jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Food for Scandal

Food for Scandal er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av James Cruze.


== Handling ==
Sylvia Figueroa, den foreldreløse datteren fra en fattig aristokratisk familie, elsker Watt Dinwiddle, en slitende ung advokat som har reist til San Francisco i håp om å tjene mer penger og  bli rik. Men når det går flere uker etter at han har reist uten at Sylvia hører fra ham, følger hun etter ham til storbyen.
Men etter å ha brukt flere uker forgjeves på å lete etter en jobb, blir Sylvia tvunget til å takke ja til en sang-jobb. Opptredenen hennes er en stor suksess, men Sylvia føler imidlertid bare avsky for miljøet hun opplever - og hun slutter i jobben kort tid senere.


== Skuespillere ==
Wanda Hawley som Sylvia Figueroa
Harrison Ford som Watt Dinwiile
Ethel Grey Terry som Nancy Horner
Margaret McWade som Señora Maria Serra
Minnie Devereaux som Paola
Juan de la Cruz som Grev Tizapitti
Sidney Bracey som Padre
Lester Cuneo som Jack Horner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Food for Scandal på Internet Movie Database
Mesocoelopus

Mesocoelopus er en slekt av små, vedborende biller. 


== Utseende ==
Små, ovale, fint hårete, mørke borebiller. Antennene er sagtakkede.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten har en nær kosmopolittisk utbredelse.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Infraordenen Bostrichiformia
Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
Underfamilien Mesocoelopodinae Mulsant & Rey, 1864
Stammen Mesocoelopini
Slekten Mesocoelopus Jacquelin du Val, 1860 - 6 arter
Mesocoelopus brevistriatus Leiler, 1979
Mesocoelopus castelsi Pic, 1922
Mesocoelopus collaris Mulsant & Rey, 1864 - funnet i Norge (innført)
Mesocoelopus creticus Fairmaire, 1880
Mesocoelopus gambiensis Leiler, 1985
Mesocoelopus leileri Israelson, 1976
Mesocoelopus substriatus Schilsky, 1900


== Referanser ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mesocoelopus i Encyclopedia of Life 
(en) Mesocoelopus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Mesocoelopus hos Artsdatabanken 
(sv) Mesocoelopus hos Dyntaxa 
(en) Mesocoelopus hos Fauna Europaea 
(en) Mesocoelopus hos ITIS 
(en) Mesocoelopus hos NCBI 
(en) Kategori:Mesocoelopus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mesocoelopus – detaljert informasjon på Wikispecies
A Fool and His Money (film, 1920)

A Fool and His Money er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av Robert Ellis.


== Handling ==
John B. Smart er en amerikansk forfatter som er på jakt etter en annerledes atmosfære, samt fred og ro, for skrive en ny historie. Han kjøper derfor et gammelt slott i Sveits. Men kort tid etter at han flytter inn, oppdager han en kvinne som forsøker å gjemme seg med en baby i det østre tårnet på slottet. Hun forteller ham at heter Aline, datteren til en amerikansk millionær.
Aline er den fraskilte kona til grev Tarnowsky, som har sløst bort alle pengene hennes - og han har behandlet henne brutalt. Men nå gjemmer hun seg fordi hun ikke ønsker at greven skal få foreldretten for barnet deres. Når greven kommer til slottet for å konfrontere Smart, slår Smart ham ned og får ham kastet i et fangehull. Smart tar deretter med seg Aline og barnet hennes, og reiser sin vei. Men greven stikker av og følger snart etter dem, over grensen til Italia.


== Skuespillere ==
Eugene O'Brien som John B. Smart
Rubye De Remer som Aline
Emile La Croix som Mr. Schmick
Ann Brody som Mrs. Schmick
Eric Finstrom som Schmicks yngre sønn
George Dowling som Schmicks eldre sønn
Frank Goldsmith som Dr. Hazzard
Wray Page som Mrs. Hazzard
Ned Hay som Billy Smith
Louise Prussing som Mrs. Smith
Arthur Housman som Grev Tarnowsky
Charles Craig som sekretær Poopendyke
Jules Cowles som Benton
Elizabeth Garrison som Mrs. Titus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Fool and His Money på Internet Movie Database 
(en) A Fool and His Money på AllMovie
Phanerochila

Phanerochila er en slekt av små, ofte vedborende borebiller. Disse artene utmerker seg ved å ha kamformede antenner.


== Utseende ==
Små, avlange, gjerne matt brune borebiller. Kroppsformen er sylindrisk. Antennene er kamformede.


== Levevis ==
Artene borer i morken, død ved eller i sopp.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Infraordenen Bostrichiformia
Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
Underfamilien kamborebiller, Ptilininae Shuckard, 1840
Stammen Phanerochilini Háva, 2014
Slekten Phanerochila Fleutiaux, 1896 - 2 arter
Phanerochila boliviensis Fleutiaux, 1896
Phanerochila granulata (White, 1972)
Phanerochila longicornis


== Referanser ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phanerochila i Encyclopedia of Life 
(en) Phanerochila i Global Biodiversity Information Facility 
Phanerochila – detaljert informasjon på Wikispecies
Trigonogenius

Trigonogenius er en slekt av tyvbiller og borebiller. 


== Utseende ==
Små biller, matte, kroppen mer eller mindre kledt av skjell. Mens andre arter er mer blanke og uten skjell. Fargene er varierer fra gyllen gul til mørkere rødbrun. Den bakre delen av kroppen er ofte rund.
Ulikt de fleste andre tyvbiller og borebiller er antennene lange og perlekjede-formede. Brystskjoldet er mye smalere enn dekkvingene, som har tydelige skuldre. Beina virker ofte litt lange og derfor kan tyvbiller ligne på små edderkopper.
Det er ofte stor forskjell på kjønnene, hunnene er større og rundere enn hannene, og har kortere antenner.


== Levevis ==
Tyvbillene kan spise mange ulike matvarer, også tekstiler, men blir sjelden så tallrike at de gjør stor skade. Disse billene trives best i et fuktig miljø og treffes derfor oftere i fjøs og lagerbygninger enn i bolighus.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Infraordenen Bostrichiformia
Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
Underfamilien tyvbiller, Ptininae
Stammen Ptinini Latreille, 1802
Slekten Trigonogenius Solier in Gay, 1849
Trigonogenius denticulatus Wichmann & H.E., 1915a
Trigonogenius fallax Hagedorn, 1912c
Trigonogenius globosus Solier, 1849
Trigonogenius globulus Solier, 1849
Trigonogenius imitans Eggers, 1920
Trigonogenius similis Eggers, 1920


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trigonogenius i Encyclopedia of Life 
(en) Trigonogenius i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Trigonogenius hos Artsdatabanken 
(sv) Trigonogenius hos Dyntaxa 
(en) Trigonogenius hos ITIS 
Trigonogenius – detaljert informasjon på Wikispecies
Lasioderma

Lasioderma er en slekt av små borebiller. 


== Utseende ==
Små, kort sylindriske, gjerne brune borebiller.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i død ved eller lagrede planteprodukter (for eksempel tobakk).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Infraordenen Bostrichiformia
Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
Underfamilien vedborebiller, Xyletininae Gistel, 1856
Slekten Lasioderma Stephens, 1835 - i Norge:
Lasioderma aterrimum Roubal, 1916
Lasioderma atrorubrum Toskina, 1999
Lasioderma atrum Toskina, 1999
Lasioderma baudii Schilsky, 1899
Lasioderma bubalus Fairmaire, 1860
Lasioderma corsicum Schilsky, 1899
Lasioderma desectum (Wollaston, 1861)
Lasioderma dolini Toskina, 2011
Lasioderma excavatum (Wollaston, 1861)
Lasioderma falli Pic, 1905
Lasioderma flavicollis (Wollaston, 1865)
Lasioderma formosanum Pic, 1943
Lasioderma haemorrhoidale (Illiger, 1807)
Lasioderma hemiptychoides Fall, 1905
Lasioderma kiesenwetteri Schilsky, 1899
Lasioderma laeve (Illiger, 1807)
Lasioderma latitans (Wollaston, 1861)
Lasioderma melanocephalum Schilsky, 1899
Lasioderma micans (Mannerheim, 1829)
Lasioderma minutum Lindberg, 1950
Lasioderma morulum Toskina, 2011
Lasioderma mulsanti Schilsky, 1899
Lasioderma multipunctatum Toskina, 1999
Lasioderma obscurum (Solsky, 1868)
Lasioderma prolixum Toskina, 2011
Lasioderma punctulatum Reitter, 1884
Lasioderma redtenbacheri (Bach, 1852)
Lasioderma semirufulum Reitter, 1897
Lasioderma semirufum Fall, 1905
tobakksbille, Lasioderma serricorne (Fabricius, 1792)
Lasioderma sparsum Toskina, 2011
Lasioderma striola (Rey, 1892)
Lasioderma tauricum Toskina, 2011
Lasioderma thoracicum (Morawitz, 1861)
Lasioderma triste Roubal, 1919
Lasioderma turkmenicum Toskina, 1999
Lasioderma turkestanicum Reitter, 1901


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Lasioderma i Encyclopedia of Life 
(en) Lasioderma i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lasioderma hos Artsdatabanken 
(sv) Lasioderma hos Dyntaxa 
(en) Lasioderma hos Fauna Europaea 
(en) Lasioderma hos ITIS 
(en) Lasioderma hos NCBI 
(en) Kategori:Lasioderma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lasioderma – detaljert informasjon på Wikispecies
Rhyzopertha

Rhyzopertha er en slekt av hettebiller som borer i tørre matvarer. Den omfatter bare én kjent, kosmopolittisk art som er et brysomt skadedyr på lagret korn.


== Utseende ==
En liten (2-3 millimeter), langstrakt, nokså smal, blankt, rødbrune hettebille. Den kan minne om barkbiller (Scolytinae) men kan skilles fra disse blant annet på at fasettøynene er ovale og ikke oppdelt. Brystskjoldet (pronotum) er høyt hvelvet, hetteformet, og dekker mesteparten av hodet sett ovenfra. Hodet er kort og bredt med små fasettøyne. Antennene er korte til middels lange og består av 11 ledd. De tre ytterste leddene er noe tykkere enn de øvrige og danner en avlang kølle. Fasettøynene er ovale, ikke delt av noen innskjæring. Dekkvingene er lange og parallellsidige. De slutter bratt bak, og mange arter har bakover- eller oppoverrettede tenner i den bakerste delen, i likhet med mange barkbiller. Beina er korte, framleggene har ofte tenner eller pigger. Føttene er nokså lange, slanke og fem-leddete. Larvene er bleke, svakt C-formede, med korte hår. De har en kraftig hodekapsel med nokså små, men sterke kjever (mandibler) og korte bein.


== Levevis ==
De fleste av hettebillene borer i død ved. Særlig underfamilien splintvedbiller kan leve i ganske tørr og hard ved, for eksempel i møbler og parkett. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).


== Skadedyr ==
Arten borer i tørt korn og peanøtter. Den har blitt spredt over det meste av verden, og kan også gjøre skade på andre tørre matvarer.


== Systematisk inndeling / Norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
Familien hettebiller, Bostrichidae
Underfamilien tannhettebiller, Dinoderinae C.G. Thomson, 1863
Slekten Rhyzopertha Stephens, 1830 - én art, også i Norge:
Kornborebille, Rhyzopertha dominica (Fabricius, 1792) – innendørs, i korn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rhyzopertha i Encyclopedia of Life 
(en) Rhyzopertha i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rhyzopertha hos Artsdatabanken 
(sv) Rhyzopertha hos Dyntaxa 
(en) Rhyzopertha hos Fauna Europaea 
(en) Rhyzopertha hos ITIS 
(en) Rhyzopertha hos NCBI 
(en) Kategori:Rhyzopertha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhyzopertha – detaljert informasjon på Wikispecies
Apoleon

Apoleon er en slekt av hettebiller som borer i ved. 


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 15 millimeter), avlange, brunlige hettebiller. Hodet er kort og bredt med utstående fasettøyne, ikke dekket av pronotum, som er rundet med skarpe pigger langs kanten. Dekkvingene er jevnbrede.


== Levevis ==
De fleste av hettebillene borer i død ved. Særlig underfamilien splintvedbiller kan leve i ganske tørr og hard ved, for eksempel i møbler og parkett. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Myanmar i vest til Java i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien [hette- og borebiller]], Bostrichoidea
Familien hettebiller, Bostrichidae
Underfamilien Dysidinae Lesne, 1921
Slekten Apoleon Gorham, 1885
Apoleon edax Gorham, 1885


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Apoleon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Apoleon hos ITIS
Trogoxylon

Trogoxylon er en slekt av splintvedbiller som borer i ved. Noen arter har blitt spredt over store deler av jorden med treverk, blant annet møbler. De fleste artene lever i tropene. 


== Utseende ==
Små, smale, gjerne rødlige biller. Kroppen er nokså sylindrisk. Antennene er svakt klubbeformede.


== Levevis ==
Splintvedbillene kan leve i ganske tørr og hard ved, for eksempel i møbler og parkett. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).


== Skadedyr ==
Disse artene kan gjøre betydelig skade på møbler og annet treverk i hus.


== Utbredelse ==
Slekten har en nesten verdensvid utbredelse, men forekommer bare innendørs i Norge.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
Familien hettebiller, Bostrichidae
Underfamilien splintvedbiller, Lyctinae Latreille, 1802 – før regnet som egen familie
Stammen Trogoxylini Lesne, 1921
Slekten Trogoxylon LeConte, 1862
Trogoxylon aequale (Wollaston, 1867)
Trogoxylon angulicollis Santoro, 1960
Trogoxylon auriculatum Lesne, 1932
Trogoxylon caseyi Lesne, 1937
Trogoxylon giacobbii Santoro, 1957
flathettebille Trogoxylon impressum (Comolli, 1837) – bare funnet innendørs i Norge
Trogoxylon ingae Santoro, 1956
Trogoxylon parallelipipedum (Melsheimer, 1846)
Trogoxylon praeustum (Erichson, 1847)
Trogoxylon punctatum LeConte, 1866
Trogoxylon punctipenne (Fauvel, 1904)
Trogoxylon rectangulum Lesne, 1921
Trogoxylon recticolle Reitter, 1879
Trogoxylon spinifrons (Lesne, 1910)
Trogoxylon ypsilon Lesne, 1937


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trogoxylon i Encyclopedia of Life 
(en) Trogoxylon i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Trogoxylon hos Artsdatabanken 
(sv) Trogoxylon hos Dyntaxa 
(en) Trogoxylon hos Fauna Europaea 
(en) Trogoxylon hos Fossilworks 
(en) Trogoxylon hos ITIS 
(en) Trogoxylon hos NCBI 
(en) Kategori:Trogoxylon – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Polycaon

Polycaon er en slekt av biller som borer i ved. 


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10-25 millimeter), langstrakte, nokså smale, blanke, svarte hettebiller. Hodet er stort og firkantet med små, rundet utstående fasettøyne. Kjevene (mandiblene) er ganske kraftige. Antennene er kortsere enn hodets bredde, tynne, de tre ytterste leddene noe større. Pronotum er avrundet, knapt så bredt som hodet. Dekkvingene er jevnbrede, fint og jevnt punkterte. Beina er slanke, nokså korte.


== Levevis ==
Artene borer i ved av ulike løvtrær, mest i døde eller døende stammer, men kan også angripe friske. De utvikler seg langsomt og kan bruke opptil 20 år på larveutviklingen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den Nye verden, fra British Columbia i nord til Chile i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien [hette- og borebiller]], Bostrichoidea
Familien hettebiller, Bostrichidae
Underfamilien Polycaoninae Lesne, 1896
Slekten Polycaon Laporte de Castelnau, 1836
Polycaon chilensis (Erichson, 1834)
Polycaon granulatus VanDyke, 1923
Polycaon punctatus LeConte, 1866
Polycaon stoutii (J. L. LeConte, 1835)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Polycaon i Encyclopedia of Life 
(en) Polycaon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Polycaon hos Fauna Europaea 
(en) Polycaon hos ITIS 
(en) Polycaon hos NCBI 
(en) Kategori:Polycaon – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Stenomera

Stenomera er en slekt av hettebiller som borer i ved.


== Utseende ==
Små til middelsstore, langstrakte, sylindriske, nokså smale, hårete, blanke biller, noen gager med litt metallisk glans. De kan minne om barkbiller (Scolytinae) men kan skilles fra disse blant annet på at fasettøynene er ovale og ikke oppdelt. Hos de fleste artene er brystskjoldet (pronotum) høyt hvelvet, hetteformet, og dekker hodet sett ovenfra. Hodet er kort og bredt med små fasettøyne. Hos underfamiliene splintvedbiller (Lyctinae) og Polycaoninae er hodet fremstrakt og godt synlig ovenfra, hos de andre undergruppene er det dekket av det hetteformede brystskjoldet. Antennene er korte til middels lange og består av 9-11 ledd. De tre ytterste leddene er noe tykkere enn de øvrige og danner en avlang kølle. Fasettøynene er ovale, ikke delt av noen innskjæring. Brystskjoldet (pronotum) er nokså flatt, firkantet sett ovenfra hos splintvedbiller og Polycaoninae, hos de andre gruppene er det karakteristisk hetteformet. Den fremre, bratt nedstigende delen har gjerne tverr-rynker og ofte er fremkanten trukket ut til et par korte horn. Dekkvingene er lange og parallellsidige. De slutter bratt bak, og mange arter har bakover- eller oppoverrettede tenner i den bakerste delen, i likhet med mange barkbiller. Beina er korte, framleggene har ofte tenner eller pigger. Føttene er nokså lange, slanke og fem-leddete. Larvene er bleke, svakt C-formede, med korte hår. De har en kraftig hodekapsel med nokså små, men sterke kjever (mandibler) og korte bein.


== Levevis ==
De fleste av hettebillene borer i død ved. Særlig underfamilien splintvedbiller kan leve i ganske tørr og hard ved, for eksempel i møbler og parkett. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
Familien hettebiller, Bostrichidae
Underfamilien Psoinae Blanchard, 1851
Slekten Stenomera Lucas, 1850
Stenomera assyria Lesne, 1895
Stenomera blanchardii Lucas, 1850


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stenomera i Encyclopedia of Life 
(en) Stenomera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stenomera hos ITIS
Mariouta

Mariouta er en slekt av biller som hører til familien klannere (Dermestidae). De lever av dødt animalsk materiale, for eksempel kjøtt, hud, pelsverk og ull. Mange arter kan gjøre betydelig skade på lagrede matvarer, tekstiler og biologiske samlinger. En del av disse artene har blitt spredt med handel over store deler av verden. Det er kjent 24 arter fra Norge, mange av dem bare eller hovedsakelig innendørs.


== Utseende ==
Middelsstore (6-7 millimeter), avlange, rødbrunlige klannere. Antennene er klubbeformede. Oversiden er gjerne kledt med lange, oppstående hår og/eller mønster av lyse skjell. Hodet er forholdsvis lite og ofte skjult under brystskjoldet. Mange arter har to punktøyne i pannen. Antennene består av 5-11 ledd og er vanligvis nokså korte, med en tydelig, 1-3 leddet kølle. Hos hannene til noen arter er det ytterste leddet sterkt forstørret, like langt som resten av antennen. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, sett ovenfra firkantet eller halvsirkelformet. Det har ingen tydelig forhøyninger eller groper. Dekkvingene er oftest noe flate. Hos noen arter dekker de ikke hele bakkroppen. Beina er temmelig korte og kan foldes tett inntil kroppen. Larvene er mer eller mindre kjegleformede og gjerne kledt med lange hår.


== Levevis ==
Klannerne lever av dødt dyrisk materiale og kan klare seg med svært lite fuktighet, slik at de kan spise tørrfisk, nålede tørre insekter, lær og andre tørre materialer. Ute i naturen lever de av kadavere, matrester i fuglereir, insektrester i vepse- og humlebol og lignende. De nyklekte larvene er svært aktive og kan komme seg inn gjennom ganske små åpninger. Noen, særlig i slekten Dermestes, tiltrekkes til åtsler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Afrik aog Asia (fra Algerie i vest til Pakistan i øst).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien klannere, Dermestoidea – bare én familie
Familien klannere, Dermestidae Latreille, 1804
Underfamilien kjøttklannere, Dermestinae  Latreille, 1804
Stammen Marioutini Jacobson, 1913
Slekten Mariouta Pic, 1898 - 2 arter
Mariouta letourneuxi Pic, 1898
Mariouta stangei Reitter, 1910


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Mariouta stangei
(en) Mariouta i Encyclopedia of Life 
(en) Mariouta i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mariouta hos NCBI 
Mariouta – detaljert informasjon på Wikispecies
Footlights and Shadows

Footlights and Shadows er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av John W. Noble.


== Skuespillere ==
Olive Thomas som Gloria Dawn
Alex Onslow som Jerry O'Farrell
Ivo Dawson som Peter Shaw
Mr. Farrell som en doktor
May Hicks som Mammy
E. Van Beusen som Mr. Johnson / Frank Reynolds
A.H. Busby som en detektiv
Robert Lee Keeling som en manager


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Footlights and Shadows på Internet Movie Database
For Love or Money (1920)

For Love or Money er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av Burton L. King.


== Handling ==
For å fremme et ekteskap mellom datteren Antoinette og mangemillionæren Benson Churchill, forteller Helen Gerard til Antoinette at faren hennes har stjålet midler og at ekteskapet hennes med Churchill kan redde familien deres.
Selv om Antoinette er forelsket i John Hamilton, samtykker hun i å gifte seg med Churchill. Men Churchill oppdager at det unge paret er forelsket. Senere gjør Antoinette opprør, og avslører den virkelige årsaken til at hun ble tvunget inn i dette ekteskapet.


== Skuespillere ==
Virginia Lee som Antoinette Gerard
Harry Benham som John T. Hamilton
L. Rogers Lytton som Benson Churchill
Stephen Grattan som Oliver Gerard
Julia Swayne Gordon som Helen Gerard
Mildred Wayne som Sue Dennison
Hugh Huntley som Bob Gerard


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) For Love or Money på Internet Movie Database
Woman’s Place UK

Woman's Place UK (WPUK) er en britisk transfiendtlig aktivistgruppe som arbeider mot juridisk anerkjennelse av transpersoner i Storbritannia.  Den ble grunnlagt i 2017. Gruppen arbeider mot retten til å endre juridisk kjønn og for å utestenge transkvinner fra det de hevder er «kvinners rom». Gruppen arbeider for at samfunnet bare skal være basert på biologisk kjønn. Den har blitt beskrevet som en transekskluderende hatgruppe av politikere fra Labour Party.


== Fotnoter ==


== Referanser ==