jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
When Harry met Santa

When Harry met Santa er en juleinspirert reklamefilm for Posten. Den ble offentliggjort november 2021 i anledning for å markere at det i 2022 er 50-årsjubileum for at det ikke er straffbart å være homofil i Norge.Reklamefilmen er skapt i samarbeid med Pol og B-Reel Films.


== Innhold ==
Reklamen viser en mann, Harry, som søker et forhold med Julenissen. Harry ser Julenissen for første gang idet Julenissen leverer en gave et år, og deres forhold vokser år for år. Harry skriver så et kjærlighetsbrev til Julenissen, hvor han skriver «all I want for Christmas is you» (engelsk, «alt jeg ønsker meg til jul er deg»), før han og Julenissen kysser hverandre. Julenissen spør så Posten om hjelp med å levere gaver for julaften, slik at han kan tilbringe mer tid med sin nye kjæreste, Harry.
Navnet på reklamefilmen er basert på originaltittelen til Da han møtte henne, «When Harry Met Sally».


== Mottakelse ==
Reklamen ble tildelt Gullfisken i 2021.Reklamen er ikke ansett som kontrovesiell i Norge, og har blitt sett på som et eksempel på endringer i holdninger i landet.I utlandet spredde videoen seg som et viralt fenomen, hvor de fleste første tilbakemeldingene var «nesten kun positive» og følelsesmessige.Noen britiske kritikere har også kritisert reklamen for å seksualisere Julenissen, som Dawn Neesom (ved Daily Star) og kommentatoren Melanie Blake. Den britiske forfatteren og akademikeren Katie Edwards forklarte i The Independent at slik kritikk var basert på homofobiske troper og «det å fremme homofile menns seksualitet som fiendtlig», hvor to menn som kysser, anses som en iboende seksuell handling, men en mann som kysser ei kvinne er ikke det, siden det er en uformell sosial norm. Den ungarske parlamentspresidenten László Kövér anklagde reklamen for å vanhellige julen.


== Se også ==
Heterosexisme
Nissemor
Straffeloven § 213


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
When Harry met Santa av Posten på YouTube
When Harry met Santa med engelske undertekster av Posten på YouTube
Kvalifisering til EM i volleyball for menn 2023

Denne artikkelen handler om kvalifiseringen til europamesterskapet i volleyball for menn i 2023.


== Kvalifiserte lag ==
Vertsnasjonene var direktekvalifisert til mesterskapet i 2023. De åtte beste lagene i EM i 2021 var også direktekvalifisert til mesterskapet. Russland var opprinnelig direktekvalifisert til mesterskapet, etter å ha kommet på sjuendeplass i forrige mesterskap. 1. mars 2022 ble Russland og Hviterussland utestengt fra deltakelse i internasjonale volleyballmesterskap på ubestemt tid, som følge av den russiske invasjon av Ukraina i 2022.


== Format ==
26 landslag var registrerte for deltagelse i kvalifisering og for å konkurrere for de 12 gjenstående plassene i mesterskapet. De 26 lagene ble delt inn i sju grupper med tre eller fire lag. Gruppevinnerne og de fem beste andreplassene kvalifiserer seg for Europamesterskapet i 2023. Lagene i hver gruppe skal spille mot hverandre to ganger, en på hjemmebane og en på bortebane, i en round rubin-format. Lagene har blitt plasserte de ulike gruppene, basert på serpentinsystemet, og er basert på CEVs ranking av landslagene 1. januar 2022.Under er oversikten av gruppene, med landslagenes ranking i parentes:


== Kvalifisering ==


=== Gruppe A ===


=== Gruppe B ===


=== Gruppe C ===


=== Gruppe D ===


=== Gruppe E ===


=== Gruppe F ===


=== Gruppe G ===


=== Rangering av lag på andreplass ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside
Francis Thomas Hurley

Francis Thomas Hurley (født 12. januar 1927 i San Francisco i  California i USA; død 10. januar 2016 i Anchorage i Alaska) var katolsk erkebiskop av Anchorage i Alaska.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Francis Thomas Hurley, sønn av irske innvandrere, et av fem barn til  Mark Joseph og Josephine (née Keohane) Hurley, og en av brødrene til Mark Joseph Hurley, studerte ved San Franciscos presteseminar, og ble presteviet 16. juni 1951. Han var deretter menighetssjelesørger i San Francisco.Pave Paul VI utnevnte ham den 4. februar 1970 til hjelpebiskop i Juneau og titulærbiskop av Daimlaig. Hans storebror som var biskop av Santa Rosa in California, Mark Joseph Hurley, bispeviet ham den 19. mars 1970; med-konsekrerende  var William Edward McManus, hjelpebiskop i Chicago, og Joseph Louis Bernardin, hjelpebiskop i Atlanta. 
Den 20. juli 1971 ble han utnevnt til biskop av Juneau, og ble innført i september 1971. Det fikk han ekspandert kirkens virke til flere mer avsidesliggende steder og involvert mer lekfolk i aktivt lederskap. 
Den 4. mai 1976 wble han promovert til erkebiskop av Anchorage, og ble innført i embetet den 8. juli 1976. I 1981 kunne han ta imot pave Johannes Paul II da han besøkte Anchorage.Den 3. mars 2001 innvilget Johannes Paul II hans helsemotiverte avskjedssøknad. Hurley fortsatte å bo i Anchorage, der han døde to dager før sin 89-årsdag i januar 2016.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865–1930) *1900
Kardinal Giovanni Vincenzo Bonzano (1867–1927) *1912
Erkebiskop Edward Joseph Hanna (1860-1944) *1912
Erkebiskop John Joseph Cantwell (1874-1947) *1917
Erkebiskop Joseph Thomas McGucken (1902–1983) *1941
Biskop Mark Joseph Hurley (1919-2001) *1968
Erkebiskop Francis Thomas Hurley (1927-2016) *1970


== Referanser ==
Derelina

Derelina er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Disse billene etterligner maurene de lever sammen med.


== Levevis ==
Artene lever sammen med hærmaur i slektene Aenictus og Dorylus.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Mimanommatini Wasmann, 1912Understammen Dorylophilina
Slekten Derelina Kistner & Jacobson, 1979Derelina aberrans (Cameron, 1933)
Derelina angolensis Kistner & Jacobson, 1979
Derelina anommatis Kistner & Jacobson, 1979
Derelina arrowi (Bernhauer, 1927)
Derelina cameroni (Seevers, 1965)
Derelina camerounensis Kistner, 1979
Derelina flavelytra Kistner & Jacobson, 1979
Derelina flavipennis (Cameron, 1938)
Derelina funcki (Reichensperger, 1915)
Derelina ghaniensis Kistner & Jacobson, 1979
Derelina glabelytra Kistner, 1979
Derelina guineensis (Bernhauer, 1932)
Derelina ivoiriensis Kistner, 1979
Derelina kohli (Wasmann, 1904)
Derelina lata Pace, 2012
Derelina leonensis Kistner, 1990
Derelina machadoi Kistner & Jacobson, 1979
Derelina mashonae Kistner, 1979
Derelina minuta Kistner & Jacobson, 1979
Derelina nigriceps Kistner, 1979
Derelina opacus Kistner, 1979
Derelina overlaeti Kistner & Jacobson, 1979
Derelina pygmaea (Cameron, 1932)
Derelina rhodesiensis Kistner & Jacobson, 1979
Derelina ruhembeana (Bernhauer, 1927)
Derelina senegalensis (Fauvel, 1899)
Derelina subglobosa (Cameron, 1948)
Derelina subnitida (Bernhauer, 1934)
Derelina swynnertoni Kistner & Jacobson, 1979
Derelina tortuosus Kistner, 1979
Derelina umtaliensis Pace, 1994
Derelina vanschuytbroecki Kistner & Jacobson, 1979
Derelina zambiensis Kistner & Jacobson, 1979


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Derelina i Global Biodiversity Information Facility 
Derelina – detaljert informasjon på Wikispecies
Kvalifisering til EM i volleyball for kvinner 2023

Denne artikkelen handler om kvalifiseringen til europamesterskapet i volleyball for kvinner i 2023.


== Kvalifiserte lag ==
Vertsnasjonene Belgia, Estland, Italia og Tyskland er direktekvalifiserte til mesterskapet i 2023. I tillegg er de åtte beste lagene fra EM i volleyball 2021 også direktekvalifiserte:


== Format ==
24 landslag var registrerte for deltagelse i kvalifisering og for å konkurrere for de 12 gjenstående plassene i mesterskapet. De 24 lagene ble delt inn i seks grupper med fire lag. De to beste lagene i hver pulje kvalifiserer seg for Europamesterskapet i 2023. Lagene i hver gruppe skal spille mot hverandre to ganger, en på hjemmebane og en på bortebane, i en round rubin-format. Lagene har blitt plasserte de ulike gruppene, basert på serpentinsystemet, og er basert på CEVs ranking av landslagene 1. januar 2022.Under er oversikten av gruppene, med landslagenes ranking i parentes:


== Kvalifisering ==


=== Gruppe A ===


=== Gruppe B ===


=== Gruppe C ===


=== Gruppe D ===


=== Gruppe E ===


=== Gruppe F ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside
Aphytopus

Aphytopus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Disse billene er små til middelsstore (2,5 – 7 mm), vanligvis slanke og ofte brunlige på farge, men det er også en god del arter som er mer fargerike, ofte farget i gulrødt og svart. Hodet er mer eller mindre rundt med små fasettøyne, antennene, som sitter festet mellom fasettøynene, er vanligvis ganske lange og ofte fortykkede mot spissen. Kroppen er oftest tett og fint punktert og fint hårete, beina er slanke, et kjennetegn ved gruppen er at føttene på bakbeina er ganske lange. Mange av artene ligner hverandre sterkt og man må ofte dissekere ut kjønnsorganene for å bestemme dem.


== Levevis ==
Oxypodini finnes gjerne på bakken mellom løvstrø. De er raske løpere og ernærer seg som rovdyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Oxypodini Fenyes, 1918  – 94 arter i Norge
Understammen Aphytopodina
Slekten Aphytopus Sharp, 1886
Aphytopus gracilis Sharp, 1886
Aphytopus granifer Broun, 1912
Aphytopus guinnessi Broun, 1912
Aphytopus pictulus Broun, 1914
Aphytopus porosus Broun, 1912


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aphytopus i Global Biodiversity Information Facility 
Aphytopus – detaljert informasjon på Wikispecies
Odontoxenus

Odontoxenus er  en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Små, nokså brede kortvinger, oftest noe flate. De har gjerne reduserte fasettøyne og størt forkortede, kjegleformede antenner. Hodet kan være dekket av pronotum.


== Levevis ==
Artene er knyttet til hærmaur.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae Fleming, 1821
Stammen Pygostenini Fauvel, 1899 Slekten Odontoxenus Kistner, 1958Odontoxenus brevicornis (Cameron, 1926)
Odontoxenus butteli (Wasmann, 1916)
Odontoxenus ceylonicus (Wasmann, 1916)
Odontoxenus eutermitis (Wasmann, 1916)
Odontoxenus krishnai Kistner & Jacobson, 1975
Odontoxenus longesetosus (Cameron, 1926)
Odontoxenus malaysianus Kistner, 2005
Odontoxenus peradeniyae (Wasmann, 1916)
Odontoxenus phoca (Fauvel, 1899)
Odontoxenus proximus (Cameron, 1932)
Odontoxenus splendidus (Wasmann, 1916)
Odontoxenus taiwanus Naomi, 1996
Odontoxenus termitophilus (Wasmann, 1904)
Odontoxenus thailandicus Kanao & Maruyama, 2010
Odontoxenus transfuga (Wasmann, 1904)
Odontoxenus triarticulatus (Kemner, 1929)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Odontoxenus i Global Biodiversity Information Facility 
Odontoxenus – detaljert informasjon på Wikispecies
Caenopoda

Caenopoda er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små, avlange, spoleformede, blanke, brunlige kortvinger. Hodet er rundet med middelsstore fasettøyne, antennene middels lange, noe utvidet mot spissen med et spisst kjegleformet ytterste ledd. Pronotum er avrundet, bredere enn langt, med en bred, grunn midfure. Dekkvingene er tydelig bredere enn pronotum, med rundede «skuldre», bakkroppen spoleformet. Føttene er fem-leddete.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Vietnam).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Tachyusini
Slekten Caenopoda Paśnik, 2005Caenopoda tamdaoensis (Pace, 2001)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Caenopoda i Global Biodiversity Information Facility 
Caenopoda – detaljert informasjon på Wikispecies
Catalina (bille)

Catalina er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), halvblanke, avlangt dråpeformede, gulbrunlige kortvinger. Føttene er fire-leddete, hos noen arter kan de være fem-leddete på bakbeina. Antennene er 9-11- leddete.


== Levevis ==
Disse små billene lever sammen med termitter i undergruppen Nasutitermitinae (Termitidae) i tuene deres.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Gabon.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae Fleming, 1821
Stammen Termitonannini Fenyes, 1918
Understammen Perinthina
Slekten Catalina Pasteels, 1967
Catalina elegans Pasteels, 1967


== Referanser ==


== Kilder ==
Nettside om gruppen


== Eksterne lenker ==
(en) Catalina (bille) i Global Biodiversity Information Facility 
Catalina – detaljert informasjon på Wikispecies
Brevvenn

Brevvenner (eller pennevenner) er mennesker som regelmessig skriver til hverandre, spesielt via brevpost. Brevvenner er vanligvis fremmede hvis forhold primært, eller til og med utelukkende, er basert på deres utveksling av brev.


== Hensikter ==
Et brevvennforhold brukes ofte til å øve lesing og skriving på et fremmed språk, for å forbedre leseevnen, for å lære mer om andre land eller livsstiler, og for å danne vennskap. Mens utvidelsen av Internett har redusert antall tradisjonelle brevvenner, kan brevvenneklubber nå til dags finnes på Internett, i tidsskriftspalter, aviser, og noen ganger gjennom klubber eller grupper for spesielt interesserte.


== Referanser ==
Rougemontius

Rougemontius er en slekt) av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Små, spoleformede kortvinger, blanke, brunrøde kortvinger. Hode og forkropp er ganske små, fasettøynene små. Antennene er nokså lange og kraftige, nesten så lange som kroppen.


== Levevis ==
Disse små billene lever tett sammen med termitter.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia (Borneo).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Termitopaediini Seevers, 1957
Slekten Rougemontius Pace, 2014Rougemontius alobatus Rougemont, 2016
Rougemontius borneensis Pace, 2014
Rougemontius eleanorae Rougemont, 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rougemontius i Global Biodiversity Information Facility 
Rougemontius – detaljert informasjon på Wikispecies
Proeuzkus

Proeuzkus er en slekt av biller. 


== Utseende ==
Bittesmå (ca. 1 millimeter), ovale, litt flate, fint hårete, rødbrunlige biller. Hodet er forholdsvis lite med utstående fasettøyne, antennene spoleformede. Hodet er mer eller mindre dekket av pronotum og knapt synlig ovenfra. Pronotum er ganske kort, sett ovenfra utgjør de rundede dekkvingene det aller meste av kroppslengden. Beina er nokså korte.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne billene lever av sopp. 


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Nepal.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (ev. Scirtoidea)
Familien Eucinetidae
Slekten Proeuzkus Vít, 2000Proeuzkus coecus Vít, 2000


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Proeuzkus i Encyclopedia of Life 
(en) Proeuzkus i Global Biodiversity Information Facility 
Proeuzkus – detaljert informasjon på Wikispecies
Cyphotelus

Cyphotelus er en slekt av biller. De utmerker seg ved at de aller fleste artenes larver lever i ferskvann, de voksne derimot på land. Slike livssykler er vanlige hos mygg, øyenstikkere, døgnfluer, steinfluer og vårfluer, men uvanlige hos biller som vanligvis er enten land- eller vannlevende.


== Utseende ==
Små, ovale, vanligvis ganske flate biller. De kan kjennes på at antennene er trådformede, brystskjoldet (pronotum) er ganske kort og kroppen vanligvis dekket av korte hår. Hodet er gjerne noe nedbøyd og knapt synlig ovenfra. Langs sidene går et par skarpe kinn-lister. Antennene er 11-leddete, trådformede og når omtrent til bakkanten av brystskjoldet. Brystskjoldet (pronotum) er ganske kort og mye bredere enn langt. Dekkvingene er vanligvis avflatet midt på, sett ovenfra ovale eller jevnbrede, tre til åtte ganger så lange som pronotum. De mangler tydelige punktrekker. Beina er temmelig tynne og skjøre (faller lett av), noen har fortykkede baklår og lange sporer på bakleggen. Larvene er avflatede, skrukketroll-lignende, bakkroppen langt tilspisset. De skiller seg fra andre billelarver ved at de har lange, flerleddete antenner. De kryper på bunnen og på vannplanter, svømmer ikke.


== Levevis ==
De aller fleste artene har larver som lever i stillestående ferskvann, men noen tropiske arter lever i fuktig, død ved, og noen arter lever i rennende vann. Larvene tåler lite forurensning og kan brukes som indikatorer på vannkvalitet. De lever mest trolig av å filtrere detritus (råtnende plantemateriale, mudder). De puster i luft og må opp til overflaten for å hente denne av og til. Når larven er fullt utvokst, kryper den på land for å forvandle seg til en puppe. De voksne insektene finner man ofte i vegetasjonen. De flyr godt, særlig om natten, og blir ofte tiltrukket til lys. Artene i slekten Scirtes kan hoppe. Hårbillene er ganske vanlige i tempererte områder, mindre vanlige i tropene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk innedling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (=Scirtoidea)
Familien hårbiller, Scirtidae (=Elodidae, Helodidae)
Underfamilien Scirtinae (=Cyphoninae)
Slekten Cyphotelus Sharp, 1878 Cyphotelus angustifrons Sharp, 1878


== Referanser ==


== Kilder ==
Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A., Zurcher, E.J. Elateriformia (Coleoptera). [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Cyphotelus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cyphotelus hos NCBI 
Cyphotelus – detaljert informasjon på Wikispecies
Emmita

Emmita er en slekt av engbiller.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 10 millimeter), avlang og slank, lyst rødbrun engbille med kamformede antenner. Fasettøynene er nokså store og utstående. Pronotum er nokså lite og rundet, dekkvingene smale og jevnbrede eller lett timeglass-formede.


== Levevis ==
Biologien til denne slekten er ukjent, men larvene lever trolig i jorden og er knyttet til termitter.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien engbiller (Dascilloidea)
Familien engbiller (Dascillidae)
Underfamilien Karumiinae  – tropiske arter, knyttet til termitter
Slekten Emmita Escalera, 1914
Emmita serricornis (Escalera, 1913)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Emmita i Encyclopedia of Life 
(en) Emmita i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Emmita hos NCBI 
Interaktiv bestemmelsesnøkkel
Delta Interactive Key – Dascillidae
Ferske fjes i fjernsyn

Ferske fjes i fjernsyn er et norsk underholdningsserie som ble sendt på NRK Fjernsyn i 1974 og 1976. Her fikk ukjente amatører opptre og vise seg frem. Storparten av dem var musikere. Programleder var Knut Aunbu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ferske fjes i fjernsyn på NRK TV
Polymerius

Polymerius er en slekt biller. 


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, kraftig bygde biller som lettest kjennes på hannenes antenner. Hodet er forholdsvis lite med moderat store fasettøyne. Antennene sitter festet på opphøyde knøler. Hos hunnene er de svakt sagtakkede, 11-leddete. Hannenes antenner består av 20-40 ledd. Hvert ledd utenom de innerste og ytterste har en eller to lange, bladaktige utvekster slik at hele antennen ser ut som en fjær eller vifte. Brystskjoldet (pronotum) er forholdsvis lite, bredere enn hodet, men smalere enn dekkvingene, uten tydelige opphøyde lister, knøler eller groper. Dekkvingene er mer eller mindre jevnbrede i den fremre delen, matte med tydelig hår- eller skjellkledning. De kan ha opphøyde lengdelister. Beina er middels lange, slanke med fem fotledd. Et anatomisk særtrekk er at tråputene (empodia) mellom føttenes klør bærer flere børster.


== Levevis ==
Det er sannsynlig at larvene lever som parasitter på sangsikader.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Chile.


== Systematisk inndeling ==
Navnet er et juniorhomonym for Polymerius Hahn, 1843 og er dermed ugyldig og bør endres.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien engbiller (Dascilloidea)
Familien Rhipiceridae
Slekten Polymerius Philippi, 1871
Polymerius marmoratus Philippi, 1871


== Kilder ==
Rhipiceridae på Delta Interactive Key. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Polymerius i Global Biodiversity Information Facility
Kanaan (band)

Kanaan er et norsk band fra Oslo som ble etablert i 2016. Bandet spiller instrumental rock med elementer av psykedelisk musikk, jazz og stoner rock.Bandet ga ut sitt første album, Windborne i 2019. I 2020 ga de ut albumene Odense Sessions og Double Sun og i 2021 Earthbound. For Earthbound vant de Spellemannprisen 2021 i klassen rock.


== Medlemmer ==
Ask Vatn Strøm: gitar
Ingvald André Vassbø: trommer
Eskild Myrvoll: bass


== Diskografi ==
Windborne (2019)
Odense Sessions (2020)
Double Sun (2020)
Live in Oslo (2021)
Earthbound (2021)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kanaan på Discogs 
(en) Kanaan på MusicBrainz
Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2004

Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2004 ble arrangert i Long Beach i USA i 2004.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2005

Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2005 ble arrangert i Kirishi i Russland i 2005.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2006

Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2006 ble arrangert i Cosenza i Italia i 2006.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2007

Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2007 ble arrangert i Montréal i Canada i 2007.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2008

Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2008 ble arrangert i Santa Cruz del Tenerife i Spania i 2008.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2009

Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2009 ble arrangert i Kirishi i Russland i 2009.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2010

Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2010 ble arrangert i La Jolla i USA i 2010.


== Sluttspill ==


== Referanser ==
Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2011

Verdensligaen i vannpolo for kvinner 2011 ble arrangert i Tianjin i Kina i 2011.


== Sluttspill ==


== Referanser ==