jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sauer 101

Sauer 101  er en sylinderlåsrifle produsert av Sauer & Sohn lansert i 2013. Riflen produseres på samme fabrikk og deler mange deler med Mauser M12.


== Teknisk ==
Skjeftet kommer med en proprietær bedding kalt «Ever-Rest» som består av en metallblokk rundt fremre skjefteskrue. Riflen ble lansert i to varianter; «Classic» med valnøttskjefte og «Classic XT» med svart syntetisk skjefte. Siden har det komt flere varianter:

Artemis
Classic
Classic XTA
Classic XT
Forest
Forest XT
GTI
Highland XTX
SelectGlidekassen har lik utvendig sylindrisk profil som Remington 700, slik at man kan bruke standard Remington 700 kikkertmontasjer.Sluttstykket har 6 låseklakker og 60 graders hevarmsløft, og låser direkte i pipen istedet for glidekassen. Pipen er montert i glidekassen uten gjenger og med presspasning ved hjelp av varme.


== Se også ==
Sauer 90
Sauer 100
Sauer 200
Sauer 202


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sauer 101 Classic XT hos J. P. Sauer & Sohn
Lonchosternus

Lonchosternus  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 8-10 millimeter), ovale, mørke løpebiller. Oversiden er halvblank og glatt uten påfallende punktering. Hodet er firkantet med nokså små fasettøyne. Pronotum er rundet, dekkvingene nokså jevnbrede. Slekten minner om artene i den store slekten Amara, men er ikke beslektet med disse.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika, også på den Iberiske halvøya.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Licininae Bonelli, 1810
Stammen Oodini LaFerte-Senectere, 1851 
Slekten Lonchosternus LaFérte-Sénectère, 1851
Lonchosternus aethiopicus Lecordier, 1991 
Lonchosternus alluaudi Jeannel, 1949  
Lonchosternus alutaceus Lecordier, 1991 
Lonchosternus angolensis (Erichson, 1843)  
Lonchosternus contractus Lecordier & Girard, 1988 
Lonchosternus dubius Lecordier & Girard, 1988 
Lonchosternus girardi Lecordier, 1991 
Lonchosternus hispanicus Dejean, 1826
Lonchosternus innominatus Lecordier & Girard, 1988 
Lonchosternus labrosus Lecordier, 1991 
Lonchosternus mauritanicus Lucas, 1846
Lonchosternus mirei Lecordier & Girard, 1988 
Lonchosternus nitidus Jeannel, 1949 
Lonchosternus politus (Gory, 1833) 
Lonchosternus prolixus Lecordier & Girard, 1988 
Lonchosternus pseudangolensis Lecordier, 1991 
Lonchosternus robustus Lecordier & Girard, 1988 
Lonchosternus scrupulosus Lecordier & Girard, 1988 
Lonchosternus semistriatus (Dejean, 1831) 
Lonchosternus sublaevis (Reiche, 1849) 
Lonchosternus substriatus (Chaudoir, 1882) 
Lonchosternus thoracicus Lecordier, 1991 
Lonchosternus trapezicollis (Fairmaire, 1903) 
Lonchosternus valdestriatus Lecordier, 1991


== Eksterne lenker ==
Nøkkel til de europeiske artene
(en) Lonchosternus i Encyclopedia of Life 
(en) Lonchosternus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lonchosternus hos Fauna Europaea 
Lonchosternus – detaljert informasjon på Wikispecies
Sauer 100

Sauer 100 er en sylinderlåsrifle produsert av Sauer & Sohn lansert i 2016. Riflen er en innstegsmodell fra Sauer, og produseres på samme fabrikk og deler mange deler med Mauser M18.


== Teknisk ==
Skjeftet kommer med en proprietær bedding kalt «Ever-Rest» (et ordspill på Mount Everest, «stødig som et fjell») som består av en metallblokk rundt fremre skjefteskrue. Riflen fås i flere varianter, som:
Atacama
Ceratech
Cherokee
Fieldshoot
PanteraGlidekassen har lik utvendig sylindrisk profil som Remington 700 slik at man kan bruke standard Remington 700 kikkertmontasjer. Avtrekket er et direkteavtrekk med justerbar vekt mellom 1000 og 2000 gram.Sluttstykket har 3 låseklakker og 60 graders hevarmsløft. Sluttstykket låser hverken direkte i glidekassen eller pipen, men låser istedet i en hylse som ligger mellom pipen og glidekassen. Pipen er montert i glidekassen uten gjenger og med presspasning ved hjelp av varme. Pipen kan fås fra fabrikk med munning uten gjenger eller med M15x1 mm-gjenger (M14x1 mm og 1/2"-28 er tilgjengelig ved bestilling).


== Se også ==
Sauer 90
Sauer 101
Sauer 200
Sauer 202


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sauer 100 Classic hos J. P. Sauer & Sohn
Fransk mesterskap i mangekamp 2020

Fransk mesterskap i mangekamp 2020 (fransk: Championnats de France d’Epreuves Combinées) ble arrangert 19. og 20. september 2020 i Aubagne i Frankrike.


== Resultater senior ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Resultater U23 ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Resultater U20 ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Resultater U18 ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Kilder ==
Resultater senior
Resultater junior


== Eksterne lenker ==
Det franske friidrettsforbundet
David Cook (islamolog)

David Bryan Cook (født 1966) er en amerikansk religionsviter og islamolog. Han underviser som Assistant Professor of Religious Studies ved Rice University i Houston, Texas. 


== Liv og virke ==
David Cook ble uteksaminert fra Det hebraiske universitetet i Jerusalem i 1994 med baccalaureatsgrad. Han studerte videre ved University of Chicago, der han i 1998 tok mastergrad og i 2001 doktorgrad. 
Hans faglige tyngdepunkt ved Department of Religion på Rice University er islams historie, muslimske apokalyptiske bevegelser og litteraturen knyttet til disse emnefelt, Boko Haram, og dessuten den tidlige astronomiens historie og jødisk-arabisk filosofi. Han er kjent for «diligent reading and clear translations» av islamske tekster.


== Priser ==
2002: Thomas Robbins Award for Excellence in the Study of New Religious Movements, Society for the Scientific Study of Religions.


== Skrifter i utvalg ==
David Cook har forfattet en rekke arbeider i amerikanske og internasjonale tidsskrifter om aktuelle politiske temaer, særlig om temaer knyttet til islam, og bidrag til handbøker og samleverker.

Studies in Muslim Apocalyptic. Darwin Press, Princeton 2003. (Studies in Late Antiquity and Early Islam.)
Contemporary Muslim Apocalyptic Literature Syracuse: Syracuse Univ. Press, 2005.
Understanding Jihad,  Berkeley: University of California Press, 2005.  Berkeley: University of California Press, 2005. ISBN 978-0-52024448-1
Martyrdom in Islam. Cambridge: Cambridge University Press, 2007. ISBN 978-0-52185040-7
Med Olivia Allison: Understanding and Addressing Suicide Attacks. The Faith and Politics of Martyrdom Operations.  Greenwood, Praeger Press 2007. ISBN 978-0-27599260-6
Boko Haram: A Prognosis. Ed. James A. Baker III. Institute for Public Policy, Rice University, Houston, 2011. Volltext, pdf


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kort biografi Arkivert 20. mars 2016 hos Wayback Machine.
Publikasjoner
Kristin Walstad

Kristin Walstad (1974–) er en norsk rådgiver og politiker. 


== Politisk karriere ==
Walstad har vært kirkepolitiker i Den norske kirke fra 2005-2015. Foran kirkevalget 2015 deltok hun i etableringen av Åpen folkekirke.Hun har vært partipolitisk aktiv i Kristelig Folkeparti, og var i perioden 2017-2020 første nestleder i Viken KrF, landsstyremedlem og leder av Asker KrF. Hun var i samme periode ansatt på KrFs stortingsgruppe som helsepolitisk rådgiver. Hun var en av stifterne til «Drivkraft – kristendemokratisk nettverk» etter at Knut Arild Hareide tapte retningsstriden i KrF etter Landsmøtet 2018. Høsten 2020 meldte hun seg ut av partiet.


== Yrkesliv ==
Walstad har hatt flere stillinger innenfor Den norske kirke nasjonalt. I perioden 2007−2012 var hun ansatt ved Det teologiske Menighetsfakultet. Hun var styremedlem i Norske kirkeakademier i 2015. Hun var styremedlem i stiftelsen Diakonhjemmet i perioden 2016−2020. Per 2020 er hun ansatt i Norges KFUK-KFUM som leder for politikk og samfunnskontakt.


== Referanser ==
Henry Biaudet

Louis Alfred Henry Biaudet (født 5. april 1869 i Heidelberg, død 17. september 1915 i Roma) var en finsk historiker.


== Liv ==
Han var sønn av den franskfødte lektoren i fransk ved Helsingfors universitet Léon Gabriel Biaudet (1848–1898) og var først offiser, men tok i 1899 avskjed fra tjenesten, studerte historie og ble fil.lic. i 1906 med en avhandling om Le Saint-Siège et la Suède durant la seconde moitié du XVIe siècle («Den hellige stol og Sverige under andre halvdel av 1500-tallet»).
Biaudets forskningsfelt var den katolske motreformasjonens tidsalder i Norden. Han gjennomførte omfattende arkivundersøkelser om dette emnet i Sør- og Mellomeuropa, særlig i Vatikanet, og fremla resultatene i flere avhandlinger, de fleste utgitt i Det finske vitenskapsakademiets skriftserie Annales Academiae scientiarum fennicae.


== Litteratur ==
Tor Carpelan: «Biaudet, Louis Alfred Henri», i Nordisk familjebok. Uggleupplagan, bind 34. Stockholm, 1922
Anders Bøyesen

Anders Bøyesen eller Boyesen (født 2. september 1644, død 15. juni 1708 på Skøyen i Aker) var en norsk handelsmann, postmester og generalveimester.


== Liv ==
Han var sønn av borger i Christiania Boye Frederiksen og Maren. Som handelsmann og borger i Christiania forpaktet han kongens gård Foss med kvern og sagbruk, og ble i 1668 antatt som providør og faktor ved Kongsberg sølvverk. I 1669 ble han ammunisjons- og materialforvalter ved festningene Akershus, Fredrikstad, Fredrikshald og Kongsvinger. Senere ble han dessuten postmester i Christiania.
I 1681 gikk han av fra begge disse stillingene og ble etterfulgt som postmester av Christian Stockfleth. I stedet ble han utnevnt til mønster- og kommisjonskommissær i Christiania stift. Fra 1684 til 1687 var han igjen postmester, idet stattholderen bortforpaktet postverket til Boyesen for tre år for 3000 riksdaler i året. Forpaktningen ble ikke fornyet i 1687, da hans nevø Peter Grüner overtok stillingen. Boyesen ble i stedet  utnevnt til generalveimester i det sønnenfjelske Norge. Som veimester lot han blant annet bygge en ny vei mellom Brevik og Kristiansand, og fikk satt opp uthuggede milesteiner langs veiene. Han fikk tittelen justisråd i 1702 og overlot veimesterstillingen til sin sønn Ulrik Frederik Bøyesen Schøyendal samme år.
Boyesen eide et hus i Christiania, samt gården Skøyen i Aker og flere mindre gårder. Han kjøpte Skøyen av sin slektning Jacob Didriksen Roll i 1674 og flyttet dit senest 1678.
Han var gift med Marie Pedersdatter Otton, datter av en kjøpmann i København, og far til stiftsskriver Antoni Bøyesen Schøyendal (1678–1752) og veimester Ulrik Frederik Bøyesen (1674–ca. 1735).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jæger, Olaf (1950). Norges postmestere 1647-1814. Poststyret. 
Weidling, Tor (2000). Eneveldets menn i Norge. Riksarkivaren. ISBN 8254800650. 


== Eksterne lenker ==
Lokalhistoriewiki
Jakob Didriksen Roll

Jakob Didriksen Roll (også skrevet Jacob Dirichsen) (død 1685) var en norsk brukseier med tittelen rådmann i Christiania, og en stor jordegodseier på Østlandet.


== Liv ==
Han var sønn av Didrik Roll (død før 1649), som eide en gård i Christiania. I 1654 ble han gift med Maren Jensdatter (død 1694), stedatter av Niels Lauritzen, en av de største oppkjøperne av krongods på 1660-tallet. Siden Niels Lauritzen og hans hustru døde barnløse, gjorde Maren krav på arven. Hun kom dermed i strid med sin tante, Anna, gift med Hartvig Nielsen Oxenløve. Ved dom på Christiania byting i 1666 ble innsigelsen mot Marens arv avvist, slik at Jakob Roll og Maren ble arvinger til flere bygårder i Christiania og over 80 bondegårder.
Fra 1674 til 1675 var han trelasttiendeforpakter.
I 1670- og 80-årene drev han sagbruk med fire sager på Haneborg. Etter hans død kom bruket i forfall, slik at enken fikk privilegium på to sager i 1688, mens to ble kassert. Den neste eieren ble etatsråd de Wiggers. Jakob Roll eide også blant annet Rådmannsgården, den eldste bevarte bygningen i dagens Oslo, samt gården Bredtvet i Aker. På denne gården måtte hans enke Maren tilbringe tre uker i husarrest i 1689, etter at hun ulovlig hadde kastet ut en leieboer fra et hus i byen.Han var far til overhoffrettsassessor Lorentz Roll og borgermester Nils Jakobsen Roll.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sprauten, Knut (1985). Historien om Nordre Skøyen hovedgård gjennom 600 år. Historieutvalget for Nordre Skøyen hovedgård. ISBN 8299128307.
Urolig hjerte

Urolig hjerte , (originaltittel: Le souffle au cœur) er et fransk drama fra 1971 regissert av Louis Malle.


== Handlingsreferat ==
Laurent Chevalier er en nesten 15 år gammel gutt som bodde i Dijon i 1954 som elsker jazz. Han har en kjærlig far Charles, en gynekolog, og en italiensk mor, Clara, samt to eldre brødre, Thomas og Marc. Thomas og Marc finner ofte på forskjellige skøyerstreker, mens Laurent driver med tabuer som butikktyveri og onani. Laurent er også vitne til at Clara møter en annen kjæreste, og blir opprørt over ekteskapsbruddet mellom foreldrene sine. Han løper for å fortelle faren sin. Men Charles er alt for opptatt, og blir irritert når Laurent forstyrrer ham.
En kveld reiser Thomas, Marc og Laurent til et bordell, hvor Laurent mister jomfrudommen til en prostituert kvinne, Freda, før de blir forstyrret av hans fulle brødre. Senere reiser Laurent på tur, hvor han utvikler skarlagensfeber. Han blir sengeliggende, og blir tatt vare på og underholdt av Clara og deres hushjelp Augusta. Laurents er student ved en katolsk skole.
Laurents sykdom krever behandling ved et sanatorium, og sjekker inn sammen med moren sin ved et hotell. På grunn av en feil fra Charles sin sekretær, Solange, booker hotellet både Clara og Laurent inn på samme enkeltrom. Hotellet er full-booket, og det finnes ikke noen ekstra rom. Laurent interesserer seg snart for to unge kvinner ved hotellet, Hélène og Daphne, og spionerer også på moren deres i et badekar.


== Skuespillere ==
Lea Massari - Clara Chevalier
Benoît Ferreux - Laurent Chevalier
Daniel Gélin - Charles Chevalier
Michael Lonsdale - pater Henri
Ave Ninchi - Augusta
Fabien Ferreux - Thomas Chevalier
Marc Winocourt - Marc Chevalier
Micheline Bona - tante Claudine
Henri Poirier - onkel Léonce
Gila von Weitershausen - Freda


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Urolig hjerte på Internet Movie Database 
(sv) Urolig hjerte i Svensk Filmdatabas 
(da) Urolig hjerte i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Urolig hjerte på Allociné 
(nl) Urolig hjerte på MovieMeter 
(en) Urolig hjerte på AllMovie 
(en) Urolig hjerte på Turner Classic Movies 
(en) Urolig hjerte på Rotten Tomatoes
Dischissus

Dischissus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Panagaeinae i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Middelsstore, ovale, mørke løpebiller med to gule eller oransje flekker på hver dekkvinge. Hodet er nokså lite med utstående fasettøyne, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er bredt og rundet. Dekkvingene er rundede og hvelvede med kraftige punktrader. Oversiden er fint hårete.


== Utbredelse ==
Den eneste arten som har blitt igjen i slekten lever i Japan.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Panagaeinae Bonelli, 1810
slekten Dischissus Bates, 1873
Dischissus mirandus Bates, 1873
Arter tidligere plassert i Dischissus, nå flyttet til andre slekter :
Dischissus alaticollis Bates, 1892 
Dischissus amoenulus Peringuey, 1896 
Dischissus angularis (Schaum, 1863) 
Dischissus baehri Kirschenhofer, 2000 
Dischissus bisemilunatus Xie & Yu, 1991
Dischissus borneensis J.Frivaldszky, 1883 
Dischissus chaudoiri Andrewes, 1919  
Dischissus dehrandunensis Kirschenhofer, 2000 
Dischissus formaster Andrewes, 1936 
Dischissus guttiferus (Schaum, 1854) 
Dischissus hainanensis Tian & Chen, 1997
Dischissus japonicus Andrewes, 1933
Dischissus notulatoides Xie & Yu, 1991
Dischissus notulatus (Fabricius, 1801)
Dischissus obscuricornis (Laferte-Senectere, 1850) 
Dischissus phuongensis Kirschenhofer, 1994 
Dischissus pradieri (Chaudoir, 1869)  
Dischissus repertus Basilewsky, 1947 
Dischissus sapaensis Kirschenhofer, 1996 
Dischissus tsengjialiae Sustek, 1996


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dischissus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dischissus hos NCBI 
Dischissus – detaljert informasjon på Wikispecies
Eustra

Eustra er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Små, avlange, rødbrune løpebiller. I motsetning til mange andre Paussinae ligner de på "normale" løpebiller.
Antenenne er litt klubbeformede, omtrent halve kroppslengden, det ytterste leddet er like langt som de tre-fire leddene innenfor til sammen. Hodet er bredt med nokså små, litt utsrående fasettøyne. Pronotum er trapesformet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er rundede uten tydelige punktrader.


== Levevis ==
I likhet med mange andre Paussinae er artene knyttet til maur, men det ser ikke ut til at assosiasjonen er obligatorisk - larver har også blitt funnet under løs bark uten at det er maur til stede.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Paussinae Latreille, 1807
gruppen / stammen Ozaenini Hope, 1838
slekten Eustra  Schmidt-Göbel, 1846
Eustra andrewesiana Deuve, 2001 
Eustra bryanti Andrewes, 1919
Eustra caeca Ueno, 1981 
Eustra ceylanica Deuve, 2001 
Eustra chinensis Banninger, 1949 
Eustra crucifera Ueno, 1964 
Eustra csikii Jedlicka, 1968
Eustra deharvengi Deuve, 1986 
Eustra gomyi Deuve, 2001 
Eustra hammondi Deuve, 2001 
Eustra honchongensi Deuve, 1996 
Eustra indica Deuve, 2001 
Eustra japonica Bates, 1892 
Eustra lao Deuve, 2000 
Eustra lebretoni Deuve, 1987
Eustra leclerci (Deuve, 1986) 
Eustra matanga Andrewes, 1919
Eustra nageli Deuve, 2005 
Eustra plagiata Schmidt-Goebel, 1846 
Eustra pseudomatanga Deuve, 2001
Eustra saripaensis Deuve, 2002 
Eustra shanghaiensis Song, Tang, Peng, 2018
Eustra storki Deuve, 2001
Eustra taiwanica Deuve, 2001 
Eustra troglophila Deuve, 1987
Eustra yinggelingensis Jiang, Wang, Mi & Wang, 2019


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eustra i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Eustra – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eustra – detaljert informasjon på Wikispecies
Hockey Club de Cergy-Pontoise

Cergy-Pontoise Hockeyklubb (eller Jokers de Cergy-Pontoise) er en fransk ishockey- og rullehockeyklubb etablert i 1981. 
Herreseksjonen spiller i Ligue Magnus. Kvinnelaget har flere ganger vunnet Frankrike-mesterskapet; de ble franske mestere 17 ganger mellom 1990 og 2009, og har hatt en dominerende rolle i fransk kvinnehockey. Landslagstreneren Christine Duchamp kom fra denne klubben.Norske Magnus Eikrem Haugen spiller for klubben sesongen 2020\2021.


== Meritter ==
Fransk mester for kvinner (17×): 1991, 1992, 1993, 1994, 1996, 1997, 1998, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Clientela

Clientela var forholdet i antikkens Roma mellom patronus("patron") og cliens("klient"). Forholdet var hierarkisk, men forpliktelser var gjensidige. Patron var beskytteren, sponsoren og velgjøreren til klienten. Den tekniske termen for dette forholdet var patrocinium. Selv om klienten typisk var av lavere sosial klasse, kunne patron og klient noen ganger holde samme sosiale rang, men førstnevnte ville ha større formue, makt eller prestisje som satt han i en posisjon til å begunstige klienten med tjenester. Fra keiseren på topp til pleiberen på bunnen, ga båndene mellom disse gruppene seg utslag i den formelle juridiske definisjonen av patronens ansvar overfor klienten.. Clientela-forholdet var ikke kun mellom 2 mennesker, men eksisterte også mellom romerske generaler og deres soldater, grunnlegger og koloni, og erobrer og klientstat.


== Referanser ==
Stanley Glover

Stanley Glover (født 18. april 1908, død 23. februar 1964) var en canadisk friidrettsutøver.
Han representerte Canada under Sommer-OL 1928, hvor han tok bronse på 4 × 400 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stanley Glover – Olympedia 
(en) Stanley Glover – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Stanley Glover – Saskatchewan Sports Hall of Fame 
(en) Stanley Glover – Commonwealth Games Federation
Hans Geister

Hans Geister (født 28. september 1928, død 16. mai 2012) var en tysk friidrettsutøver.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 1952, hvor han tok bronse på 4 × 400 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Hans Geister – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Hans Geister – Olympedia 
(en) Hans Geister – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Hans Geister – Track and Field Statistics
Günther Steines

Günther Steines (født 28. september 1928, død 4. juni 1982) var en tysk friidrettsutøver.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 1952, hvor han tok bronse på 4 × 400 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Günther Steines – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Günther Steines – Olympedia 
(en) Günther Steines – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Peter Higgins

Peter Higgins (født 16. november 1928, død 8. september 1993) var en britisk friidrettsutøver.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 1956, hvor han tok bronse på 4 × 400 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Higgins – Olympics.com 
(en) Peter Higgins – Olympic.org 
(en) Peter Higgins – Olympedia 
(en) Peter Higgins – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Peter Higgins – Commonwealth Games Federation
Michael Wheeler

Michael Wheeler (født 14. februar 1987, død 15. januar 2020) var en britisk friidrettsutøver.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 1956, hvor han tok bronse på 4 × 400 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Wheeler – Olympics.com 
(en) Michael Wheeler – Olympic.org 
(en) Michael Wheeler – Olympedia 
(en) Michael Wheeler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
John Salisbury

John Salisbury (født 26. januar 1934) er en britisk friidrettsutøver.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 1956, hvor han tok bronse på 4 × 400 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Salisbury – Olympics.com 
(en) John Salisbury – Olympic.org 
(en) John Salisbury – Olympedia 
(en) John Salisbury – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) John Salisbury – Commonwealth Games Federation
Malcolm Spence (jamaicansk sprinter)

Malcolm Spence (født 2. januar 1936, død 30. oktober 2017) var en jamaicansk friidrettsutøver.
Han representerte Den vestindiske føderasjonen under Sommer-OL 1960, hvor han tok bronse på 4 × 400 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Malcolm Spence – Olympics.com 
(en) Malcolm Spence – Olympic.org 
(en) Malcolm Spence – Olympedia 
(en) Malcolm Spence – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Malcolm Spence – World Athletics 
(en) Malcolm Spence – Track and Field Statistics
Jim Wedderburn

Jim Wedderburn (født 23. juni 1938) er en barbadisk friidrettsutøver.
Han representerte Den vestindiske føderasjonen under Sommer-OL 1960, hvor han tok bronse på 4 × 400 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Wedderburn – Olympics.com 
(en) James Wedderburn – Olympic.org 
(en) James Wedderburn – Olympedia 
(en) James Wedderburn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Keith Gardner

Keith Gardner (født 6. september 1929, død 25. mai 2012) var en jamaicansk friidrettsutøver.
Han representerte Den vestindiske føderasjonen under Sommer-OL 1960, hvor han tok bronse på 4 × 400 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Keith Gardner – Olympedia 
(en) Keith Gardner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Keith Gardner – Commonwealth Games Federation 
(en) Keith Gardner – World Athletics
Edwin Skinner

Edwin Skinner (født 15. oktober 1940) er en trinidadisk friidrettsutøver.
Han representerte Trinidad og Tobago under Sommer-OL 1964, hvor han tok bronse på 4 × 400 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edwin Skinner – Olympics.com 
(en) Edwin Skinner – Olympic.org 
(en) Edwin Skinner – Olympedia 
(en) Edwin Skinner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)