jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mimotrechus

Mimotrechus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små, spinkle, brunrøde løpebiller med reduserte flygevinger. Fasettøynene er ikke reduserte, hodet er avrundet med fremstrakte kjever som er omtrent så lange som resten av hodet. Pronotum er avrundet firkantet med en skarp midtfure. Dekkvingene er rundede med skarpe punktrader.


== Levevis ==
Artene lever på bakken mellom løvstrø, mest i høyereliggende områder.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Tasmania og i Victoria og New South Wales, Australia.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Mimotrechus Moore, 1972
Mimotrechus australiensis (Sloane, 1923)
Mimotrechus carteri (Sloane, 1920)
Mimotrechus obscuroguttatus Moore, 1972
Mimotrechus scitulus Moore, 1972


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Mimotrechus [1]
(en) Mimotrechus i Encyclopedia of Life 
(en) Mimotrechus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mimotrechus hos NCBI 
Mimotrechus – detaljert informasjon på Wikispecies
Mimanillus

Mimanillus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små, spinkle, blekt rødlige, blinde løpebiller med reduserte flygevinger. Fasettøynene er ganske små, hodet er avrundet med fremstrakte kjever som er omtrent så lange som resten av hodet. Pronotum er rundet med en skarp midtfure og avsatte sidekanter. Dekkvingene er sammenvokste i midten, rundede med skarpe punktrader. 


== Levevis ==
Artene lever trolig på bakken mellom løvstrø, mest i høyereliggende områder.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på det vestlige Tasmania, Australia.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Mimanillus Moore, 1972
Mimanillus gracilis Moore, 1972


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Mimanillus [1]
(en) Mimanillus i Encyclopedia of Life 
(en) Mimanillus i Global Biodiversity Information Facility 
Mimanillus – detaljert informasjon på Wikispecies
Nototrechus

Nototrechus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små, spinkle, brunrøde løpebiller med reduserte flygevinger. Fasettøynene er ikke reduserte, hodet er avrundet. Pronotum er rundet med en skarp midtfure og avsatte sidekanter. Dekkvingene er kort ovale.


== Levevis ==
Artene lever på bakken mellom løvstrø, mest i høyereliggende områder.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Victoria, Australia.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Nototrechus Moore, 1972
Nototrechus unicolor Moore, 1972


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Nototrechus [1]
(en) Nototrechus i Encyclopedia of Life 
(en) Nototrechus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nototrechus hos NCBI 
Nototrechus – detaljert informasjon på Wikispecies
Tasmanitachoides

Tasmanitachoides  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små (2-3 millimeter), spinkle, mørkt rødlige løpebiller. Fasettøynene er middelsstore, hodet er bredt avrundet. Pronotum er rundet med avsatte sidekanter. Dekkvingene er litt rundede med fine punktrader. 


== Levevis ==
Artene lever på fuktig sand eller grus ved bredden av elver, dammer og laguner. De voksne billene kommer til lys om natten.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den østlige halvdelen av Australia.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Tasmanitachoides Erwin, 1972
Tasmanitachoides angulicollis Baehr, 1990
Tasmanitachoides arnhemensis Erwin, 1972
Tasmanitachoides balli Baehr, 2008
Tasmanitachoides bicolor Baehr, 1990
Tasmanitachoides bolus (Darlington, 1962)
Tasmanitachoides fitzroyi (Darlington, 1962)
Tasmanitachoides glabellus Baehr, 2001
Tasmanitachoides hackeri Baehr, 2008
Tasmanitachoides hendrichi Baehr, 2008
Tasmanitachoides hobarti (Blackburn, 1901)
Tasmanitachoides katherinei Erwin, 1972
Tasmanitachoides kingi (Darlington, 1962)
Tasmanitachoides leai Sloane, 1896a
Tasmanitachoides lutus (Darlington, 1962)
Tasmanitachoides maior Baehr, 1990
Tasmanitachoides minor Baehr, 1990
Tasmanitachoides murrumbidgensis (Sloane, 1895)
Tasmanitachoides obliquiceps (Sloane, 1903)
Tasmanitachoides rufescens Baehr, 1990
Tasmanitachoides wattsense (Blackburn, 1901)
Tasmanitachoides wilsoni (Sloane, 1921)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Tasmanitachoides [1]
(en) Tasmanitachoides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tasmanitachoides hos NCBI 
Tasmanitachoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Granbakken

Granbakken er en tidligere hoppbakke på Fløyfjellet i Bergen som ble bygget 1946/47 og lå like ved Skomakerdiket. Bakken hadde en hopplengde som liten bakke på ca. 40 meter og bakkerekord på 40.5 meter, med en litt mindre bakke inntil.  Den var meget populær i tidligere tider med mye snø, og var en av mange hoppbakker i Byfjellene. Den ble revet i 1991, men det er fortsatt mulig å ta seg opp unnarennet og opp i Granbakketårnet, et utsiktsplatå fra 2013, bygget og vedlikeholdt av Bergens Skog- og Træplantningsselskap, og med flott utsyn over Bergensdalen.
Bakken ble bygget som en erstatning for den svært værutsatte Bergensbakken bak Rundemanen som derav fikk et kort liv fra 1936 til 1948.


== Nedlagte hoppbakker ==
Gimlebakken på Ulriken, første Bergensrennet i Bergens Turnforenings regi 1908
Norrønabakken på Langelien, 1909
Soriabakken ved Gimlebakken, 40 meters bakke, 1924
Vikingbakken ved Vareggen, 39 meter som bakkerekord, 1925
Riplebakken på Totland, 50 meters bakke, fra slutten av 1920-tallet
Olympiabakken på Ulriken, 30 meters bakke, fra slutten av 1930-tallet
Bergensbakken bak Rundmanen, 45 meters bakke, 1936-1948
Granbakken på Fløyen, 40 meters bakke, 1946-1991


== Gateadressen ==
Granbakken er også navnet på en gate på Løvstakksiden i Årstad bydel i Bergen, såvel som på en lang rekke veier og gårdsbruk i Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Granbakken» Ski Jumping Hill Archive
Moses Hamungole

Moses Hamungole (født 1. mai 1967 i Kafue i Zambia; død 13. januar 2021 i Lusaka) var en zambisk prelat og katolsk biskop av bispedømmet Monze.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Hamungole ble etter filosofiske studier ved seminaret i St. Augustine i Mpima Kabwe og teologiske studier ved seminaret i St. Dominic i Lusaka presteviet den 6. august 1994 for erkebispedømmet Lusaka. 
Han arbeidet først i menighetssjelesorgen. Fra 1997 til 1999 hadde han ansvaret for erkebispedømmes mediearbeid, og ledet dessuten radiosenderen «Yatsani». Etter et studium i kommunikasjonsvitenskaper ved det pavelige universitet Gregoriana i Roma var han fra 2002 sekretær for mediearbeid for Association of Member Episcopal Conferences in Eastern Africa (Amecea), med sete i den kenyanske hovedstad Nairobi. Han ledet parallelt Afrika-delen av World Catholic Association for Communication (SIGNIS). Fra 2008 til 2010 gjennomførte han et doktoratsstudium i sosial kommunikasjon ved Det katolske universitet i Leuven i Belgia. Fra 2010 til 2014 ledet han Radio Vaticanas avdelinger for swahili og English for Africa.


=== Biskop ===
Den 10. februar 2014 utnevnte pave Frans ham til biskop av Monze i Zambia. Han ble bispeviet av sin forgjenger i embedet biskop Emilio Patriarca den 3. mai samme år. Medkonsekrerende var biskopen av Livingstone, Raymond Mpezele, og biskopen av Chipata, George Cosmas Zumaire Lungu. 
Han var ansvarlig for kommunikasjonsanliggender innen den zambiske bispekonferanse (ZCCB).
Moses Hamungole døde i en alder av 53 år etter en SARS-CoV-2-infeksjon.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Kardinal Carlo Maria Martini (1927-2012) *1980
Biskop Emilio Patriarca (1937-) *1999
Biskop Moses Hamungole


== Referanser ==
Columba Bush

Columba Bush (født Garnica Gallo, 17. august 1953) er en mexicanskfødt amerikansk filantrop. Bush er ekefellen til tidligere guvernør i Florida Jeb Bush.
Trechicomimus

Trechicomimus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små (4-5 millimeter), spinkle, rødbrunlige løpebiller. Fasettøynene er middelsstore, hodet er lengre enn bredt, avsmalnende forover. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum. Pronotum er rundet med avsatte sidekanter. Dekkvingene er rundede uten tydelige punktrader. 


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent i noen få eksemplarer fra Chile.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Trechicomimus Mateu & Negre, 1972
Trechicomimus aphaenops Mateu & Negre, 1972
Trechicomimus suturalis Uéno, 1977


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trechicomimus i Global Biodiversity Information Facility 
Trechicomimus – detaljert informasjon på Wikispecies {{Autor
itetsdata}}
Trechistus

Trechistus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Små (ca. 4 millimeter), middels kraftige, mørkt brunlige løpebiller. Fasettøynene er ikke reduserte, kjevene er korte og krumme, hodet er avrundet. Antennene er omrent halve kroppslengden. Pronotum er rundet med en skarp midtfure og avsatte sidekanter. Dekkvingene er ovale, gjerne brunsvarte med brungule tegninger.


== Levevis ==
Artene lever på bakken mellom løvstrø.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Tasmania, Australia.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Trechistus Moore, 1972
Trechistus gordoni Eberhard & Giachino, 2011
Trechistus humicola Moore, 1972
Trechistus inconspicuus Moore, 1972
Trechistus stenoderus Moore, 1972
Trechistus sylvaticus Moore, 1972
Trechistus terricola Moore, 1972


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Trechistus [1]
Bilde av noen eksemplarer
(en) Trechistus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Trechistus hos NCBI 
Trechistus – detaljert informasjon på Wikispecies
Mexanillus

Mexanillus er en slekt av små løpebiller.


== Utseende ==
Bittesmå, spinkle, gulbrune løpebiller. De mangler fasettøyne og er blinde.


== Levevis ==
Arten lever i huler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mexico.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien skyggeløpere, Trechinae Bonelli, 1810
Stammen Bembidiini Stephens, 1827  – over 3000 beskrevne arter
Gruppen Anillina Jeannel, 1937
Slekten Mexanillus Vigna Taglianti, 1973
Mexanillus sbordonii Vigna Taglianti, 1973


== Eksterne lenker ==
(en) Mexanillus i Global Biodiversity Information Facility 
Mexanillus – detaljert informasjon på Wikispecies
Asiamesterskapet i basketball for menn

Asiamesterskapet i basketball for menn ble arrangert første gang i 1960 i Manila, og blir arrangert annenhvert år.Mesterskapet blir arrangert av FIBA Asia.


== Mesterskap ==


== Referanser ==
Asiamesterskapet i basketball for kvinner

Asiamesterskapet i basketball for kvinner ble arrangert første gang i 1965 i Seoul, og blir arrangert annenhvert år.
Mesterskapet blir arrangert av FIBA Asia.


== Mesterskap ==


== Eksterne lenker ==
FIBA Asia
FIBA Oceania
FIBA.com
Amerikamesterskapet i basketball for menn

Amerikamesterskapet i basketball for menn ble arrangert første gang i 1980 i Puerto Rico, og blir arrangert hvert fjerde år.
Mesterskapet blir arrangert av FIBA Amerika.


== Mesterskap ==


== Referanser ==
Dypstat (Tyrkia)

Dypstat (tyrkisk: derin devlet) refererer til en gruppe innflytelsesrike anti-demokratiske koalisjoner innen det tyrkiske politiske system, som består av høy-nivåelementer innenfor etterretningstjenester (innenlandske og utenlandske), det tyrkiske militære, sikkerhetsbyråer og rettsvesenet, samt mafia. Begrepet dyp stat kan tolkes på same måte som «en stat i staten», og fra ulike politiske perspektiv har begrepet forskjellig politisk innhold. Den politiske dagsorden for den dype staten innebærer en lojalitet til nasjonalisme, korporativisme, og statens interessener. Vold og andre former for press har historisk sett vært brukt i stor grad på en skjult måte for å fremme interessene til politiske og økonomiske eliter og å sikre spesifikke interesser er oppfylt innen den tilsynelatende demokratiske rammene innen det politiske landskapet. Tidligere president Süleyman Demirel sa at det er verdensbildet hos (hovedsakelig militære) eliter som utgjør den dype staten, og disse arbeider for å ivareta nasjonale interesser, - formet av en grunnfestet tro, som kan dateres til fallet av det Ottomanske Riket, at landet er alltid "på randen".


== Referanser ==
Mario Cecchini

Mario Cecchini (født 25. januar 1933 i Piticchio di Arcevia i Marche i Italia, død 13. januar 2021 i Senigallia) var en italiensk katolsk biskop.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Mario Cecchini gikk på presteseminar i Senigallia og ble presteviet 16. mars 1958. Han hadde lisensiatsgrad i liturgi (Sacra Liturgia), og tok 24. juni 1964 soktorgreads i pedagogikk ved Libera Università di Urbino. Den 1. mard 1976 ble han doktor også i jurisprudens.


=== Biskop ===
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 11. februar 1986 til biskop av Fano, Fossombrone og Cagli e Pergola. Dette var en rekke bispedømmer som lenge hadde vært separate men forent «in persona episcopi» - det vil si, de fikk den samme biskop. Kardinalprefekten dor Kongregasjonen for biskopene, den beninske erkebiskop Bernardin Gantin, bispeviet ham den 16. mars samme år; medkonsekrerende biskoper var Odo Fusi Pecci av Senigallia, og Marcello Morgante av Ascoli Piceno.
Ved sammenslåingen av bispedømmene Fossombrone, Fano og Cagli e Pergola slik at de fullt ut ble en samlet ny enhet («plena unione») ble han den 30. september 1986 biskop av det nyer bispedømme Fano-Fossombrone-Cagli-Pergola. En lang rekke små italienske biskopeømmer ble på denne måten slått sammen. Han trådte tilbake av aldersgrunner i 1998.Mario Cecchini døde 13. januar 2021 i en alder av 88 år i eldreresidensen Opera Pia Mastai Ferretti i Senigallia på grunn av en SARS-CoV-2-infeksjon.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1835-1958) *1917
Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937
Kardinal Bernardin Gantin (1922-2008) *1986
Biskop Mario Cecchini


== Litteratur ==
Giuseppe Ceccarelli: Vescovi delle Diocesi di Fano, Fossombrone, Cagli e Pergola. http://www.fondazionecarifano.it/Progetti/Cronotassi/CronotassiDiocesiBook.htm Arkivert 21. januar 2021 hos Wayback Machine., Fondazione Cassa di Risparmio di Fano,  Fano, 2005: her: kapittelet Ordine cronologico dei Vescovi della Diocesi di Fano.


== Referanser ==
Den dype stat i USA

Den dype stat i USA er en konspirasjonsteori som hevder at samarbeid og kameraderi som eksisterer innen det amerikanske politiske systemet og utgjør en skjult stat innenfor den lovlig valgte regjeringen.  Forfatteren Mike Lofgren mener at det er «en hybrid assosiering bestående av elementer innen regjeringen og deler av toppnivåer innen finans- og industriverden som effektivt er i stand til å styre USA uten referanse til - eller samtykke fra den som er styrt, og  som skal komme til uttrykk gjennom formelle politiske prosesser». Lofgren vurderer den dype stat til å omfatte korrupsjon som er utbredt blant karrierepolitikere og embetsmenn.Betegnelsen ble opprinnelig brukt for å referere til et relativt usynlig statsapparat i Tyrkia «består av høynivåelementer innenfor etterretningstjenesten, militæret, sikkerhetsorganer, rettsvesenet og organisert kriminalitet» og lignende påståtte nettverk i andre land, inkludert Egypt, Ukraina, Spania, Colombia, Italia, Israel, og mange andre.


== Referanser ==
Amerikamesterskapet i basketball for kvinner

Amerikamesterskapet i basketball for kvinner ble arrangert første gang i 1989 i Brasil, og blir arrangert annenhvert år.
Mesterskapet blir arrangert av FIBA Amerika.


== Mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
FIBA Americas 
WC Qualifiers
Søramerikansk mesterskap i basketball for menn

Søramerikansk mesterskap i basketball for menn ble arrangert første gang i 1930 i Uruguay, og blir arrangert annenhvert år.
Mesterskapet blir arrangert av FIBA Amerika.


== Mesterskap ==


== Eksterne lenker ==
South America Basketball Championship Arkivert 13. mars 2016 hos Wayback Machine. on FIBA Americas
Brasil's History of
Søramerikansk mesterskap i basketball for kvinner

Søramerikansk mesterskap i basketball for kvinner ble arrangert første gang i 1946 i Chile, og blir arrangert annenhvert år.Mesterskapet blir arrangert av FIBA Amerika.


== Mesterskap ==


== Referanser ==
Fløyveien (Bergen)

Fløyveien, også kalt kun Sagen etter sagbruket der, er en vei (bratt bakke) i oppstigningen til Fløyen i Bergen som går mellom Tippetue i nord og til krysset Fløisvingene og Nordre Skansemyren i sør. Navnet ble vedtatt 2. januar 2006.


== Bygninger ==
Bebyggelsen består av kun et bruk, Fløyveien 1, Øvre Bleken gård kalt «Sagen» som er Bergens Skog- og Træplantningsselskap sitt område hvorfra de vedlikeholder Byfjellene.

Gårdstunet er over 200 år gammelt. I 1799 het det i en beskrivelse Et muret Huus af 1 etage og Et muret Stald og Hoelade.


== Referanser ==
Teateråret 2016

Teateråret 2016 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 2016.


== Hendelser ==


== Nye drama ==


== Årets oppsettinger ==
14. januar – Frøken Julie var en teateroppsetting basert på dramaet Fröken Julie av August Strindberg som ble satt opp på Hålogaland Teater med Terje Skonseng Naudeer som regissør.
7. mai – Mamma Heks var en teaterproduksjon basert på tekster av Dario Fo og Franca Rame som ble satt opp på Den Nationale Scene med Frode Rasmussen som regissør.


== Priser og utmerkelser ==
Det svenska Ibsensällskapets Ibsenpris gis til Paula Stenström Öhman
Heddaprisen
Beste kvinnelige skuespiller til Ane Dahl Torp for rollen som Aig i Solaris korrigert av Øyvind Rimbereid
Beste mannlige skuespiller til Kåre Conradi for rollen som Richard III i «Richard III» av Shakespeare
Pulitzerprisen for drama for Hamilton tildelt Lin-Manuel Miranda
Svenska Akademiens teaterpris tildelt Sven Wollter
Ibsenprisen ble gitt til Mette Edvardsen for We to be


== Dødsfall ==

		
		


== Referanser ==
Teateråret 2017

Teateråret 2017 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 2017.


== Hendelser ==


== Nye drama ==


== Årets oppsettinger ==


== Priser og utmerkelser ==
Det svenska Ibsensällskapets Ibsenpris gis til Anders Duus
Heddaprisen
Beste kvinnelige hovedrolle til Nina Ellen Ødegård for tittelrollen i Orlando av Sigrid Strøm Reibo og Njål Helge Mjøs etter Virginia Woolf, Rogaland Teater
Beste mannlige hovedrolle til Jan Sælid for for rollen som Kong Bérenger i Kongen dør av Eugène Ionesco. Regi Stein Winge - Nationaltheatret
O'Neill-stipendiet – Jonas Karlsson
Pulitzerprisen for drama for Sweat tildelt Lynn Nottage
Svenska Akademiens teaterpris tildelt Rikard Wolff
Svenska Dagbladets Thaliapris – Hannes Meidal og Jens Ohlin
Ibsenprisen ble gitt til Tore Vagn Lid, Cecilie Løveid og Nordahl Grieg for Vår ære/vår makt


== Dødsfall ==
6. januar – Om Puri, 66, indisk teater- og filmskuespiller
1. februar – Stig Grybe, 88, svensk skuespiller, komiker og revyartist
5. februar – Björn Granath, 70, svensk skuespille.
17. mars – Karin Nordström, 93, svensk skuespille.
1- april – Gösta Ekman, 77, svensk skuespiller og regissør
23. april – Inga Ålenius, 78, svensk skuespiller
5. mai – Charles Koroly, 70, svensk-amerikansk scenograf og kostymetegner
27. juni – Michael Nyqvist, 56, svensk skuespiller og forfatter
27. juli – Sam Shepard, 73, amerikansk dramatiker, skuespiller og regissør
24. oktober – Robert Guillaume, 89, amerikansk skuespiller
17. november – Rikard Wolff, 59, svensk sanger og skuespiller
		


== Referanser ==