jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Joachim Ruhuna

Joachim Ruhuna (født 27. oktober 1933 i Nyabikere i kongedømmet Burundi i Ruanda-Urundi; drept 9. september 1996 i Gitega i Burundi) var en katolsk erkebiskop i Burundi.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Rouhana tilhørte den etniske gruppen tutsi. Han studerte i Burasira småseminar og deretter i Mugera. Han tok grad i teologi i Kinshasa i Kongo.


=== Prest ===
Han ble ordinert til prest 18. september 1962. Etter å ha studert i Roma ble han rektor ved presteseminaret i Bujumbura i 1970.


=== Biskop, erkebiskop ===
Den 13. april 1973 ble han utnevnt av pave Paul VI til den første biskop av bispedømmet Ruyigi. Han ble bispeviet av erkebiskop André Makarakiza, M. Afr., erkebiskop av Hitega; medkonsekraner var biskop Michel Ntuyahaga av Bujumbura og biskop Stanislas Kaburungu av Ngozi. 
Den 28. mars 1980 ble han koadjutor-erkebiskop og 6. november 1982 erkebiskop av Gitega.
Under folkemordene i Burundi, som også kostet mange av hans familie livet, gikk han inn for forsoning, fred og dialog mellom hutuer og tutsier. Den 13. juli 1996, under begravelsen til de 306 ofrene for massakren i Bugendana, fordømte han på det sterkeste gjerningsmennene bak nedslaktingen.
Den 9. september 1996, like etter klokken 16.30, ble han myrdet av en væpnet gjeng på vei til Gitega, sammen med en nonne og en annen katolikk. Liket ble fjernet og funnet 17. september i en massegrav omtrent tre kilometer fra stedet for bakholdet.
Begravelsesmessen fant sted 19. september og ble celebrert av kardinal Jozef Tomko, prefekt for Kongregasjonen for folkenes evangelisering, erkebiskop Emil Paul Tscherrig, apostolisk nuntius i Burundi og alle de burundiske biskoper. Han ble gravlagt i katedralen til bispedømmet og et minnesmerke ble reist over ham.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Clemente Micara (1879-1965) *1920
Kardinal Jozef-Ernest van Roey (1874-1961) *1926
Biskop André Clément Marie Ghislain Charue (1898-1977) *1942
Biskop Joseph Martin, M. Afr.(1903-1982) *1949
Erkebiskop André Makarakiza, M. Afr. (1919-2004) *1961
Erkebiskop Joachim Ruhuna (1874-1961) *1926 


== Referanser ==
Ingunn Thorseth

Ingunn Hindenes Thorseth (født 26. november 1954) er en norsk professor i geovitenskap innen underfeltene geokjemiske prosesser og geomikrobiologi, som bruker teksturelle, kjemiske og bimolekylære signaturer i bergart for å studere mikrobielt liv i glassaktig havbunn og havbasalt under havbunnen. 
Hun er professor i geobiologi og tidligere instituttleder ved Institutt for geovitenskap ved Universitetet i Bergen. Hun var med på å starte opp og er tilknyttet Senter for dyphavsforskning.


== Utdanning og karriere ==
Thorseth tok en kandidatgrad i geologi fra Universitetet i Bergen i 1990, og fullførte en doktorgrad (dr.scient.) i 1995. 
Mellom 1995 og 1997 hadde hun postdoktorstipend ved Universitetet i Oregon og Universitetet i Bergen.
Hun begynte som forsker ved Universitetet i Bergen i 1997, som førsteamanuensis i 2004, og ble forfremmet til professor i 2009. 
Hun var instituttleder ved Institutt for geovitenskap ved Universitetet i Bergen fra 2017-2021


== Anerkjennelse ==
Thorseth var med på å starte opp og var fra 2014-2017 senterdirektør ved Senter for geobiologi. Senteret ble tildelt Norwegian Centre of Excellence status og finansiering av Norges forskningsråd.
Thorseth er medlem av Norges Teknologiske Vitenskapsakademi.


== Referanser ==
Ur spår (film)

Ur spår er en svensk film fra 2022. Regissør var Mårten Klingberg, og manus ble skrevet av Maria Karlsson. Filmen hadde premiere i Sverige den 28. januar 2022, av Svensk Filmindustri.


== Handling ==
To søsken, Daniel og Lisa, kommer seg gjennom livet på helt forskjellige måter. Men de har begge en ting til felles, at de ønsker kunne gå Vasaloppet. 
Daniel er en administrerende direktør, som på fritiden driver med idrett på elitenivå. Men Lisa er en arbeidsledig mor som nylig har vært gjennom en skilsmisse, og bor sammen med sin datter som heller ønsker å bo sammen med faren sin.


== Rolleliste (utvalg) ==
Katia Winter – Lisa
Fredrik Hallgren – Daniel
Matilda Källström – Kranskullan Emelie
Rakel Wärmländer – Klara
Torkel Petersson – Björn
Susanne Thorson – Philippa
Leif Andrée – Taxisjåfør
Ulf Stenberg – Anders
Anders Brink Madsen – Dansken
Christian Wennberg – Jens
Sofia Zouagui – Tvillinggravide Helena
Anders Mårtensson -bussjåføren


== Eksterne lenker ==
(en) Ur spår på Internet Movie Database 
(no) Ur spår hos Filmfront 
(sv) Ur spår i Svensk Filmdatabas
Bodil Holst

Bodil Holst (født 1972) er en dansk-norsk fysiker og professor ved Institutt for fysikk og teknologi ved Universitetet i Bergen. I 1998 fullførte Holst mastergraden i fysikk ved Københavns Universitet og i 1997 avla hun Ph.D.-graden ved Cavendish Laboratory ved Cambridge University.


== Akademisk karriere ==
Etter fullført Pd.D.-grad arbeidet hun som postdoktor ved Max-Planck-Institute for Fluid Dynamics i Göttingen frem til 2002 og som assistentprofessor ved Institute of Experimental Physics ved Graz University of Technologi i Østerrike. I 2008 ble hun ansatt som førsteamanuensis og i 2009 professor i nanofysikk ved Institutt for fysikk og teknologi ved Universitetet i Bergen.
Hun har særlig arbeidet med utvikling av instrumenter for studier av materie og overflateegenskaper på atomskala og i senere tid nanolitografi med bruk av heliumstråle.  
Hun har vært en pådriver for innovasjon for industrielle anvendelser av resultatene, for eksempel i produksjon av selvrensende flater.
Holst har publisert over 90 artikler i internasjonale vitenskapelige tidsskrift.


== Undervisning ==
Ansvar for det grunnleggende fysikkurset i klassisk mekanikk, og hun bruker kurset til å prøve ut nye undervisningsmetoder. Hun har gitt ut en publikasjon om hvordan studentenes prestasjoner kan forbedres ved å inkludere «pugging» i forelesningene. I 2020 undersøkte hun hvordan Covid-19 lock down påvirkede studenter.
Hun støtter unge forskere, doktorgradsstudenter og postdoktorer gjennom workshops om artikkelskriving og vitenskapelig publisering. Arbeidet resulterte i utgivelsen av en bok.


== Anerkjennelse ==
2019: Valgt til leder for Kavli Prize-komiteen i nanovitenskap for 2019 - 2024.
2018: Innvalgt som medlem i Norges Tekniske Vitenskapsakademi
2015: Innvalgt som medlem i Det Norske Videnskaps-Akademi
2007: Trond Mohn stiftelse, Rekrutteringsstipend
2000: Alexander von Humboldt-stiftelsen, stipend
1999: Marie Skłodowska-Curie Actions Forskningsstipend


== Referanser ==


== Kilder ==
«Bodil Holst», fra nettsidene til Universitetet i Bergen
Janni Thomsen

Janni Thomsen (født 16. februar 2000) er en dansk fotballspiller som spiller for Vålerenga og det danske landslaget.


== Klubbkarriere ==


=== Tidlig karriere ===
Thomsen spilte for Team Viborg før hun gikk til VSK Aarhus i den danske Elitedivisionen.


=== Vålerenga (2020–) ===
I juli 2020 ble det kjent at Thomsen hadde signert for Vålerenga i Toppserien. Hun var med å vinne seriemesterskapet i 2020 og cupmesterskapet i 2020 og 2021.
Hun ble av NTB kåret til Toppseriens beste spiller i 2022-sesongen, etter å ha toppet spillerbørsen ved sesongslutt.


== Landslagskarriere ==
Thomsen har landskamper for en rekke aldersbestemte landslag.
Hun debuterte for det danske A-landslaget mot Norge i Algarve Cup i mars 2020. Hun ble tatt ut i Danmarks tropp til EM 2022 i England.


== Meritter ==


==== Med Vålerenga ====
Toppserien: 2020Norgesmesterskapet: 2020, 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Janni Thomsen – UEFA 
(en) Janni Thomsen – WorldFootball.net 
(en) Janni Thomsen – Soccerway 
(da) Janni Thomsen – Dansk Boldspil-Union 
(no) Janni Thomsen – Norges Fotballforbund 
(de) Janni Thomsen – Soccerdonna 
(en) Janni Thomsen – FBref
Vigdis Vandvik

Vigdis Vandvik (født 1968) er en norsk samfunnsøkolog med professortittel som forsker i hvordan naturlige og globale endringsdrivere påvirker planter, biologisk mangfold og økosystemfunksjoner og -tjenester i ulike romlige og tidsmessige skalaer. 
Hun er professor ved Institutt for biovitenskap ved Universitetet i Bergen.


== Karriere ==
Vandvik tok en kandidatgrad i kvantitativ økologi fra Universitetet i Bergen i 1995 og fullførte en doktorgrad (dr.sci) i 2002. Hun begynte som nestleder ved Universitetet i Bergen i 2007, og ble forfremmet til professor i 2008.
I 2014 ble hun senterdirektør for bioCEED Center of Excellence in Biology Education, et norsk senter for fremragende utdanning.
Hun leder forskningsgruppen «Between The Fjords – Climate research in a fjord landscape». 
Hun er senterdirektør for CeSAM Center for Sustainable Area Management. Hun er også siden 2017 tilknyttet Bjerknessenteret for klimaforskning.


== Anerkjennelse ==
Vandvik er medlem av Det Norske Teknologiske Vitenskaps-Akademi (2019), Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (2021), Det Norske Videnskaps-Akademi (2016).
Vinner av Olav Thon-stiftelsens undervisningspris i 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vigdis Vandvik – publikasjoner indeksert av Google Scholar
Vigdis Vandvik introduserer «den store debatten om klima» på Arendalsuka, nyhetssak fra UiB
Dejana Stefanović

Dejana Stefanović (født 5. juli 1997) er en serbisk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Brighton & Hove Albion og det serbiske landslaget.Hun spilte i Røde Stjerne i hjemlandet før hun ble hentet av den franske klubben ASPTT Albi.I august 2018 ble hun hentet fra fransk fotball til Avaldsnes i den norske Toppserien. Året etter gikk hun til Vålerenga. Der var hun med å vinne klubbens første seriemesterskap i 2020, og to første cupmesterskap i 2020 og 2021. Etter 2022-sesongen valgte hun å ikke forlenge kontrakten med Vålerenga, og takket dermed av etter 3,5 år i klubben.I januar 2023 signerte Stefanović for den engelske klubben Brighton & Hove Albion.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dejana Stefanović – UEFA 
(en) Dejana Stefanović – WorldFootball.net 
(en) Dejana Stefanović – Soccerway 
(no) Dejana Stefanović – Norges Fotballforbund 
(de) Dejana Stefanović – Soccerdonna 
(en) Dejana Stefanović – FBref
Parodites

Parodites er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==


== Levevis ==
Denne gruppen er myrmekofiler, det vil si at de lever sammen med maur i reirene/tuene deres. I alle fall én av artene er trolig knyttet til hærmaur.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien maurstumpbiller, Haeteriinae Marseul, 1857 – ikke i Norge, bør trolig regnes til storstumpbillene. 111 alekter.
Slekten Parodites Reichensperger, 1923
Parodites wasmanni Reichensperger, 1923


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Parodites i Encyclopedia of Life 
(en) Parodites i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Parodites hos ITIS
Bischheim (Bas-Rhin)

Bischheim (Bas-Rhin) er en kommune i departementet Bas-Rhin i regionen Grand Est nordøst i Frankrike, i den nordlige utkanten av Strasbourg..


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Bischheim (Bas-Rhin)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bischheim (France) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Bischwiller

Bischwiller er en kommune i departementet Bas-Rhin i regionen Grand Est nordøst i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Bischwiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bischwiller – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Ostwald (Bas-Rhin)

Ostwald (Bas-Rhin) er en kommune i departementet Bas-Rhin i regionen Grand Est nordøst i Frankrike, i den sørlige utkanten av Strasbourg.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Ostwald (Bas-Rhin)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ostwald – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Obernai

Obernai er en kommune i departementet Bas-Rhin i regionen Grand Est nordøst i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Obernai


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Obernai – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Obernai – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Erstein

Erstein er en kommune i departementet Bas-Rhin i regionen Grand Est nordøst i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Erstein


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Erstein – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Brumath

Brumath er en kommune i departementet Bas-Rhin i regionen Grand Est nordøst i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Brumath


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Brumath – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Cylistosoma

Cylistosoma er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore (1-5 millimeter), bredt til avlangt ovale, ganske flate stumpbiller, gjerne mørke med metallisk glans, men kan også være rødlige. Dekkvingene har tydelige punkstriper over hele overflaten og dekker nesten hele bakkroppen. Antennene har et forstørret første ledd og en én-leddet klubbe, denne har fire runde sansegroper på hver side.


== Levevis ==
Stumpbillene kan finnes i mange ulike habitater, men de fleste er på en eller annen måte knyttet til råtnende dyre- eller plantemateriale. De er rovdyr som lever av andre insekter, for eksempel fluelarver eller billelarver. Mange arter finnes på møkk eller åtsel. Noen arter, som gjerne er flate på form, lever under barken på døde trær. En del arter har spesialisert seg på barkbiller. Disse er tynne og sylindriske slik at de kan komme til i barkbillenes ganger. Noen arter er knyttet til reir av gnagere eller fugler.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae
Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
Stammen Exosternini Bickhardt, 1914
Slekten Cylistosoma Lewis, 1905
Cylistosoma epilissum Lewis, 1905 
Cylistosoma fairmairei (Théry, 1899)
Cylistosoma obliquum (Lewis, 1902)
Cylistosoma perexiguum (Desbordes, 1916)
Cylistosoma pulvinatum (Schmidt, 1895)
Cylistosoma richteri (Schmidt, 1895)


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Cylistosoma i Encyclopedia of Life 
(en) Cylistosoma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cylistosoma hos Fauna Europaea 
(en) Cylistosoma hos ITIS
Zabromorphus

Zabromorphus er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
Middelsstore (4-10 millimeter), brede til noe avlange, halvblanke, noe flate, svarte stumpbiller, dekkvingene med røde tegninger.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det østlige og sørlige Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae
Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
Stammen Histerini Gyllenhal, 1808
Slekten Zabromorphus Lewis, 1906
Zabromorphus confusus Mazur, 2006
Zabromorphus longicollis (Marseul, 1854)
Zabromorphus nitidicollis (Bickhardt, 1919)
Zabromorphus pachysomus (Ancey, 1882)
Zabromorphus punctipennis (Schmidt, 1892)
Zabromorphus rivalis (Lewis, 1897)
Zabromorphus rugicollis Lewis, 1907
Zabromorphus tanganyikai Thérond, 1952
Zabromorphus tinantae Desbordes, 1924


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Zabromorphus i Encyclopedia of Life 
(en) Zabromorphus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Zabromorphus hos ITIS
Lingolsheim

Lingolsheim er en kommune i departementet Bas-Rhin i regionen Grand Est nordøst i Frankrike, i den sørvestlige utkanten av Strasbourg.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Lingolsheim


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lingolsheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Carlos Alberto Sánchez

Carlos Alberto Sánchez (født 24. april 1963 i San Miguel de Tucumán i provinsen Tucumán i Argentina) er en argentinsk prelat og katolsk erkebiskop av Tucumán.


== Liv og virke ==


=== Presteviet ===
Carlos Alberto Sánchez studerte filosofi og teologi ved presteseminaret i Tucumán og ble den 24. juni 1988 presteviet av erkebiskopen av Tucumán, Horacio Alberto Bózzoli. Deretter var han kapellan oi menighetene Corazón de María, San Pio X, Nuestra Señora de Luján og Nuestra Señora del Rosario. Dessuten var Sánchez spiritual og rektor ved presteseminaret i Tucumán. 
Fra 2007 til 2011 var han generalvikar for erkebispedømmet Tucumán. I 2011 ble Carlos Alberto Sánchez sogneprest for menigheten Nuestra Señora de la Merced i San Miguel de Tucumán, og delegat for ungdomspastoralet og kallspastoratet. Fra 2012 til 2014 var Carlos Alberto Sánchez dessuten biskoppelig vikar for pastoralarbeidet.


=== Erkebiskop ===
Den 23.asugust 2017 utnevnte pave Frans ham til erkebiskop av Tucumán. Han ble bispeviet den 13. oktober samme år av kardinal Luis Héctor Villalba, emeritert erkebiskop av Tucumán. Medkonsekrerende var  Sánchez' umiddelbare forgjenger i embedet, erkebiskop Alfredo Zecca, og dessuten biskopene José Melitón Chávez av Añatuya, Luis Urbanč av Catamarca, og Armando José María Rossi av Concepción.
Erkebiskop Carlos Alberto Sánchez fikk i 2019 i oppdrag av Bispekongregasjonen i Vatikanet å etterforske beskyldninger fremført mot biskop Gustavo Zanchetta, og begynte i mars det året å innhente virnemål fra presteseminarister i Salta. I et intervju sendt 28. mai 2019 med Valentina Alazraki for den meksikanske fjernsynsstasjon Televisa sa pave Frans at han hadde lest erkebiskopens rapport, og var at den gav grunnlag for en kirkerettslig straffeprosess mot Zanchetta. Denne skulle finne sted i Troskongregasjonen som har kirkelig jurisdiksjon for klerikersaker vedrørende seksuelle delikter.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1887
Kardinal Antonio Vico (1847-1829) *1898
Erkebiskop Filippo Cortesi (1876-1947) *1921
Erkebiskop Fermín Emilio Lafitte (1888-1959) *1927
Kardinal Juan Carlos Aramburu (1912-2004) *1946
Kardinal Luis Héctor Villalba (1934-) *2014
Erkebiskop Carlos Alberto Sánchez (1963-) *2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på erkebispedømmet Tucumáns hjemmesider
Placodister

Placodister er en gruppe (slekt) av stumpbiller.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange og nokså flate, oftest blankt svarte stumpbiller. Kroppen er nokså jevnbred og temmelig flat. Hodet har forholdsvis kraftige, foroverrettede mandibler, middelsstore fasettøyne og korte, klubbeformede antenner. Pronotum har gjerne skarpe lengdefurer på sidene. Dekkvingene er vanligvis noe forkortede (dekker ikke hele bakkroppen), med få men skarpe punktstriper. Beina er korte og kraftige.


== Levevis ==
Stumpbillene kan finnes i mange ulike habitater, men de fleste er på en eller annen måte knyttet til råtnende dyre- eller plantemateriale. De er rovdyr som lever av andre insekter, for eksempel fluelarver eller billelarver. Mange arter finnes på møkk eller åtsel. Noen arter, som gjerne er flate på form, lever under barken på døde trær. En del arter har spesialisert seg på barkbiller. Disse er tynne og sylindriske slik at de kan komme til i barkbillenes ganger. Noen arter er knyttet til reir av gnagere eller fugler.


== Utbredelse ==
Til tross for at slekten omfatter bare tre kjente arter forekommer den både i Afrika, Sørøst-Asia og Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae
Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
Stammen Platysomatini Bickhardt, 1914
Slekten Placodister Bickhardt, 1918
Placodister mroczkowskii Mazur, 1997
Placodister mundus (Lewis, 1899)
Placodister nudisternus Bickhardt, 1918


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Placodister i Encyclopedia of Life 
(en) Placodister i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Placodister hos ITIS
Fuglesangen (Trondheim)

Fuglesangen er en tidligere veit i Midtbyen i Trondheim som gikk vestover fra St. Jørgensveita og fulgte dagens veiteløp gjennom Munkhaugveita, over Torvet og frem til Bersvendveita.
Veita er nevnt for første gang i manntallet i 1674. Navnet kan stamme enten av et familienavn eller mest sannsynlig fra en bygård. Fuglesangen var navnet på to bygårder i byen, og disse lå i henholdsvis Kongens gate 9 (Swensson-gården) og ved Munkegata 19. Sistnevnte bygård var eid av Anders Olsen Skredder i perioden 1683–1705 og han gikk under kallenavnet Fuglesangen.Veita forsvant som enhetlig veit ved reguleringer etter bybrannen i 1681 og eneste gjenværende spor etter denne er gjennom veiteløpet til Munkhaugveita.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 191. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Paasche, Erling (1983). Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim, Trondheim kommune.
Støren, Wilhelm K. (1983). Sted og navn i Trondheim. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 96. ISBN 82-7028-471-8.