiktivt navn.
Men denne utflukten får snart en Secret Service-agent til å forveksle henne med en potensiell tysk spion, noe som igjen fører til at Polly uforvarende blir involvert med en gruppe ekte tyske spioner.


== Skuespillere ==
Billie Burke som Polly Marsden
Thomas Meighan som Colby Mason
Frank Losee som Buck Marsden
A.J. Herbert som Talbot Sturgis
William B. Davidson som Larry O'Malley
Alfred Hickman som O'Leary
Ben Deeley som Emile Kremer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) In Pursuit of Polly på Internet Movie Database
In the Hollow of Her Hand

In the Hollow of Her Hand er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Charles Maigne.


== Handling ==
Sara er kona til den velstående Challis Wrandall, men blir kalt til en veikro for å identifisere ektemannens kropp. Hun  blir fortalt at han ble myrdet av en uidentifisert kvinne.
På vei hjem redder Sara en ung kvinne, som er i ferd med å begå selvmord ved drukning. Sara tror at kvinnen, Hetty Castleton, er kvinnen som hadde myrdet ektemannen hennes. Men Sara tilbyr henne ansettelse ved Wrandall-hjemmet.


== Skuespillere ==
Alice Brady som Hetty Castleton
Myrtle Stedman som Sara Wrandell
Louise Clark som Mrs. Wrandell
A. J. Herbert som Leslie Wrandell
Harold Entwistle som Mr. Wrandell Senior
Percy Marmont som Brandon Booth


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) In the Hollow of Her Hand på Internet Movie Database 
(sv) In the Hollow of Her Hand i Svensk Filmdatabas 
(en) In the Hollow of Her Hand på AllMovie
Bouclette

Bouclette er en fransk stumfilm fra 1918 regissert av Louis Mercanton og René Hervil.


== Skuespillere ==
Gaby Deslys som Flora Hys
Harry Pilcer som Gray Stanton
Gabriel Signoret som Henri Le Baron
Marcel L'Herbier som Paul Bernard
Max Maxudian som Brulard


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
Innocent (1918)

Innocent er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av George Fitzmaurice.


== Skuespillere ==
Fannie Ward som Innocent
John Miltern som John Wyndham
Armand Kaliz som Louis Doucet
Frederick Perry som Peter McCormack
Rae Allen
Nathaniel Sack


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Innocent på Internet Movie Database
Inside the Lines

Inside the Lines er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av David Hartford.


== Handling ==
En spion kjent som "1932" under første verdenskrig, får i oppdrag av den tyske hemmelige tjenesten å spore opp den engelske agenten Kaptein Woodhouse - og deretter ødelegge den britiske flåten. Før han reiser på dette oppdraget, hjelper den tyske agenten Jane Gerson, en amerikansk kvinne som står uskyldig anklaget for å ha begått spionasje. Men agenten blir senere forelsket i henne. I Egypt sikrer 1932 seg Woodhouses klær og identifikasjon, og fortsetter snart til Gibraltar.


== Skuespillere ==
Lewis Stone som Kaptein Cavendish
Marguerite Clayton som Jane Gerson
George Field som Da'mihr
Arthur Allardt som Billy Copper
David Hartford som Dr. Emil Koch
Joseph Singleton som Major Gen
Helen Dunbar som Mrs. Crandall
Willard Wayne som Kaptein Woodhouse
William Durall som Joseph Almer
Fritz von Hardenberg som Karl Hellinger
Nick Cogley som Henry Sherman
Ida Lewis som Mrs. Henry Sherman


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Inside the Lines på Internet Movie Database
The Interloper

The Interloper er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Oscar Apfel.


== Handling ==
En jernbane-eiers sønn, Paul Whitney, besøker plantasjen til Jane Cameron i Virginia - i håp om å overtale henne til å gi jernbanen til faren hans en forkjøpsrett gjennom området hennes. De to forelsker seg snart og gifter seg. Men etter at Jane flytter inn i Pauls hjem, oppdager hun at Paul og familien hans fremdeles forguder hans avdøde første kone.
Samtidig som Paul er bortreist på fisketur oppdager Jane fra vennen Edmond Knapp, som også er forelsket i henne, at han og Pauls første kone hadde hatt en affære. Jane avviser kraftig Edmonds romantiske fremskritt ovenfor henne, og hun bestemmer seg for å ikke avsløre Paul sin avdøde kones utroskap til noen. Når Paul kommer hjem, forteller Jane at hun er den aller viktigste kvinnen i livet hans.


== Skuespillere ==
Kitty Gordon som Jane Cameron
Irving Cummings som Paul Whitney
Warren Cook som Whitney Pere
Isabel Berwin som Mrs. Whitney
June Blackman som Tante Patricia
Frank Mayo som Edmond Knapp
George MacQuarrie som Courtney Carvel
Anthony Byrd som Eph
I. Quong som Kamoto
Tom Cameron som Whitney-familiens hovmester


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Interloper på Internet Movie Database 
(en) The Interloper på AllMovie
The Isle of Love

The Isle of Love er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Fred J. Balshofer.


== Handling ==
Regjeringen i Alpania, en europeisk kyst-republikk, blir truet av revolusjonære monarkister. Men samtidig ankommer tre amerikanske eventyrere - Jack Perry, Dick Sayre og Lyn Brook - landet, og de blir umiddelbart involvert i konflikten. Perry fornærmer monarkistene, som arresterer ham og dømmer ham til å bli henrettet ved skyting. Brook redder landsmannen sin ved å bombe komplekset, og dreper dermed Perrys kidnappere.
Forkledd som kvinne infiltrerer Perry rojalistenes krets, hvor han under navnet «Fedora» raskt blir en favoritt blant hoffet. Han vekker også interessen til Zana, en alpansk kvinne. Samtidig som Perry bringer nyheter om monarkistenes komplott til republikanerne, skal Brook avlede Stor-hertug Nebos oppmerksomhet.


== Skuespillere ==
Julian Eltinge som Clifford Townsend
Frederick Ko Vert som Lyn Brook
William Clifford som Dick Sayre
Leo White som Prins Halbere
Virginia Rappe som Vanette
Rudolph Valentino som Jacques Rudanyi
Stanton Heck som Stor-hertug Nebo
Charles Millsfield som Pom Pom
Alma Francis som Eunice
Lydia Knott som moren til Clifford Townsend


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Isle of Love på Internet Movie Database 
(en) The Isle of Love på AllMovie
It’s a Wild Life

It's a Wild Life er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Gilbert Pratt.


== Skuespillere ==
Harold Lloyd
Snub Pollard
Bebe Daniels
William Blaisdell
Jane Blyler
Sammy Brooks
Lige Conley
Billy Fay
James A. Fitzgerald
William Gillespie
Helen Gilmore
Max Hamburger
Estelle Harrison
Lew Harvey
Bud Jamison


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) It's a Wild Life på Internet Movie Database
San Marino under EM i friidrett 2022

San Marino deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.


== Resultater (utvalg) ==
Menn


== Referanser ==
Joseph Kumpfmüller

Joseph Kumpfmüller (født 2. mai 1869 i Schwarzenberg i Oberpfalz i kongeriket Bayern, død 9. februar 1949 i Augsburg i Bayern i Vest-Tyskland) var katolsk biskop av Augsburg fra 1930 til 1949.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Joseph Kumpfmüller ble født i Schwarzenberg ved Eschlkam. Etter gymnasium  i Kloster Metten i Niederbayern begynte han å studere i Roma og tok deretter sin doktorgrad i filosofi og teologi.


=== Prest ===
Han ble deretter ordinert til prest 28. oktober 1894 i kirken i Collegium Germanicum. 
I 1895 var Kumpfmüller først assistentprest i Loiching. Året etter og til 1900 var han biskopens kapellan og sekretær. Fra 1900 til 1908 var Kumpfmüller kirkepredikant og senere direktør for bispeseminaret i Obermünster. Deretter overtok han som dompredikant i Regensburg. Samtidig underviste han også i religionsvitenskap ved jenteskolen i Niedermünster. 
I 1917 ble han utnevnt til Regensburg katedralmenighet. I 1919 ble han utnevnt til både direktør og åndelig rådgiver for sykeomsorg.


=== Biskop ===
Pave Pius XI utnevnte ham til biskop av Augsburg 17. september 1930, der han etterfulgte biskop Maximilian von Lingg, som døde i mai samme år. Han blebispeviet den 28. oktober 1930 av erkebiskopen av München og Freising, kardinal Michael von Faulhaber. Medkonsekranter var biskop Michael Buchberger av Regensburg og biskop Karl Reth, hjelpebiskop i Augsburg.
Sjelesorg og nestekjærlighet var av stor betydning for ham. For eksempel støttet han augsburgborgere som slet under den store boligmangel etter andre verdenskrig ved å stifte Cheistliche Wohnungshilfe (senere Sankt-Ulrichs-Werk). 
I en alder av 79 år døde Kumpfmüller etter lang tids sykdom den 9. februar 1949 i Augsburg.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
Kardinal Andreas Franz Frühwirth (1845-1933) *1907
Erkebiskop Franz von Bettinger (1850-1917) *1909
Kardinal Michael von Faulhaber (1869-1952) *1911
Biskop Joseph Kumpfmüller (1869-1949) *1930


== Referanser ==


== Kilder ==
Eintrag Kumpfmüller, Joseph in Munzinger Online/Personen – Internationales Biographisches Archiv 10/1949 vom 28. Februar 1949
Günther Grünsteudel, Günter Hägele und Rudolf Frankenberger. Joseph Kumpfmüller.
Slovakia under EM i friidrett 2022

Slovakia deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.


== Resultater (utvalg) ==
Menn


== Referanser ==
FedEx-sluttspillet 2022

FedEx-sluttspillet 2022 er en serie med tre golfturneringer som markerer avslutningen av PGA-touren 2021/22. Sluttspillet er det 16. FedEx-sluttspillet og blir avholdt fra 11. til 28. august 2022.

FedEx St. Jude ChampionshipFedEx St. Jude Championship ble avholdt 11.–14. august med 120 spillere på startstreken. Hideki Matsuyama (11.-plass) avsto fra å delta grunnet en nakkeskade, mens Tommy Fleetwood (47.-plass) sto over turneringen av personlige årsaker. Lanto Griffin (69.-plass), Daniel Berger (78.-plass) og Nate Lashley (98.-plass) trakk seg også før turneringen grunnet skader.Will Zalatoris vant turneringen, etter å ha beseiret Sepp Straka i omspill. Zalatoris tok med seieren over ledelsen i sammendraget, mens Straka avanserte til en 8.-plass sammenlagt. Lucas Glover, Adam Scott, Andrew Putnam og Wyndham Clark var de eneste utenfor 70.-plass før turneringen som spilte seg opp og dermed kvalifiserte seg for BMW Championship, på bekostning av Anirban Lahiri, John Huh, Brendon Todd og Lanto Griffin.

BMW ChampionshipBMW Championship ble avholdt 18.–21. august med 68 spillere på startstreken. Cameron Smith (3.-plass) og Tommy Fleetwood (56.-plass) trakk seg før turneringsstart.
Patrick Cantlay vant turneringen, ett slag foran Scott Stallings. Cantlay tok med seieren over 2.-plassen i sammendraget bak sammenlagtleder Scottie Scheffler, mens Will Zalatoris falt til 3.-plass sammenlagt da han måtte trekke seg midtveis i turneringen grunnet ryggproblemer. Stallings avanserte til en 12.-plass i sammendraget etter å ha vært utenfor 30.-plass før turneringen. Lee Kyoung-hoon, Adam Scott og Aaron Wise var de tre andre som også spilte seg inn i The Tour Championship, på bekostning av Kim Joo-hyung, Davis Riley, Kevin Kisner og JJ Spaun.

TOUR ChampionshipThe Tour Championship blir avholdt 25.–28. august med 30 spillere på startstreken. Will Zalatoris (3.-plass) trakk seg før turneringsstart.


== Kvalifiserte spillere ==
     Seier      Topp 10-plassering      Avanserte ikke til neste turnering      Spilte seg inn til neste turnering

* Kvalifisert til sluttspillet for første gang.
CUT = Misset cut-en
DNP = Spilte ikke.
WD = Trakk seg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Lixini

Lixini er en gruppe av middelsstore, avlange snutebiller som utvikler seg inne i røtter, stengler eller blomsterhoder av ulike planter, der de danner avlange galler.


== Utseende ==
Middelsstore (ofte 7 – 10 mm), avlange, mer eller mindre jevnbrede snutebiller. Kroppen er vanligvis helt skjellkledt og brunlig eller grå på farge. Hodet er nokså stort, fasettøynene små og snuten middels lang, krum og ganske kraftig. Antennene er festet i den ytre halvdelen av snuten. De er middels lange og knebøyde og ender i en kølle som (i alle fall tilsynelatende) består av fire ledd, slik at hele antennen er 12-leddet. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, med rundede sider, tilsmalnet framover, ved roten gjerne litt smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er parallellsidige med markerte skuldre og punktrader. Beina er middels lange, leggene (tibiae) har en liten krok (uncus) ytterst. De to klørne er sammenvokste ved roten.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i avlange galler inne i røtter, stengler eller knopper av ulike slags storvokste urter. Gallen er synlig som en fortykkelse på stengelen, rota eller knoppen. Den avlange kroppsformen er trolig en tilpasning til trange rom. Stengelsnutebillene kan angripe mange forskjellige vertsplanter, selv om hver art begrenser seg til en begrenset gruppe. Særlig hyppige er de på tistler og skjermplanter. Disse billene er sjelden særlig tallrike og er ikke regnet som betydelige skadedyr.


== Systematisk inndeling / Norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien stengelsnutebiller, Lixinae Schönherr, 1823 (= Cleoninae)
Stammen Lixini Schönherr, 1823
Slekten Afrolarinus Gültekin, 2013
Slekten Allolarinus Gültekin, 2012
Slekten Broconius Desbrochers des Loges, 1904
Slekten Eugeniodecus Arnoldi, 1955
Slekten Eustenopus Petri, 1907
Slekten Gasteroclisus Desbrochers des Loges, 1904
Slekten Hololixus Voss, 1932
Slekten Hypolixus Desbrochers des Loges, 1898
Slekten Ileomus Schönherr, 1823
Slekten Lachnaeus Schönherr, 1826
Slekten Larinodontes Faust, 1898
Slekten Larinus Dejean, 1821 - i Norge:
Larinus planus (Fabricius, 1792)
Slekten Lixus Fabricius, 1801 - i Norge:
Lixus bardanae (Fabricius, 1787)
Lixus iridis Olivier, 1807 - ennå ikke funnet i Norge, vidt utbredt ellers i Norden
Slekten Microlarinus Hochhuth, 1847
Slekten Microlixus Hustache, 1937
Slekten Mycotrichus Fairmaire, 1896
Slekten Nefis Gültekin, 2013
Slekten Sublarinus Petri, 1914


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(no) Lixini hos Artsdatabanken 
(sv) Lixini hos Dyntaxa 
(en) Lixini hos Fauna Europaea 
(en) Lixini hos Fossilworks 
(en) Lixini hos NCBI 
(en) Kategori:Lixini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lixini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av diverse amerikanske Lixinae
Lixus iridis
Malta under EM i friidrett 2022

Malta deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.


== Resultater (utvalg) ==
Kvinner


== Referanser ==
Rhinocyllini

Rhinocyllini er en liten gruppe av middelsstore, avlange snutebiller som utvikler seg inne i røtter, stengler eller blomsterhoder av ulike planter, der de danner avlange galler.


== Utseende ==
Middelsstore (ofte 7 – 10 mm), avlange, mer eller mindre jevnbrede snutebiller. Kroppen er vanligvis helt skjellkledt og brunlig eller grå på farge. Hodet er nokså stort, fasettøynene små og snuten middels lang, krum og ganske kraftig. Antennene er festet i den ytre halvdelen av snuten. De er middels lange og knebøyde og ender i en kølle som (i alle fall tilsynelatende) består av fire ledd, slik at hele antennen er 12-leddet. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, med rundede sider, tilsmalnet framover, ved roten gjerne litt smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er parallellsidige med markerte skuldre og punktrader. Beina er middels lange, leggene (tibiae) har en liten krok (uncus) ytterst. De to klørne er sammenvokste ved roten.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i avlange galler inne i røtter, stengler eller knopper av ulike slags storvokste urter. Gallen er synlig som en fortykkelse på stengelen, rota eller knoppen. Den avlange kroppsformen er trolig en tilpasning til trange rom. Stengelsnutebillene kan angripe mange forskjellige vertsplanter, selv om hver art begrenser seg til en begrenset gruppe. Særlig hyppige er de på tistler og skjermplanter. Disse billene er sjelden særlig tallrike og er ikke regnet som betydelige skadedyr.


== Utbredelse ==
Gruppen er hjemmehørende i Palearktis med de fleste av artene i Middelhavsområdet, men er spredt til andre områder inkludert Nord-Amerika og Norge.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien stengelsnutebiller, Lixinae Schönherr, 1823 (= Cleoninae)
Stammen Rhinocyllini Lacordaire, 1863
Slekten Bangasternus des Gozis, 1882 - 7 arter
Slekten Rhinocyllus Germar, 1817 - 4 arter
Rhinocyllus conicus (Frölich, 1792) – funnet i Norge i 2007


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
Bilde av Rhinocyllus conicus
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(sv) Rhinocyllini hos Dyntaxa 
(en) Rhinocyllini hos Fauna Europaea 
(en) Rhinocyllini hos Fossilworks 
(en) Rhinocyllini hos NCBI 
(en) Kategori:Rhinocyllini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhinocyllini – detaljert informasjon på Wikispecies
Åfarnes skole

Åfarnes skole er en offentlig barne- og ungdomsskole som ligger lengst nordvest i Rauma kommune i Møre og Romsdal.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen mangler oppslag i Wikidata