jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stephanie Verdoia

Stephanie Ann Verdoia (født 2. januar 1993 i Salt Lake City i Utah) er en amerikansk fotballspiller, som sist spilte for Vålerenga i Toppserien i 2017.
Hun spilte collegefotball i USA for Seattle Redhawks ved Seattle University, og ble drafted av Boston Breakers som 29.-valg i NWSL College Draft 2015. Under 2015-sesongen fikk hun åtte kamper, samt ti kamper under 2016-sesongen. Verdoia ble sluppet av klubben 27. januar 2017.Hun signerte for Vålerenga foran 2017-sesongen. Verdoia scoret det første målet på Vålerengas nye stadion Intility Arena.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stephanie Verdoia – Soccerway 
(no) Stephanie Verdoia – Norges Fotballforbund 
(de) Stephanie Verdoia – Soccerdonna 
(en) Stephanie Verdoia – FBref 
Stephanie Verdoia på Twitter
Jack Majgaard

Jack Majgaard Jensen (født 25. mars 1973) er en dansk fotballtrener, som er hovedtrener for Roskilde.
13. desember 2019 signerte han toårskontrakt med den norske Toppserieklubben Vålerenga. I sine to år med klubben tok han to cupgull og ett seriegull.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Jack Majgaard – Norges Fotballforbund 
Jack Majgaard på Twitter
Commodore (grad)

Commodore (forkortet Cdre) er en militær grad for offiserer i mange lands mariner, især land med tradisjoner fra Royal Navy. Graden anses i noen land som flaggoffiser.
Graden har nederlandsk opphav, fra ca. 1652, under et av sjøslagene mellom Koninklijke Marine og Royal Navy. Nederlenderne fant at de hadde behov for offiserer til å lede skvadroner, men ønsket ikke å utnevne flere admiraler, kanskje fordi de ville unngå å gi flere admiralslønn. Den nye graden gav kun halv lønn sammenlignet med en admiral. Det engelske ordet commodore kommer fra comendador, som betyr «har befal over andre» og kan ha fransk eller spansk opprinnelse. Den nederlandske lederen Vilhelm av Oranien introduserte graden til Royal Navy etter at han tok tronen som Kong Vilhelm III av England i 1689.Commodore tilsvarer flaggkommandør i Sjøforsvaret og rear admiral (lower half) i U.S. Navy.I NATO har graden kode OF-6 i henhold til STANAG 2116.


== Bilder ==

		
		
		
		


== Referanser ==
Ingeborg Breines

Ingeborg Breines (født 14. august 1945 i Sigerfjord) er en norsk fredspedagog. Hun er seniorrådgiver for World Summit of Nobel Peace Laureates. Hun var direktør for Women and a Culture of Peace. i UNESCO, og fra 2009 til 2016 var hun president i Det internasjonale fredsbyrå.


== Utdanning ==
Breines har studert filosofi og fransk litteratur ved Université de Nantes og Universitetet i Oslo.


== Den internasjonale Mannsdagen ==
Breines var en av pådriverne for etableringen av Den internasjonale Mannsdagen mens hun tjenestegjorde i UNESCO.


== Utvalgte publikasjoner ==
Mot En kvinnes agenda for en fredskultur.
Å skape en aktiv avsky for krig. 
60 kvinner som bidrar til UNESCOS 60 år.


== Se også ==
UNESCO
Verdens Toppmøte For Nobels Fredsprisvinnere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nobels Fredsmøte
Konstantin Ivlijev

Konstantin Aleksejevitsj Ivlijev (russisk: Константин Алексеевич Ивлиев, født 7. august 2000) er en russisk kortbaneløper.
Han representerte ROC under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han tok sølv på 500 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Konstantin Ivlijev – Olympics.com 
(en) Konstantin Ivlijev – Olympedia 
(en) Konstantin Ivlijev – ShorttrackOnLine.info 
(en) Konstantin Ivlijev – TheSports.org
Li Wenlong

Li Wenlong (født 4. januar 2001) er en kinesisk kortbaneløper.
Han representerte Kina under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han tok sølv på 1000 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Li Wenlong – Olympics.com 
(en) Li Wenlong – Olympedia 
(en) Li Wenlong – ShorttrackOnLine.info
Lee June-seo

Lee June-seo (født 3. juni 2000) er en sørkoreansk kortbaneløper.
Han representerte Sør-Korea under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han tok sølv på 5000 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lee June-seo – Olympedia 
(en) Lee June-seo – ShorttrackOnLine.info 
(en) Lee June-seo – TheSports.org
Pietro Sighel

Pietro Sighel (født 15. juli 1999) er en italiensk kortbaneløper.
Han representerte Italia under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han tok sølv på 2000 meter blandet stafett og bronse på 5000 meter stafett.Sighel er sønn av verdensmester i hurtigløp, Roberto Sighel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pietro Sighel – Olympics.com 
(en) Pietro Sighel – Olympedia 
(en) Pietro Sighel – ShorttrackOnLine.info
Park Jang-hyuk

Park Jang-hyuk (født 31. oktober 1998) er en sørkoreansk kortbaneløper.
Han representerte Sør-Korea under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han tok sølv på 5000 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Park Jang-hyuk – Olympics.com 
(en) Park Jang-hyuk – Olympedia 
(en) Park Jang-hyuk – ShorttrackOnLine.info 
(en) Park Jang-hyuk – TheSports.org
Andrea Cassinelli

Andrea Cassinelli (født 2. september 1993) er en italiensk kortbaneløper.
Han representerte Italia under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han tok sølv på 2000 meter blandet stafett og bronse på 5000 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrea Cassinelli – Olympedia 
(en) Andrea Cassinelli – ShorttrackOnLine.info
Seo Whi-min

Seo Whi-min (født 13. mars 2002) er en sørkoreansk kortbaneløper.
Hun representerte Sør-Korea under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hun tok sølv på 3000 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Seo Whi-min – Olympics.com 
(en) Seo Whi-min – Olympedia 
(en) Seo Whi-min – ShorttrackOnLine.info
Zhang Yuting

Zhang Yuting (født 4. august 1999) er en kinesisk kortbaneløper.
Hun representerte Kina under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hun tok gull på 2000 meter blandet stafett og bronse på 3000 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zhang Yuting – Olympics.com 
(en) Zhang Yuting – Olympedia 
(en) Zhang Yuting – ShorttrackOnLine.info
Arianna Valcepina

Arianna Valcepina (født 9. mai 1994) er en italiensk kortbaneløper.
Hun representerte Italia under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hun tok sølv på 2000 meter blandet stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arianna Valcepina – Olympics.com 
(en) Arianna Valcepina – Olympedia 
(en) Arianna Valcepina – ShorttrackOnLine.info
Volta a la Comunitat Valenciana 2022

Volta a la Comunitat Valenciana 2022 ble arrangert i Spania fra 2. til 6. februar 2022. Rittet var en del av UCI ProSeries 2022.


== Lag ==


== Etapper ==


=== 1. etappe ===


=== 2. etappe ===


=== 3. etappe ===


=== 4. etappe ===


=== 5. etappe ===


== Resultater ==


=== Sammenlagt ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Volta a la Comunitat Valenciana 2022 - ProCyclingStats
Johannes Aengenent

Johannes Dominicus Josephus Aengenent (født 15. mars 1873 i Delft i Nederland, død 3. september 1935 i Haarlem) var biskop i det katolske bispedømme Haarlem fra 1928 og til sin død.


== Biografi ==
Aengenent var professor ved hovedseminaret i Warmond. Han skrev blant annet en lærebok i sosiologi og en håndbok i filosofiens historie. Han spilte en viktig rolle i å gjenopprette bispedømmets økonomiske situasjon, som var blitt vanskelig grunnet byggingen av mange nye kirker.
Han ble utnevnt til biskop av Haarlem den 15. juni 1928, og ble bispeviet 25. juli samme år av erkebiskop Lorenzo Schioppa; medkonsekrerende var biskopene Laurentius Josephus Antonius Hubertus Schrijnen (Schrynen)  av Roermond og Pieter Adriaan Willem Hopmans av Breda. Aengenent valgte «Justitia et Pax» som bispelig devise. På 1920- og 1930-tallet støttet han opp om presten Alphons Ariëns og RKSP-politikeren og ministeren Piet Aalberse som frittalende talsmenn og propagandister for katolsk sosiallære.
Etter noen uker med sykdom og operasjon døde han i en alder av 62 i Mariastifelsen i Haarlem den 3. september 1935.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
Kardinal Andreas Franz Frühwirth (1845-1933) *1907
Erkebiskop Lorenzo Schioppa (1871-1935) *1920
Biskop Johannes Aengenent (1873-1935) *1928


== Referanser ==
Augustinus Callier

Augustinus Josephus Callier (født 29. mai 1849 i Vlissingen i Nederland, død 28. april 1928 i Haarlem) var katolsk biskop i Haarlem bispedømme i perioden 1903-1928.


== Biografi ==
Etter sin formasjon på bispedømmeeseminarene i Hageveld og Warmond, ble Callier ordinert til prest i 1872. Han var suksessivt kapellan, lærer i klassiske språk, generalvikar for bispedømmet Haarlem og til slutt biskop av Haarlem fra 1903 og til sin død. 
Han ble utnevnt til biskop av Haarlem den 11. september 1903 og ble bispeviet den 28. oktober 1903 av erkebiskop Hendrik (Henricus) van de Wetering av Utrecht, med medkonsekranten biskop Petrus Leyten av Breda . I sine tjuefem år som biskop viste han seg som en formidabel, mer enn en elsket, administrator. Hans motto var: «In fide nihil haesitans» (jfr.Jakob 1,6; i spørsmål om tro, uten nølen.
I sin tid som generalvikar var han byggherre av den nye katedralen på Leidsevaart, bygget fra 1895.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Biskop Johannes Wolfgang von Bodman (1651–1691)
Biskop Marquard Rudolf von Rodt (1644–1704) *bispeviet 1690
Biskop Alexander Sigismund von der Pfalz-Neuburg (1663–1737) *1691
Biskop Johann Jakob von Mayer (1677–1749) *1719
Biskop Joseph Ignaz Philipp von Hessen-Darmstadt (1699–1768) *1741
Erkebiskop Klemens Wenzeslaus von Sachsen (1739–1812) *1766
Erkebiskop Max Franz von Havsburg-Lothringen (1756–1801) *1785
Biskop Kaspar Max Droste zu Vischering (1770–1846) *1795
Biskop Cornelius Ludovicus van Wijkerslooth (1786–1851) *1833
Erkebiskop Johannes Zwijsen (1794–1877) *1842
Biskop Franciscus Jacobus van Vree (1807–1861) *1853
Erkebiskop Andreas Ignatius Schaepman (1815–1882) *1860
Erkebiskop Petrus Matthias Snickers (1816–1895) *1877
Biskop Gaspard Josephus Martinus Bottemanne (1823–1903) *1883
Erkebiskop Henricus van de Wetering (1850–1829) *1895
Biskop Augustinus Callier (1849–1928) *1922


== Referanser ==
Sekret (Ronela Hajati-sang)

«Sekret» (norsk oversettelse: hemmelighet) er en albansk sang fra 2021 som skrevet og fremført av sangeren og låtskriveren Ronela Hajati. Den ble utgitt som singel på eget forlag 2. desember 2021. Noen uker etter vant sangen den 60. utgaven av den albanske sangkonkurransen Festivali i Këngës, og den ble Albanias bidrag til Eurovision Song Contest 2022 i Torino i Italia.


== Om sangen ==
«Sekret» er skrevet og komponert av Hajati selv og produsert av den albanske musikkprodusenten Marko Polo. Sangen kombinerer tradisjonelle og moderne elementer, og er en uptempo låt innen etnisk pop-sjangeren med folkemusikk-elementer. Hun ga ut «Sekret» på eget forlag 2. desember, og låten ble senere omarbeidet i samarbeid med den nederlandske musikkprodusenten Diztortion i London. Sangen hadde opprinnelig albansk tekst, men en engelskspråklig versjon ble utgitt sammen med en tilhørende muiskkvideo 4. mars 2022.Albanias allmennkringkaster Radio Televizioni Shqiptar (RTSH) plukket ut sangen til å delta i den 60. utgaven av sangkonkurransen Festivali i Këngës. Konkurransen besto av to semifinaler 27. og 28. desember, med finalen 29. desember 2021. Vinneren får representere Albania i Eurovision Song Contest. «Sekret» avanserte til finalen, og juryen kåret den til slutt som vinner. «Sekret» ble dermed Albanias bidrag til Eurovision Song Contest 2022 i Torino i Italia.I Eurovision i Torino åpnet låten semifinale 1 tirsdag 10. mai, og ble nummer 12 av 17. Siden den ikke ble blant de ti beste, kvalifiserte den seg ikke til finalen lørdag 14. mai.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Davis-cupen 2022

Davis-cupen 2022 er den 110. utgaven av tennisturneringen mellom landslag, som er del av ATP-touren 2022 – uten at det blir gitt ut poeng.
Norge rykket opp fra Verdensgruppe I foran denne utgaven, etter å ha beseiret Barbados, Usbekistan og Ukraina under Davis-cupen 2020/21 – og skal ut i kvalifisering mot Kasakhstan for én plass i Davis-cupfinalene 2022.


== Davis-cupfinalene ==

Cupfinalene består av 16 lag, hvorav 12 kvalifiseringsvinnere. De to finalistene fra 2020/21-utgaven var i utgangspunktet direktekvalifisert, men regjerende mester Russland (og Hviterussland) ble suspendert fra turneringen grunnet Russlands invasjon av Ukraina, slik at best rangerte tapende semifinalist Serbia tok Russlands plass sammen med finalist Kroatia. I tillegg ble to «wildcard» utvalgt av ITF; Canada og Storbritannia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Olha Stefanisjyna

Olha Vitalijivna Stefanisjyna (ukrainsk: Ольга Віталіївна Стефанішина; født 1985) er en ukrainsk jurist og politiker. Hun ble 4. juni 2020 utnevnt av Ukrainas parlament som sitt lands visestatsminister for europeisk og euroatlantisk integrasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Olha Stefanishyna – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ramón Martínez (guvernør)

Ramón Martínez (født 31. august 1948 i Carúpano i Venezuela, død 25. januar 2022 i Caracas) var en venezuelansk politiker.
Han var guvernør av delstaten Sucre fra 1992 til 1998 for partiet Movimiento al Socialismo (MAS), og atter fra 2000 til 2008, først for Movimiento al Socialismo og så for Por la Democracia Social (PODEMOS). Fra 1998 til 2000 var han medlem av Venezuelas senat. 
Martínez døde av covid-19 i Caracas den 25. januar 2022, i en alder av 73 år.


== Referanser ==
FNs organ for katastrofeforebygging

FNs organ for katastrofeforebygging er en del av FN-sekretariatet og har ansvar for gjennomføringen av Sendai-rammeverket for katastrofeforebygging 2015–2030. Det ble opprettet 22. desember 1999 og har ca. 120 ansatte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Michel Olçomendy

Michel Olçomendy, M.E.P. (født 29. august 1901 i Saint-Étienne-de-Baïgorry i Frankrike, død 4. juli 1977 i Singapore) var den første katolske erkebiskop av Singapore, innsatt i  embedet den 18. desember 1972 og pensjonert i 1976. Tidligere gadde han vært biskop av Malacca og Singapore.


== Biografi ==


=== Prest ===
Han ble presteviet 2. mai 1926 i en alder av 24 år, og ble mellem av La Société des Missions Etrangères.


=== Biskop, erkebiskop ===
Den 21. januar 1947 ble pater Olçomendy innsatt som biskop av Malacca og Singapore. Han ble elevert til erkebiskop av  Malacca den 19. september 1953, i en alder av 52 år.
Han ble metropolitanerkebiskop av Malacca-Singapore den 25. februar 1955. Så ble han erkebiskop av Singapore den 18. desember 1972. Han trakk seg tilbake i 1976, og døde 4. juli 1977.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Erkebiskop François de Bovet (1745–1838)
Biskop Jacques-Léonard Pérocheau (1787–1861) *bispeviet 1818
Biskop Eugène-Jean-Claude-Joseph Desflèches (1814-1887) *1844
Biskop François-Eugène Lions (1820-1893) *1872
Biskop Jean-Joseph Fenouil (1821-1907) *1881
Biskop Marc Chatagnon (1839-1920) *1887
Biskop Jean-Claude Bouchut (1860-1928) *1902
Biskop Pierre Louis Perrichon (1872-1932) *1921
Biskop Frédéric-Joseph-Marie Provost (1877-1952) *1929
Erkebiskop Michel Olçomendy (1901-1977) *1947


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Archdiocese of Singapore
Archbishops of Singapore at GCatholic.org
Tejmuraz Ramisjivili

Tejmuraz Ramisjivili (russisk: Теймураз Отарович Рамишвили): Теймураз Отарович Рамишвили) (født 4. mai 1955 i Tblisi, russiske SFSR) er en russisk diplomat av georgisk opprinnelse, den russiske ambassadøren i Sør-Korea 2000-2005.Han var ambassadør til Danmark 2007-2012. Han har vært Russlands ambassadør til Norge siden 2016.


== Tidlig liv ==
Han ble uteksaminert fra Moskvas statlige institutt for internasjonal politikk i 1979.


== Politisk aktivitet ==
I 1992-2000 direktør for avdelingen for humanitært samarbeid og menneskerettigheter i det russiske utenriksdepartementet, Russland
2000—2005 – Russlands ambassadør i Sør-Korea
2005—2007 - Ambassadør for øvrig, Utenriksdepartementet, Russland
2007—2012 – Russlands ambassadør i Danmark
2012—2016 - Direktør for avdelingen for språklig støtte i det russiske utenriksdepartementet
Siden 2016 – Russlands ambassadør til Norge


== Referanser ==
Emilie Østerås

Emilie Libakken Østerås (født 27. mars 2002) er en norsk fotballspiller som spiller for Kolbotn.
Etter å ha startet å spille fotball i Tveita kom hun til Vålerenga som 11-åring i 2013. Kort tid etter hun fylte 15 år ble hun flyttet opp på A-laget til Vålerenga i april 2017. Debuten i Toppserien fikk hun i august 2017 mot Medkila.27.09.17 ble hun tidens yngste målscorer i Toppserien i 1-1 kampen mot Stabæk, 15 år og 184 dager gammel.Fra september 2019 til august 2020 var hun ute av spill etter en kneoperasjon.I juni 2021 ble hun lånt ut fra Vålerenga til Kolbotn for resten av sesongen. I januar 2022 ble det kjent at låneavtalen ble gjort permanent.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Emilie Libakken Østerås – Soccerdonna 
(en) Emilie Libakken Østerås – FBref 
Emilie Østerås fotball.no profil
20. serierunde i Bundesliga 2021/22

20. runde i Bundesliga 2021–2022 startet med Eintracht Frankfurt – Arminia Bielefeld fredag 21. januar 2022, hoveddelen av kampene ble spilt lørdag 22. januar mens runden ble avsluttet med Hertha Berlin – Bayern München søndag 23. januar.


== Kampfakta ==
Fredag 21. januar

Lørdag 22. januar

Søndag 23. januar


== Referanser ==
Ina Vårhus

Ina Kamilla Lundereng Vårhus (født 2. september 1996) er en norsk fotballspiller som spiller for Rosenborg.
Hun spilte i Ålen før hun ble hentet til KIL/Hemne i 2015. I KIL/Hemne var hun med å rykke opp to år på rad fra 3. divisjon til 1. divisjon. I 2018 signerte hun for daværende Trondheims-Ørn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ina Kamilla Lundereng Vårhus – Soccerdonna 
(en) Ina Kamilla Lundereng Vårhus – FBref 
Ina Vårhus fotball.no profil
Johannes Henricus J. Te Maarssen

Johannes Henricus J. Te Maarssen S.V.D. (født 3. september 1933 i Groenlo i provinsen Gelderland i Nederland) er emeritert katolsk biskop i Kundiawa i Papua Ny-Guinea.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Johannes Henricus J. Te Maarssen inntrådte i Steylermisjonærenes orden og mottok prestevielsen den 31. januar 1960. Han arbeidet som misjonær i det som ble Papua Ny-Guinea i det apostoliske vikariat Goroka og fra 1966 i bispedømmet ved samme navn.
Da bispedømmet Kundiawa ble opprettet i 1982 som en utskillelse fra Goroka, ble Te Maarssen generalvikar der.
Han ble utnevnt til bispedømmeadministrator for Kundiawa i 1999, etter avgangen til biskop William Joseph Kurtz som hadde blitt utnevnt til koadjutorerkebiskop i Madang.


=== Biskop ===
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 10. mai 2000 til biskop av Kundiawa. Han ble bispeviet av koadjutorerkebiskopen av Madang, Wilhelm Kurtz SVD, den 24. august samme år; medkonsekrerende var Michael Meier SVD, erkebiskop av Mount Hagen, og Arnold Orowae, hjelpebiskop i Wabag.
10. mai 2000 ble han utnevnt til biskop av Kundiawa. Hans bispeinnvielse fant sted 24. august 2000.
Den 12. januar 2009 innvilget pave Benedikt XVI hans alderbetingede avskjedssøknad. Deretter fortsatte han å bo i Papua Ny-Guinea og var blant annet fortsatt aktiv ved Liturgical Catechetical Institute, hvor han utarbeidet en ny versjon av et missale på pidgin.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865–1930) *1900
Kardinal Giovanni Vincenzo Bonzano (1867–1927) *1912
Erkebiskop Thomas Joseph Walsh  (1873-1952) *1918
Erkebiskop Thomas Aloysius Boland  (1896 -1979) *1940
Biskop John Edward Cohill, S.V.D. (1907-1994) *1967
Biskop Raymond Rodly Caesar, S.V.D (1932-1987) *1978
Erkebiskop William Joseph Kurtz, S.V.D. (1935- ) *1982
Biskop Johannes Henricus J. Te Maarssen (1933–) *2000


== Referanser ==
Peresjtsjepyne

Peresjtsjepyne (ukrainsk: Перещепине) er en by i Dnipropetrovsk oblast (provins) i Ukraina. Den ligger omkring 100 km nord for Dnipropetrovsk. Byen hadde 9 931 innbyggere i 2018.


== Referanser ==
Persjotravensk

Persjotravensk (ukrainsk: Першотравенськ) er en by i Dnipropetrovsk oblast (provins) i Ukraina. Byen har 28 363 innbyggere (2018).
Kilde: 1959–1970
1979


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pershotravensk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons