jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Julie Synnøve Thorsen

Julie Synnøve Thorsen (født 1999) er en norsk stuper som representerer Bergen Stupeklubb.
Hun vant fire NM-gull og 21 NM-medaljer for senior i perioden 2012–2017. De fire gullene kom i synkronstup sammen med Anne Vilde Tuxen. Hun har også vunnet tre gull i det nordiske mesterskapet.I 2014 deltok hun i sitt andre EM junior, av totalt fem. Her tok hun, sammen med Thelma Baatz, Filip Julius Devor og Daniel Jensen, en bronsemedalje! Denne medaljen ble tatt i den da nye konkurransevarianten Jump Event. Senere deltok hun i to VM junior.På seniornivå har Julie også tatt en medalje i Fina Grand Prix, sammen med synkronpartner Thelma Baatz.


== Medaljer i norske seniormesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i stup


== Referanser ==
Zeaglophus

Zeaglophus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
Stammen Ctenicerini Fleutiaux, 1936 - eventuelt regnet til Prosternini
Slekten Zeaglophus Broun, 1895Zeaglophus pilicornis Broun, 1895


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zeaglophus i Encyclopedia of Life 
(en) Zeaglophus i Global Biodiversity Information Facility 
Zeaglophus – detaljert informasjon på Wikispecies
Thelma Baatz

Thelma Baatz Strandberg (født 1996) er en norsk tidligere stuper som representerte Kristiansand SK.
Hun vant fem NM-gull og 20 NM-medaljer i perioden 2013–2016.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i stup


== Referanser ==
Bothynus quadridens

Bothynus quadridens er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 30 millimeter), nokså bred, blank, svart hornbille. På hodet er clypeus avrundet. Hodet er uten horn. Pronotum har jevnt rundede sider, i midten foran med en liten spiss, bak denne med en stor, litt diffus, grunn, rund grop som dekker mye av oversiden hos hannen. Dekkvingene mangler tydelige punktrekker. På beina har for-leggene fire tenner, den innerste ganske liten.


== Levevis ==
Svært lite er kjent om biologien til denne slekten, og larvene er ukjente. Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt fra Guatemala i nord til Ecuador i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
Slekten Bothynus Hope, 1837
Bothynus quadridens (Taschenberg, 1870)


== Kilder ==
Dynastidae du monde- nettside om arten
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Bothynus [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Bothynus quadridens i Encyclopedia of Life 
(en) Bothynus quadridens i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bothynus quadridens hos NCBI 
Bothynus quadridens – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Bothynus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Blåfalli III H kraftverk

Blåfalli III H kraftverk er et vannkraftverk i Kvinnherad kommune i Vestland.
Kraftverket utnytter fallet på 310 meter mellom Blådalsvatnet og Fjellhaugvatn.
Det eies av Sunnhordland Kraftlag AS, og ligger i samme fjellanlegg som Blåfalli III L kraftverk.
Kraftverket sto ferdig i 1968. Det har to francisturbiner på tilsammen 100 MW, og årlig produksjon på 460 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vankraftdatabase Blåfalli III H
Sunnhordland Kraftlag
Blåfalli III L kraftverk

Blåfalli III L kraftverk er et vannkraftverk i Kvinnherad kommune i Vestland.
Kraftverket utnytter fallet på 66 meter mellom Jamtelandsvatn og Fjellhaugvatn.
Det eies av Sunnhordland Kraftlag AS, og ligger i samme fjellanlegg som Blåfalli III H kraftverk.
Kraftverket sto ferdig i 1976. Det har en francisturbin på 5 MW, og årlig produksjon er 16 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vankraftdatabase Blåfalli III L
Sunnhordland Kraftlag
Arctapila

Arctapila er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 9 millimeter), avlang, blank, svart smeller. Kroppsformen er noe timeglass-formet (innanevret i midten), dette er uvanlig hos smellere. Antennene er brune, perlekjede-formede, omtrent så lange som hode + thorax. Hode er firkantet, tett og grovt punktert, med forholdsvis store mandibler. Pronotum er svært blankt, karftig punktert, rundet, bredest foran midten, betydelige avsmalnende bakover, bakhjørnene bare litt tilbaketrukne, butte. Det er en markert "stilk" mellom pronotum og dekkvingene, som er nokså smale ved roten, bredest et stykke bak midten, med kraftige punktrader, fint hårete. Beina er lyst brune, nokså tynne og korte.


== Levevis ==
Denne slekten har larver som lever i død ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørlige Frankrike.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
Stammen Dendrometrini Gistel, 1856
Understammen Athoina Candéze, 1860
Slekten Arctapila Candéze, 1891
Arctapila bruckii (Candèze, 1865)


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Arctapila i Encyclopedia of Life 
(en) Arctapila i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Arctapila hos Fauna Europaea
Vitenskapsåret 1534

Vitenskapsåret 1534 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1534.


== Oppdagelsesreiser ==
20. april – 5. september – Jacques Cartiers første ekspedisjon til St. Lawrence-bukta.


== Astronomi ==
Oronce Finé fikk publisert (la)«Quadrans astrolabicus, omnibus Europae regionibus inserviens. Ex recenti & emendata ipsius authoris recognitione in ampliorem. ac longè fideliorem redactus descriptionem». Paris.


== Matematikk ==
Petrus Apianus fikk publisert boken «Primi Mobilis Instrumentum» (Første bevegelige instrument), om trigonometri og med sinustabeller. Nürnberg.


== Botanikk ==
Stefan Falimierz fikk publisert verket (pl)«O ziolach y o moczy gich» (Om urter og deres potens), et rikt illustrert flora, og den første på polsk. Kraków.


== Fødsler ==
28. september − Samuel Eisenmenger (død 1585), tysk lege og matematiker.
6. november – Joachim Camerarius den yngre (død 1598), tysk lege og botaniker.
Ukjent dato − Volcher Coiter (død 1576), nederlandsk lege.


== Dødsfall ==
13. desember − Paul av Middelburg (født 1446), flamsk biskop og astrolog.
23. desember – Otto Brunfels (født 1488), tysk botaniker.


== Referanser ==
Kolaflotiljen

Kolaflotiljen - (russisk:Кольская флотилия разнородных сил) er en flotilje underlagt Nordflåten og er sammensatt for å verne de nære havområder (kystforsvar) rundt marinebasene på Kolahalvøya med base i Poljarnyj.


== Samnmensetning ==
121. landgangsfartøybrigade i Poljarnyj
161. ubåtbrigade med ubåter i Kilo-klassen
7. kystforsvarsbrigade med korvetter av typen Grisja og Nanutsjka pluss minesveipere.
8. skipsverkstedskvadron


== Historisk ==
5. minesveiperbrigade med minesveipere (nedlagt i 2017)


== Referanser ==
Kystforsvar

Kystforsvar eller kystvern består gjerne av en kombinasjon av Kystfort og aktivt forsvar med marinefartøy. Slikt forsvar organiseres fremst i tilknytning til marinebaser for å sikre at disse er operative.


== Referanser ==
Hol I (Urunda) kraftverk

Hol I (Urunda) kraftverk er et vannkraftverk ved Hovet i Hol kommune i Viken fylke.
Det ligger i samme bygg som Hol I (Votna) kraftverk.
Kraftverket utnytter fallet på 380 meter fra Strandevatn. Vannet reguleres mellom 978 og 950 moh.
Tilsiget er på 351 millioner m³ og nedslagsfeltet er på 329 km². Magasinkapasiteten er på 619 millioner m³.
Installert effekt er 106 MW fra to francisturbiner. Årsproduksjon er 372 GWh.
Kraftverket eies og driftes av E-Co Energi. Det ble satt i drift i 1956. Aggregatene er oppgradert i perioden 2009 - 2012.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase Urunda
Hafslund E-Co
Hafslund E-CO Arkivert 13. september 2019 hos Wayback Machine.
E-Co Energi Arkivert 5. august 2018 hos Wayback Machine.


== Se også ==
Hol III kraftverk og Hol II kraftverk
Hol I (Votna) kraftverk

Hol I (Votna) kraftverk er et vannkraftverk ved Hovet i Hol kommune i Viken fylke.
Det ligger i samme bygg som Hol I (Urunda) kraftverk.
Kraftverket utnytter fallet på 407 meter fra Varaldsetvatnet. Vannet er regulert mellom 1001 og 1005 moh. Det tilføres vann fra Rødungen som reguleres mellom 1022 og 1001 moh og fra Stolsvatn-magasinet som er oppdemmet med Stolsdammen og egentlig består av en rekke mindre vann. Reguleringshøyden for Stolsvatn-magasinet er mellom 1091 og 1078 moh. Det benyttes også vann fra Bergsjø som reguleres mellom 1081 og 1071 moh. Deler av magasinene ligger i Ål kommune.
Installert effekt er 114 MW fra to francisturbiner. Årsproduksjon er 380 GWh.
Tilsiget er på 265 millioner m³ og nedslagsfeltet er på 392 km². Magasinkapasiteten er på 251 millioner m³.
Kraftverket eies og driftes av E-Co Energi. Det ble satt i drift i 1949. Aggregatene er oppgradert i perioden 2009 - 2012.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase Votna
Hafslund E-CO


== Se også ==
Hol III kraftverk og Hol II kraftverk
Torborg Schønberg

Torborg Ragnelle Schønberg (født Abelsæth 5. desember 1875 i Vigmostad, Nord-Audnedal, død 1. februar 1970 i Bergen) var en norsk skuespillerinne som i sin lange virkeperiode ved Den nationale Scene i Bergen ble regnet blant dette teatrets bærende krefter.


== Familie ==
Torborg Schønberg var datter av gårdbruker Tellef Abelsæth (1845-1921) og Anna Vigmostad (1849-1884). Hun ble 16. juli 1907 gift i Bergen med agent Birger Cotta Schønberg (1875-1946).


== Liv og virke ==
Hun debuterte 4. mai 1898 ved Den nationale Scene i Bergen i rollen som Thea Elvsted i Hedda Gabler. Foruten et avbrudd i sesongen 1899-1900, da hun tok permisjon og gjestet Sekondteatret i Kristiania, var hun hele sin skuespillerkarriere tilknyttet Den nationale Scene. Hun markerte i 1923 sin 25-årsdag ved Den nationale Scene ved å bekle rollen som Lavinia i Det lykkelige Valg.Sommeren 1900 medvirket hun i teaterlederen Harald Ottos turné i Nord-Norge, med oppsetninger av Et Dukkehjem og Geografi og Kærlighed. I 1938 medvirket hun i Randi Brænne og Frithjof Fearnley-turneen, i kriminal-lystspillet Bruden.I 1954 hadde hun en rolle i filmen Shetlandsgjengen.


== Teaterroller i utvalg ==
Thea Elvsted i Hedda Gabler av Henrik Ibsen (Den nationale Scene, 1898)
Fru Linde i Et Dukkehjem av Henrik Ibsen (Nordlandsturneen, 1900)
Martha i En dum Streg av Franz von Schönthan (Den nationale Scene, 1901)
Marguerite i Det historiske Slot av Bisson & Beer (Den nationale Scene, 1905)
Mette i Kjærlighet uten strømper av Johan Herman Wessel (Den nationale Scene, 1912)
Madame Bøschen i Jan Herwitz av Hans Wiers-Jenssen (Den nationale Scene, 1913)
fru Borkman i John Gabriel Borkman av Henrik Ibsen (Den nationale Scene)
Tora Parsberg i Paul Lange og Tora Parsberg av Bjørnstjerne Bjørnson (Den nationale Scene)
Aud i Fossegrimen av Sigurd Eldegard (Den nationale Scene)
Dronning Elisabeth i Maria Stuart i Skotland av Bjørnstjerne Bjørnson (Den nationale Scene, 1918)
Lavinia i Det lykkelige Valg av Nils Kjær (Den nationale Scene, 1923)


== Filmografi ==
1954 – Shetlandsgjengen


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 155. ISBN 8200056228. 
Steenstrup, Bjørn (1948). Hvem er hvem, 1948. s. 472. 


== Eksterne lenker ==
(en) Torborg Schønberg på Internet Movie Database 
(no) Torborg Schønberg hos Sceneweb 
(no) Torborg Schønberg i Scenewebdatabasen
Dårlig Vane

Dårlig Vane (også kjent som DV71) er en norsk hiphop-gruppe fra Loddefjord i Bergen, bestående av rapperne Martin «Hazy» Steen-Hansen, Amadou Jobarteh og Lars-Kristian «Kikkan» Holme. Gruppen er signert til det uavhengige plateselskapet NMG/G-Huset, og fikk sitt gjennombrudd i 2016 med EP-en 71 og hitsingelen «Gikk i Bakken». Deres første album, Matpakken, ble utgitt 20. september 2019. Gruppen ble kåret til «Årets urørt» av NRK P3 i 2017. Musikken til gruppen er sterkt inspirert av amerikansk trapsound.


== Diskografi ==
Krediteringer er hentet fra iTunes.


=== Studioalbum ===
Matpakken (2019)
Oppstandelsen (2021)


=== EP ===
Genesis (2014)
71 (2017)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Dårlig Vane på Discogs 
(en) Dårlig Vane på MusicBrainz 
(en) Dårlig Vane på SoundCloud 
(en) Dårlig Vane på Spotify 
(en) Dårlig Vane på Genius — sangtekster 
Dårlig Vane på Twitter 
Dårlig Vane på Facebook 
Dårlig Vane på Instagram 
Dårlig Vane på Snapchat
Filolaos fra Korint

Denne artikkelen omhandler den korintiske statsmannen og lovgiveren. For den førsokratiske filosofen, se Filolaos.Filolaos fra Korint (Φιλόλαος ὁ Κορίνθιος Philólaos ho Korínthios) var ifølge Aristoteles en statsmann og nomothete (lovgiver) av den korintiske adelsslekten Bakchiadai.
Rundt 728 f.Kr. slo Filolaos seg ned i Theben i Boiotia sammen med sin elsker, Diokles fra Korint, som var vinner av årets Olympiske leker.
I Theben gjorde Filolaos seg nytte av sine statsrettslige kunnskaper. Aristoteles hevdet at han sto bak de thetiske lovene som regulerte anskaffelse av barn. Da  de thetiske lovene først og fremst var beregnet på de landløse, dreier det seg trolig om regulering av adopsjoner.
Diokles og Filolaos holdt sammen hele livet og ble gravlagt nær hverandre i Theben, noe Aristoteles beretter om i Politikk.


== Referanser ==
Holen I-II kraftverk

Holen I-II kraftverk  er et  vannkraftverk ved Botsvatn i Bykle kommune i Agder.
Det ligger i samme fjellhall som Holen III kraftverk.
Kraftverket utnytter fallet på 316 meter fra Vatnedalsvatn. Det tilføres også vann fra flere bekkeinntak. Vatnedalsvatn er oppdemmet av Vatnedalsdammen og reguleres mellom 840 og 700 moh., noe som gir en reguleringshøyde på hele 140 meter. Magasinkapasiteten er på 1150 millioner kubikkmeter vann.
Installert effekt er 230 MW fra to francisturbiner. Årsproduksjon er 584 GWh.
Ormsavatn reguleres også til denne kraftstasjonen, reguleringshøyde er mellom 868 og 856 moh. Den kan også overføres vann fra Hartevatn og Breivevatn fra Breive pumpestasjon.
Produksjonen startet i 1981. Vannet går videre til Brokke kraftverk.
Kraftverket eies av Agder Energi og Skagerak Kraft. Kraftverket regulerer elven Otra der Otteraaens Brugseierforening er reguleringsansvarlig.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase Holen I-II
Statkraft
Agder Energi
Store norske leksikon
Skagerak Kraft Holen
Skagerak Kraft Breive


== Pumpestasjoner ==

Breive på 20 MW pumper fra Hartevatn (759 meter HRV) opp i overføringstunnelen som går til Store Førresvann. I drift 1981.
Den har 8 pumper og pumper vannet 90 meter opp. Årlig kraftforbruk er 44 GWh.
Anthracopteryx

Anthracopteryx er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
En nokså liten (6-7 millimeter), avlang, blankt svart smeller. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne. Antennene er lange og kraftige, litt sagtakkede. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, omtrent så langt som bredt, med skrått, butt utstikkende bakhjørner. Dekkvingene er litt rundede med kraftige punktstriper..


== Levevis ==
De voksne billene er aktive om vinteren.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika (fra Wyoming til Colorado) og Mexico.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
Stammen Prosternini Gistel, 1856
Slekten Anthracopteryx Horn, 1891
Anthracopteryx hiemalis Horn, 1891
Anthracopteryx mexicana Champion, 1895


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Anthracopteryx i Global Biodiversity Information Facility
Trichogomphus rongi

Trichogomphus rongi er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En nokså stor (ca. 35 millimeter) og kraftig, tettbygd, blank, svart hornbille. Hannen har et middels langt og kraftig horn i pannen, pronotum er uthulet foran, med par runde knøler på sidene, i midten med en bred lengdekjøl som ender ved uthulingen, kløvet i spissen. Hunnen hos denne arten mangler horn på hodet, har bare en liten knøl, og pronotum er rundet uten noen horn eller uthulinger, svært grovt punktert foran og på sidene, glatt og blankt i midten. Dekkvingene hos begge kjønn er blanke uten påfallende punktering.


== Utbredelse ==
Arten forekommer i det sørlige Kina og det nordlige Vietnam.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842
Slekten Trichogomphus Burmeister, 1847
Trichogomphus rongi Dechambre & Drumont, 2000


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilder av arten
Bilde av arten
(en) Trichogomphus rongi i Encyclopedia of Life 
(en) Trichogomphus rongi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Trichogomphus rongi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Trichogomphus rongi – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Trichogomphus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fausa I kraftverk

Fausa I kraftverk er et vannkraftverk ved Storfjorden ca. 8 km fra Stranda i Stranda kommune i Møre og Romsdal. 
Deler av nedbørsområdet ligger i Sykkylven kommune.
Kraftverket utnytter Fausaelva fra reguleringsmagasin i Nysætervannet til Storfjorden. Nysætervannet kan reguleres med 11 meter.
Kraftverket ble satt i drift i 1929, med et aggregat på 375 kW. Det ble byttet ut i 1935 med et på 600 kW. I 1939 ble det bygd nytt, og installert et aggregat på 650 kW.  Det ble tatt ut av drift i 1972.
I 1982 ble kraftverket pusset opp og tatt i bruk igjen. I 2004 ble det gamle aggregatet erstattet av et nytt. Det kalles Fausa 3.
Fausaelva er demmet opp ved gården Brune. Fallhøyden er ca 240 m.
Installert effekt er 760 kW fra en horisontal peltonturbin. Årsproduksjon er 3 GWh.
Eier er Stranda energi som igjen er heleid av Stranda kommune.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase Fausa I
Stranda Energi


== Eksterne lenker ==
NRK Norge Rundt 1982
Spetals verk Fausa 3 Arkivert 19. september 2020 hos Wayback Machine.
Fausa II kraftverk

Fausa II kraftverk er et vannkraftverk ved Storfjorden ca. 8 km fra Stranda i Stranda kommune i Møre og Romsdal. 
Deler av nedbørsområdet ligger i Sykkylven kommune.
Kraftverket utnytter Fausaelva fra reguleringsmagasin i Nysætervannet til Storfjorden. Nysætervannet kan reguleres med 11 meter.
Kraftverket ble tatt i bruk i 1952, med et aggregat på 3,5 MW. I 1975 ble det utvidet med et aggregat til på 5 MW.
Fallhøyden fra Nysætervannet er 330 meter. Det hentes også vann fra et bekkeinntak.
Installert effekt er 7 MW fra to peltonturbiner. Midlere årsproduksjon er på 38 GWh.
Eier er Stranda energi som igjen er heleid av Stranda kommune.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase Fausa II
Stranda Energi


== Eksterne lenker ==
NRK Norge Rundt 1982
7. kystforsvarsbrigade

7. kystforsvarsbrigade i Kolaflotiljen består av korvetter i to skvadroner med orlogsstasjoner i Olenjabukta:

141. taktiske gruppe (russisk: 141-я тактическая группа (Мурманская обл., губа Оленья) med  Grisja-klasse korvetter
'Montsjegorsk' (russisk:МПК «Мончегорск») med pennantnummer 190
'Snezjnogorsk' (russisk: МПК «Снежногорск») med pennantnummer 196
'Brest' (russisk: МПК «Брест») med pennantnummer 199
'Junga' (russisk: МПК «Юнга») med pennantnummer 113
142. taktiske gruppe (russisk: 142-я тактическая группа (Полярный)) med Nanutsjka-klasse korvetter i Poljarnyj
'Ajsberg' (russisk: МРК «Айсберг») med pennantnummer 535
'Rassvet' (russisk: МРК «Рассвет») — med pennantnummer 520
'Nakat' (russisk: МРК «Накат» — med pennantnummer 526
143. taktiske gruppe (russisk: 143-я тактическая группа (Полярный): (Poljarnyj)
'Elnja' (russisk:БТЩ «Ельня») Sonja-klasse minesveiper, pennantnummer 561
'Poljarnyj' (russisk:БТЩ «Полярный») — Sonja-klasse minesveiper, pennantnummer 402
'Solovetskij Junga' (russisk: «Соловецкий юнга») — Sonja-klasse minesveiper, pennantnummer 466.
'Kolomna' (russisk:БТЩ «Коломна») — Sonja-klasse minesveiper, pennantnummer 426.
'Jadrin' (russisk:БТЩ «Ядрин») — Sonja-klasse minesveiper,. pennantnummer 469
'Kotelnitsj' (russisk:БТЩ «Котельнич») — Sonja-klasse minesveiper,. pennantnummer 454.
144. taktiske gruppe (russisk: 144-я тактическая группа (Полярный):(Poljarnyj)
'Gumanenko' (russisk:МТЩ «Гуманенко») Gorja-klasse minesveiper. pennantnummer 811
'Masjinist' (russisk:МТЩ «Машинист») — Natja-klasse minesveiper pennantnummer 911
Mariana González Oliva

Mariana González Oliva (født 12. mars 1987) er en argentinsk landhockeyspiller.
Hun representerte Argentina under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun tok bronse.Hun tok også bronse under Sommer-OL 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mariana González Oliva – Olympedia 
(en) Mariana González Oliva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Mercedes Margalot

Mercedes Margalot (født 28. juni 1975) er en argentinsk landhockeyspiller.
Hun representerte Argentina under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun tok bronse.Hun tok også bronse under Sommer-OL 2004, samt sølv under Sommer-OL 2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mercedes Margalot – Olympedia 
(en) Mercedes Margalot – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
María de la Paz Hernández

María de la Paz Hernández (født 1. januar 1977) er en argentinsk landhockeyspiller.
Hun representerte Argentina under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun tok bronse.Hun tok også bronse under Sommer-OL 2004, samt sølv under Sommer-OL 2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) María de la Paz Hernández – Olympics.com 
(en) María de la Paz Hernández – Olympic.org 
(en) María de la Paz Hernández – Olympedia 
(en) María de la Paz Hernández – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Mariana Rossi

Mariana Rossi (født 2. januar 1979) er en argentinsk landhockeyspiller.
Hun representerte Argentina under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun tok bronse.Hun tok også bronse under Sommer-OL 2004, samt sølv under Sommer-OL 2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mariana Rossi – Olympedia 
(en) Mariana Rossi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Paola Vukojicic

Paola Vukojicic (født 28. august 1974) er en argentinsk landhockeyspiller.
Hun representerte Argentina under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun tok bronse.Hun tok også bronse under Sommer-OL 2004, samt sølv under Sommer-OL 2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paola Vukojicic – Olympedia 
(en) Paola Vukojicic – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Mariné Russo

Mariné Russo (født 9. januar 1980) er en argentinsk landhockeyspiller.
Hun representerte Argentina under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor hun tok bronse.Hun tok også bronse under Sommer-OL 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mariné Russo – Olympedia 
(en) Mariné Russo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)