jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
VM i sykkelcross 2008

VM i sykkelcross 2008 (verdensmesterskapet i sykkelcross) ble arrangert i Treviso i Italia i 2008.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i sykkelcross 2009

VM i sykkelcross 2009 (verdensmesterskapet i sykkelcross) ble arrangert i Hoogerheide i Nederland i 2009.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i sykkelcross 2010

VM i sykkelcross 2010 (verdensmesterskapet i sykkelcross) ble arrangert i Tábor i Tsjekkia i 2010.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i sykkelcross 2011

VM i sykkelcross 2011 (verdensmesterskapet i sykkelcross) ble arrangert i Saint-Wendel i Tyskland i 2011.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i sykkelcross 2012

VM i sykkelcross 2012 (verdensmesterskapet i sykkelcross) ble arrangert i Koksijde i Belgia i 2012.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i sykkelcross 2013

VM i sykkelcross 2013 (verdensmesterskapet i sykkelcross) ble arrangert i Louisville i USA i 2013.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i sykkelcross 2014

VM i sykkelcross 2014 (verdensmesterskapet i sykkelcross) ble arrangert i Hoogerheide i Nederland i 2014.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i sykkelcross 2015

VM i sykkelcross 2015 (verdensmesterskapet i sykkelcross) ble arrangert i Tábor i Tsjekkia i 2015.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i sykkelcross 2016

VM i sykkelcross 2016 (verdensmesterskapet i sykkelcross) ble arrangert i Heusden-Zolder i Belgia i 2016.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i sykkelcross 2017

VM i sykkelcross 2017 (verdensmesterskapet i sykkelcross) ble arrangert i Sanem i Luxembourg i 2017.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i sykkelcross 2018

VM i sykkelcross 2018 (verdensmesterskapet i sykkelcross) ble arrangert i Valkenburg i Nederland i 2018.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Takashi Shimura

Takashi Shimura 志村 喬 (Shimura Takashi, 志村 喬), født 12. mars 1905 i Ikuno, Hyōgo (prefektur) i Japan, død 11. februar 1982 i Tokyo, var en japansk skuespillerinne. Sammen med Toshiro Mifune er han en av skuespillerne som internasjonalt er mest kjent for sitt samarbeid med Akira Kurosawa. Hans roller innebefatter blant annet  legen i Den berusede engelen (1948), detektiven i Revolveren (1949), vedhuggeren i Demonenes port (1950), den dødelig syke byråkraten Watanabei i Å leve (1952), og Kambei, lederen for samuraiene, i De syv samuraier (1954).


== Filmografi i utvalg ==
1943 – En judosaga
1945 – Mannen som tråkket på tigerens hale
1948 – Den berusede engelen
1949 – Revolveren
1950 – Skandalen
1951 – Å leve
1951 – Idioten
1952 – O'Haru
1954 – De syv samuraier
1954 – Godzilla
1955 – Ikimono no kiroku
1957 – Blodets trone
1957 – De ukjente
1958 – Den skjulte festning
1963 – Himmel og helvete
1965 – Kwaidan
1980 – Kagemusha – generalens dobbeltgjenger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Takashi Shimura på Internet Movie Database 
(sv) Takashi Shimura i Svensk Filmdatabas 
(da) Takashi Shimura på Filmdatabasen 
(da) Takashi Shimura på Scope 
(fr) Takashi Shimura på Allociné 
(en) Takashi Shimura på AllMovie 
(en) Takashi Shimura hos Rotten Tomatoes 
(en) Takashi Shimura hos TV Guide 
(en) Takashi Shimura hos The Movie Database
Trapper (fangstmann)

Trapper (engelsk, av trap ’felle’) er en nordamerikansk betegnelse for fangstmann eller pelsjeger. Disse menn var og er selv i dag pelshandelens fotfolk og de som forsyner pelsselskapene med de attråverde pelsene. De kjennetegnes av at de tar sin fangst med hjelp av felle. Fangsten kan bestå av alt fra bisamrotte til bjørn. Pelsen selges til pelsforetak som i sin tur ofte selger dem videre ut til moteindustrien der den blir bl.a. kapper og hodeplagg. Trapperen har vært gjenstand for såvel myte som legender og visse tidsepoker har fått særskilt meget oppmerksomhet, slik at trapperen dermed nærmest fremstår som bare en historisk skikkelse.      


== Historikk ==
Fangstmenn har det vært like lenge som pelshandelen, som i Nordamerika til å begynne med ble dominertav byttehandel der indianerne stod for pelsen og den hvite mann for europeiske varer. Pelshandelen og dens forretningsforetak kom til Nordamerika på 1600-tallet fra blant annet Nederland, England, Frankrike, Tyskland og Skandinavia. 
I 1700-tallets Nordamerika begynte hvite menn å trenge seg lengre inn i villmarkene, der de forsørget seg ved jakt av kjøtt- og pelsvilt. Disse trappers tok ofte til seg indianernas seder og livsstil og ferdedes sommertid med kano og vintertid på truger. Mange trappers giftet seg også med indianerkvinner. I 1800-tallets første halvdel hadde de amerikanske pelsselskaoene og med dem pelsjegerne tatt seg så langt vestover som til den øvre delen av Missourifloden og Rocky Mountains. Her oppstod en ny pelshandelsæra og et nytt navn ble satt på fangstmennene, «Mountain Men». Disse fjellmenn jaktet og fanget fremfor alt bever, hvis fine indre ull ble benyttet av hattemakere i både Europa og Nord-Amerika. Fjellmennene tok pelsverket og solgte det til pelsselskaper som American Fur Company (1808-1842) og Rocky Mountain Fur Company (1822–1834).
Nord i Canada virket to store britiske selskaper, ett ved  navn Hudson's Bay Company (1670-idag) og et annet ved navn North West Company (1783–1821). Disse gikk sammen i 1821, noe som gav det forsterkede Hudson's Bay Company monopol i hele den britiske kolonien. Både samarbeids- og interessekonflikter oppstod mellom de amerikanske og britiske selskapene i grensetrakter som Oregon, som tidlig på 1800-tallet strakk seg fra Stillehavskysten til Rocky Mountains vestre deler og offisielt var britisk territorium.


== Trappers idag ==
Etter år 1840 ble den vestamerikanske pelshandelen dominert av bisonfeller i stedeet for beverpelser, og trapper ble et stadig mer uvanlig yrke i disse regioner. I Canada derimot vat tilgangen på pelsvilt ikke gått så sterkt tilbake og der var pelsjegerne forstatt en betydelig yrkesgruppe. Mange har det eller som sideinnkomst og fritidsinteresse. 
Foruten i Nord-Amerika har trappers (fangstmenn) også vært tilstede i noe antall for eksempel på Svalbard. Av forfattre som han skrevet om trappers kan nevnes Jack London og Albert Viksten.


== Kilder ==
Utley, Robert M. A Life Wild and Perilous: Mountain Men and the Paths to the Pacific. Henry Holt & Company, 1997
Wishart, David J. The Fur Trade of the American West 1807–1840. Lincoln: University of Nebraska Press, 1992
Finsk mesterskap i langrenn 2013

Finsk mesterskap i langrenn 2013 ble arrangert i Jämijärvi 25. – 27. januar og Kontiolax 5. – 7. april 2013. 


== Resultater ==


=== Menn ===


==== Sprint 1,4 km klassisk ====

Jämi, 25. januar


==== 10 kilometer, klassisk ====

Jämi, 27. januar


==== 15 kilometer, fri teknikk ====

Jämi, 26. januar


==== 50 kilometer, fri teknikk ====

Kontiolax, 7. april


==== Parsprint, klassisk ====

Kontiolax, 5. april


==== 4 × 5 kilometer, (k + k + f + f) ====

Kontiolax, 6. april


=== Kvinner ===


==== Sprint, 1,2 km klassisk ====

Jämi, 25. januar


==== 5 kilometer, klassisk ====

Jämi, 27. januar


==== 10 kilometer, fri teknikk ====

Jämi, 26. januar


==== 30 kilometer, fri teknikk ====

Kontiolax, 7. april


==== Parsprint, klassisk ====

Kontiolax, 5. april


==== 3 × 5 kilometer, (k + f + f) ====

Kontiolax, 6. april


== Referanser ==
Vitenskapsåret 1679

Vitenskapsåret 1679 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1679.


== Astronomi ==
Edmond Halley fikk publisert en katalog over of 341 stjerner på den sydlige halvkule, den første systematiske oversikt over sydhimmelen.


== Matematikk ==
Samuel Morland fikk publisert avhandlingen «The Doctrine of Interest, both Simple & Compound», sannsynligvis de første tabellene som har blitt laget ved hjelp av en regnemaskin.
Fermats sønn fikk publisert en serie artikler og utdrag av farens korrespondanse posthumt, under tittelen «Varia opera mathematica».


== Teknologi ==
Malpastunnelen, Europas første kanaltunnel for skip (165 meter lang, forsterket med betong), for Canal du Midi i Hérault, Frankrike.
Denis Papin finner opp trykkokeren, der han også anvender den første sikkerhetsventilen.


== Publikasjoner ==
Edme Mariotte får publisert de første «Essays de physique»: «De la végétation des plantes», et pionérarbeid om plantefysiologi; og «De la nature de l'air», en diskusjon av Boyle-Mariottes lov. Paris.
Parisobservatoriet publiserer verdens første nasjonale efemeridealmanakk, «Connoissance des temps». Jean Picard var redaktør.


== Institusjoner ==
Kurfyrsten åpner Berlin botaniske hage i det som nå er Heinrich-von-Kleist-Park.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		


== Referanser ==
Fransk mesterskap i friidrett innendørs 2019

Fransk mesterskap i friidrett innendørs 2019 ble arrangert 16. og 17. februar 2019 i Stadium Miramas Métropole i Miramas i Frankrike.


== Resultater ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Kilder ==
Resultater
(side 1 av 2 - side 2 av 2)
Den russiske nasjonalgarden

Den russiske nasjonalgarden (russisk Национальная гвардия Российской Федерации, forkortet Росгвардия, Rosgvardija) er den nye paraplyorganisasjonen for innenriksstyrkene i Russland. Den er bygd opp på grunnlag av styrker fra Det russiske innenriksdepartementet (russisk: Внутренние войска России, МВД).
Nasjonalgarden er direkte underlagt presidentembetet i kraft at presidenten også er den øverste lederen av Forsvaret og formann i Sikkerhetsrådet i Russland.Den russiske nasjonalgarden ble etablert i april 2016 ved et presidentdekret.  Det heter seg at grunnen var opprydding i de mange organer som driver med innenrikspolitikk i Russland, og oppgaven til det nye føderasjonsorganet er sikring av grensene, våpenkontroll, kamp mot terrorisme og organiserte lovbrudd, vern av offentlig ro og orden og av offentlige byggverk.


== Referanser ==
Rød hestekastanje

Rød hestekastanje (Aesculus × carnea) er et løvfellende treslag.
Den er en hybrid mellom den europeiske arten vanlig hestekastanje (Aesculus hippocastanum) og den nordamerikanske amerikahestekastanje (Aesculus pavia). Vanlig hestekastanje er et høyt tre med hvite blomster, mens amerikahestekastanje er en busk eller lite tre med røde blomster. Hybriden ble oppdaget i en europeisk hage i 1812.
Den blir 10–15 m høy med en kuppelformet krone. Knoppene er ikke, eller bare litt, klebrige. Bladene er håndkoblete med 5, mer sjelden 7, tannete småblad. Bladstilken er inntil 23 cm lang. Småbladene er mørkere, mer ru og som regel mindre enn hos vanlig hestekastanje. De er sittende, eller har en kraftig, 1 cm lang stilk. Det er ingen spesiell høstfarge. Blomstene er røde og sitter i 12–20 cm høye topper. Frukten har mindre torner enn hos vanlig hestekastanje.
Rød hestekastanje er vanlig plantet i parker og store hager på De britiske øyer og andre steder, men er lite brukt i Norge. Det finnes flere kultivarer. Den vanligste er 'Briotii' med friskt røde blomster og mer glinsende blad. Rød hestekastanje blir ikke så hardt angrepet av kastanjeminermøll (Cameraria ohridella) som vanlig hestekastanje blir.
Denne hybriden er tetraploid med 2n = 80 kromosomer, altså ett kromosompar fra hver av foreldreartene. Den danner spiredyktige frø, men det er likevel vanligst å pode rød hestekastanje på stammen til vanlig hestekastanje.


== Kilder ==
A. Mitchell (1977). Trær i skog og hage. Oversatt av I. Gjærevoll. Tiden. s. 351–354. ISBN 82-10-01282-7. 
«Aesculus × carnea». Missouri Botanical Garden. Besøkt 26. februar 2019. 
G. Aas (2005). «Zur Systematik und Biologie der Gemeinen Rosskastanie (Aesculus hippocastanum)». Beiträge zur Rosskastanie (PDF). LWF Wissen: Berichte aus der Bayerischen Landesanstalt für Wald und Forstwirtschaft. s. 10–11. ISSN 0945-8131. 


== Eksterne lenker ==

(en) rød hestekastanje i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) rød hestekastanje hos Dyntaxa 
(en) rød hestekastanje hos ITIS 
(en) rød hestekastanje hos NCBI 
(en) rød hestekastanje hos The International Plant Names Index 
(en) rød hestekastanje hos Tropicos 
(en) Kategori:Aesculus × carnea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Aesculus × carnea – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aesculus × carnea – detaljert informasjon på Wikispecies
Det russiske innenriksdepartementet

Det russiske innenriksdepartementet (russisk Министерство внутренних дел, МВД, Ministerstvo vnutrennikh del, MVD) er et departement i Russland med ansvar for innenrikssaker. Hovedkontoret ligger i Moskva.Departementet kan føres tilbake til et ministerium som ble grunnlagt i 1802 av tsar Aleksander den første.
I 2017 var innenriksministeren politigeneral Vladimir Kolokoltsev.
Innenriksdepartemetet hadde sine egne militære styrker (russisk Внутренние войска МВД России), men disse ble i 2016 formelt overført til, og dannet grunnlaget for Den russiske nasjonalgarden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Ministry of Internal Affairs (Russia) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jean Baptiste Pointe du Sable

Jean Baptiste Point du Sable (formodentlig født før 1750, død 28. august 1818 i Saint Charles i Missouri) var en  nybygger som bosatte seg ved Chicagoelvens munning i 1780-årene og regnes som byen Chicagos grunnlegger, selv om området tidligere i omganger var bebodd av indianere og besøkt av flere ekspedisjoner.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jaean Baptiste Point du Sables tidlige år er ukjente og likeså hans avstamning. Han var pelsjeger og trapper i traktene omkring de store sjøene mellom USA og Canada som giftet seg med en kvinne fra indianerstammen potawatomi. Hans datters giftermål i 1790 ligger til grunn for antagelsen at han selv var født før 1750. Samtidige kilder sier at han hadde afrikansk opphav. 
I biografier om hans liv har selv klart fiktive fortellinger blitt gjengitt som sannheter. I de fleste er det blitt angitt at hans opphav var Vestindien og at hans far var fransk og hans mor slave fra Afrika. I den historiske romanen Jean Baptiste Pointe duSable: Founder of Chicago av Shirley Graham Du Bois fra 1953 oppgis han å være født i Saint-Marc i det som nå er Haiti og at hans far var styrmann på et fransk sjørøverskip og moren en frigitt slave. Andra teorier oppgir at han var av fransk-kanadisk opphav.


=== Noe mer sikrede opplysninger ===
I et diktverk utgitt i 1813, skrevet av den britiske offiseren Arent Schuyler de Peyster, oppgis at Jean Baptiste Point du Sable bodde i «Eschecagou» i 1779, men andre mer offisielle kilder oppgir at han da var et annet sted. 
På 1780-tallet etablerte han og familien en utpost med et bolighus som ble beskrevet som stort og velberget med franske møbler og malerier på veggene. Etter at hans hustru var gått bort, solgte han gården som da blant annet bestod av bolighuset, to lagerbygninger, en hestedrevet kvern, bakehus, røykhus, hønsegård, verksted og meieri. Han flyttet sør til sin sønn i Saint Charles i Missouri. 
Sønnen døde i 1813, og i 1818 døde Jean Baptiste Point du Sable uten å ha noen formue. Han var da blitt tatt vare på av en venn av familien etter en form av avtale om kår.


== Ettermæle ==
Selv om han regnes som Chicagos grunnlegger har Jean Baptiste Point du Sable ikke fått noe særlig robust ettermæle i Chicago. Det har vært noe oppmerksomhet i den  afro-amerikanske befolkningen om dette forhold; man mener at det kanskje skyldes at han var mørkhudet? Den første institusjonen som ble oppkalt etter ham var  DuSable High School i sørlige Chicago som hadde en overveiende del afroamerikansk befolkning. Senere ble også det afroamerikanske museet i Chicago, DuSable Museum of African American History, navngitt etter ham, og et torg, Pioneer Plaza, på omtrent det sted der hans bosetning lå.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Baumann, Timothy E. (Desember 2005). «The Du Sable Grave Project in St. Charles, Missouri.» (PDF). The Missouri Archaeologist. 66: 59–76. Arkivert fra originalen (PDF) 21. oktober 2013.  Arkivert 21. oktober 2013 hos Wayback Machine.
Alfonso Bedoya

Benito Alfonso Bedoya y Díaz de Guzmán (født 16. april 1904 i Sonora i Mexico, død 15. desember 1957 i Mexico by) var en meksikansk skuespiller som spilte i en rekke amerikanske spillefilmer på 1940- og 1950-tallet.
Bedoya er mest kjent for rollen som «Gold Hat» i John Hustons eventyrfilm Sierra Madres skatt (1948). Han spilte en banditt som i møte med Humphrey Bogarts rollefigur sier: «Badges? We ain't got no badges. We don't need no badges. I don't have to show you any stinkin' badges!» Sitatet ble svært populært og ble senere kåret til den 36. beste filmreplikken fra USA.Bedoya døde av hjerteinfarkt på et motellrom i New Mexico før hans siste spillefilm ble utgitt, The Big Country.


== Filmografi (utvalg) ==
1947 – Verdens vakreste perle
1948 – Sierra Madres skatt
1950 – Kaptein Bloods nye eventyr
1951 – Dødsrytteren
1953 – En fremmed med revolver
1955 – Ti etterlyste menn
1958 – The Big Country


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alfonso Bedoya på Internet Movie Database 
(sv) Alfonso Bedoya i Svensk Filmdatabas 
(fr) Alfonso Bedoya på Allociné 
(en) Alfonso Bedoya på AllMovie 
(en) Alfonso Bedoya hos The Movie Database
Ingebjørg Bråten

Ingebjørg Saglien Bråten (født 20. september 1999) er en norsk skihopper fra Etnedal som representerer Etnedal Skilag.


== Karriere ==
2016/17Bråten debuterte internasjonalt som 15-åring i kontinentalcupen den 10. september 2016, med en 29.-plass i Lysgårdsbakkene på Lillehammer.

2017/18Bråten ble tatt ut til å delta i Junior-VM på ski 2018 i Kandersteg, der hun endte på 49.-plass i den individuelle konkurransen og dagen etter endte på 5.-plass i lagkonkurransen med Eirin Maria Kvandal, Silje Opseth og Anna Odine Strøm.

2018/1930. november 2018 debuterte hun i verdenscupen i skihopping i Lysgårdsbakkene på Lillehammer, hvor hun kvalifiserte seg til finaleomgangen og endte på 27.-plass.
To måneder senere, i Junior-VM på ski 2019 i Lahtis, endte Bråten først på 30.-plass individuelt, før hun med det norske kvinnelaget bestående av Pernille Kvernmo, Heidi Dyhre Traaserud og Silje Opseth endte på 9.-plass i lagkonkurransen. Bråten avsluttet mesterskapet med en sølvmedalje på mikslaget, sammen med Opseth, Fredrik Villumstad og Thomas Aasen Markeng.
Bråten ble tatt ut i den norske troppen til Ski-VM 2019 i Seefeld, og tok bronsemedalje i lagkonkurransen sammen med Anna Odine Strøm, Silje Opseth og Maren Lundby.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ingebjørg Bråten – FIS (skihopping) 
(pl) Ingebjørg Bråten – skijumping.pl
Weilheim in Oberbayern

Weilheim in Oberbayern (Weilheim i.OB) er en kretsby i den oberbayerske Landkreis Weilheim-Schongau. Byen er en av de viktigste steder i regionen Pfaffenwinkel i Bayerisches Oberland og siden 1. mars 2018 definert som et oberzentrum.Byen nevnes første gang i skriftlige kilder fra 16. april 1010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Weilheim in Oberbayern – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Canadian Rangers

Canadian Rangers er et canadisk hjemmevern med cirka 4 200 medlemmer i Canadas nordområder, opprettet i 1947. 
Canadian Rangers utgjør en særskilt komponent i det canadiske forsvarets reserve som skal sette opp lett utrustede, selvforsørgende og mobile styrker for å støtte inngrep ved krenkelser av Canadas territorium og for å støtte andre innenlandske militære operasjoner.


== Oppdrag ==
Inngrep ved krenkelser av Canadas territorium
Gjennomføre, delta i og understøtte patruljeaktivitet
Patruljere de arktiske radarstasjonene
Rapportere mistenkelige og uvanlige aktiviteter
Samle inn informasjon av militær betydning
Øvrige innenlandske militære operasjoner
Gjennomføre overvåkning av kyst- og indre farvann
Stille lokal kunnskap og ekspertise til rådighet (veivisere og rådgivere)
Delta i sjø- og flyredningsoperasjoner
Katastrofeinnsatser
Hjelp til føderale, provinsielle og kommunale myndigheter
Militært nærvær i lokalsamfunnet
Instruere, utvikle og lede hjemmevernsungdommen (Junior Canadian Rangers)
Medvirke i lokale aktiviteter (nasjonaldagen, Armistice Day etc.)


== Organisasjon ==
Canadian Rangers er organisert i fem patruljegrupper (CRPG) med ialt 163 patruljer.

1 CRPG omfatter Yukon, Northwest Territories og Nunavut. Stab: Yellowknife, Northwest Territories. Patruljer: 58. Hjemmevernsoldater: 1575.
2 CRPG omfatter nordlige Québec og har 23 patruljer. Hjemmevernsoldater: 696.
3 CRPG omfatter nordlige Ontario og har 15 patruljer. Hjemmevernsoldater: 422.
4 CRPG omfatter nordlige Alberta, Saskatchewan og nordvestre British Columbia og har 38 patruljer. Stab: Victoria, British Columbia. Hjemmevernsoldater: 695.
5 CRPG omfatter Newfoundland og Labrador med 29 patruljer. Hjemmevernsoldater: 743.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canadian Rangers Department of National Defence
MF «Lagatun» (2018)

MF «Lagatun» (oppkalt etter gamle MF «Lagatun» fra 1964) er en 130 PBE hybridferge bygget ved Myklebust Verft AS i 2018. Skroget ble bygget ved Montex Westerplatte i Gdansk, og slept til Myklebust Verft for utrusting og ferdigstilling. MF «Lagatun» ble overlevert FosenNamsos Sjø AS i november 2018, og satt i drift på sambandet Flakk–Rørvik sammen med søsterskipet MF «Munken», samt MF «Trondheim» 1. januar 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lagatun (ship, 2018) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MF «Lagatun» – DNVs skipsregister 
(en) MF «Lagatun» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
(no) MF «Lagatun» – Skipsrevyen 
(no) MF «Lagatun» – Maritimt Magasin
Forrest Hancock

Forrest Hancock (født i 1778 i Kentucky, død 1847 i Kentucky) var en trapper boende og virkende i det daværende Missouriterritoriet. Han er kjent som en av de to fangstmenn som overtalte Meriwether Lewis og William Clark til å la John Colter bli med dem til villmarken da deres ekspedisjon var på hjemvei etter to år i felten.


== Familieliv ==
Forrest Hancock var gift med Emily Boone. Paret hadde minst ett barn, født i 1797.  Familien flyttet i 1799 sammen med Hancocks far og bror til det spanske Missouri i samband med den store utflyttingen fra Kentucky som Daniel Boone organiserte. Hancock drev der et 400 tønneland stort jordbruk. Han skal ha gjengiftet seg med en enke Fleming og tok etter hennes død med seg sin tiårige stesønn til mandanenes byer, ettersom det ikke var noen som kunne ta seg av gutten.


== Trapper i Missouri ==
Forrest Hancock hadde fått opplysninger om Lewis og Clarks ekspedisjon av Daniel Boone. På tømmerhugging hadde han blitt kjent med Joseph Dickson fra Illinois. De la sammen på vei i ekspedisjonens kjølvann for å bedrive pelsfangst langs Missouriflodens øvre løp. Vinteren 1804-1805 tilbragte de i hva som nå er vestlige  Iowa. De hadde lykke med fangsten, men fikk alt sitt pelsverk stjålet. Vinteren 1805-1806 var de med av et større fangstlag, men deres pelsverk ble stjålet av lakotaindianere, og Dickson ble såret i en strid.


== Rocky Mountains ==
I august 1806 var Hancock og Dickson atter på vei til fangstmarkene da de møtte Lewis og Clarks ekspedisjon i nærheten av mandanenes byer. De overtalte Lewis til å la Colter ta avskjed og følge med dem tilbake til villmarken. Ved Missouris kilder ble fangstmennene uenige og Hancock og Colter dro fra Dickson til å overvintre alene. Selv trakk te seg til mandanenes byer. Hancock kom tilbake til St. Louis i juli 1807 og Colter begav seg hjemover noe senere.


== Senere liv ==
Forrest Hancocks gård forekommer i en fortegning over ubetalte skatter 1817 og hans navn forekommer ikke i de folketellinger som fant sted i 1817 og 1819. Det senere året ble gården drevet av et annet medlem av familien Hancock. Den manglende dokumentasjonen kan skyldes at Hancock tilbragte meget av litt liv i villmarken.


== Referanser ==
Anne Line Hogstad

Anne Line Hogstad er en norsk A klasse thaibokser og kickbokser. Hun er fra Horten og har en rekke titler innen sin sportsgren:

IFMA NM Champion 2013
IFMA NM Champion 2014
ISKA NM Champion 2015
ISKA Muay Thai World Champion 2016
ISKA Muay Thai World Champion 2017
ISKA Scandinavian Muay Thai Champion 2016
K1 Open World Champion 2017 - Silver
Nordic Champion K1 2015
Nordic Champion K1 2017
One Championship Fire & Fury


== Kilder ==
VM i kunstløp 1951

VM i kunstløp 1951 (verdensmesterskapet i kunstløp) ble arrangert i Milano i Italia i 1951.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==