jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Helcophorus

Helcophorus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) nettrødvinger i familiegruppen rødvinger.


== Utseende ==
Hodet er kort, men ikke snuteformet forlenget framover. Det er synlig, sett ovenfra (det vil si, det dekkes ikke av brystskjoldet). Antenner har elleve ledd og er festet tett sammen på pannen like ved fasettøynene. Brystskjoldet (pronotum) har en nær kvadratisk form, ofte med en markert og noe oppstående sidekant. Dekkvingene er kraftig kitiniserte, parallellsidige  og har vanligvis lengderibber. Alle føtter har fem ledd.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Asia (India, Himalaya) men er også kjent fra fossiler fra baltisk rav.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Cantharoidea
familien  rødvinger (Lycidae)
underfamilie nettrødvinger (Erotinae)
Slekten Helcophorus Fairmaire, 1891
Underslekten Helcophorus (i snever forstand)
Helcophorus angustatus Pic, 1929
†Helcophorus berendti (Winkler, 1987)
Helcophorus brevilobus Bocakova, 1994
Helcophorus delicatus Kazantsev, 1997
Helcophorus gobindanus Kazantsev, 2004
Helcophorus miniatus (Fairmaire, 1881)
Helcophorus murzini Kazantsev, 2004
Helcophorus ostindicus Kazantsev, 1997
Underslekten Thibeteros Kazantsev, 2019
†Helcophorus ekaterinae Kazantsev & Perkovsky, 2022
Helcophorus tricolor Kazantsev, 2000


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. Side 7-8. (344 sider)  ISBN 8712166936
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Helcophorus i Encyclopedia of Life 
(en) Helcophorus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Helcophorus hos Fossilworks 
(en) Helcophorus hos NCBI
Gambila

Gambila (Pasjto og urdu: دریائے گمبیلا‎), også kalt Tochi (دریائے توچی) er en elv som ligger i Khost-Provinsen, Afghanistan, og Nord-Waziristan og Bannu Distriktet, nordvest i Pakistan.
Kilden til elven ligger i åsene cirkca 10 kilometer sør for Spī Ghar fjellene, som også er kilden til elven Kurram, som går parallelt med Gambila og til slutt renner sammen.
Gambila er en viktig elv for innbyggerne I Dawardalen.
Lopheros

Lopheros er en slekt av biller i familien rødvinger (Lycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, skarpt røde eller svarte rødvinger.


== Levevis ==
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Slekten har en holarktisk utbredelse.
I Norge er Lopheros rubens funnet nær Oslo, men arten er vurdert som kritisk truet i Norge 


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien nettrødvinger, (Erotinae LeConte, 1881)
stammen Lopherotini Kazantsev, 2012
slekten Lopheros LeConte, 1881
Lopheros braeti (Bourgeois, 1905)
Lopheros brevicornis (Barovskij, 1930)
Lopheros brunneorubens (Medvedev, 1966)
Lopheros crassipalpis Nakane, 1969
Lopheros crenatus (Germar, 1824)
Lopheros fraternus (Randall, 1838)
Lopheros harmandi (Bourgeois, 1902)
Lopheros konoi Nakane, 1969
Lopheros lineatus (Gorham, 1883)
Lopheros mandshuricus (Kleine, 1940)
Lopheros minimus Nakane, 1969
Lopheros rubens (Gyllenhal, 1817) (synonym: Dictyoptera rubens)
Lopheros septentrionalis (Kono, 1932) 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. Side 6-7. 344 sider. ISBN 8712166936
Silfverberg, H. 1992. Enumeration Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Lopheros i Encyclopedia of Life 
(en) Lopheros i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lopheros hos Artsdatabanken 
(sv) Lopheros hos Dyntaxa 
(en) Lopheros hos Fauna Europaea 
(en) Lopheros hos ITIS 
(en) Lopheros hos NCBI 
(en) Kategori:Lopheros – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Syrbekkbrua

Syrbekkbrua er en spennbetongbro ved Eik i Tønsberg kommune i Vestfold og Telemark. Brua er 86 meter lang og lengste spenn er 25 meter.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==
Prolibnetis

Prolibnetis er en slekt av biller i familien rødvinger (Lycidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Nepal.


== Systematisk oversikt ==
Inndelingen følger 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Libnetinae Bocák & Bocákova, 1990
slekten Prolibnetis Bočakova, 2004
Prolibnetis nepalensis Bočakova, 2004


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Prolibnetis i Global Biodiversity Information Facility
Ajerhagan

Ajerhagan er en gate i bydelen Ajer på Hamar som går i bue østover fra Aluvegen og kommer deretter tilbake til Aluvegen. Vegen er oppkalt etter småbruket Ajerhagan, som tidligere var en husmannsplass under Ajer.


== Eksterne lenker ==
Gater og veger i Hamar på lokalhistoriewiki.no
Emplectus

Emplectus er en bille i underfamilien snuterødvinger i familiegruppen rødvinger. 


== Utseende ==
Små til middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange, for det meste svarte rødvinger. Antennene er kamformede. Hodet er ganske lite, ikke snuteformet forlenget. Fasettøynene er store. Pronotum er lite, trapesformet, dekkvingene litt utvidet bakover, med et par fine lengderibber.


== Levevis ==
Voksne (imago), finnes ofte i skogkanter og ikke sjeldent på blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Cantharoidea
familien  rødvinger (Lycidae)
underfamilie snuterødvinger (Calochrominae)
Stammen Calopterini Green, 1949
Slekten Emplectus Erichson, 1847
Emplectus costatus Pic, 1930
Emplectus desmocerus Erichson, 1848
Emplectus diaphanus (Fabricius, 1801)
Emplectus fabricii Gemminger, 1870
Emplectus grandis Pic, 1923
Emplectus guyanensis Pic, 1923
Emplectus pectinatus (Linnaeus, 1767)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen er ikke koblet til Wikidata
Norsk entomologisk forening
SFK Rīga

SFK Rīga eller Sieviešu futbola klubs Rīga er en latvisk kvinnefotballklubb fra byen Riga. Klubben spiller i den latviske kvinnelige eliteserien, Sieviešu futbola līga.
Klubben ble etablert i 2022 og spiller sine hjemmekamper på Stadion Arkadija 


== Meritter ==
Sieviešu futbola līga: 12022Cupmester: 0


== Sesonger ==


== Spillerstall ==
Pr. 6. september 2022.


== Kjente tidligere spillere ==


== Trenere ==
 Viktors Vicehovskis, (2022–)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Facebook Offisielt nettsted
SOCCERWAY
FLASHSCORE
Globalsportsarchive
Anders Hagelskjær

Anders Hagelskjær (født 16. februar 1997) er en dansk fotballspiller som spiller for AaB.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Hageskjær – Transfermarkt 
(en) Anders Hageskjær – Soccerway 
(da) Anders Hageskjær – Dansk Boldspil-Union 
(no) Anders Hageskjær – Norges Fotballforbund 
(en) Anders Hageskjær – FBref
Banjosa

Banjosa (urdu: بنجوسہ جھیل ‬‎) er en kunstig innsjø og et turiststed 18 kilometer fra byen Rawalakot i Poonch-distriktet av Azad Kashmir, Pakistan. Innsjøen ligger i en høyde av 1 981 meter over havet.Innsjøen er omgitt av tett furuskog og fjell. Man kan kjøre til Banjosa fra Rawalakot.


== Klima ==
Været i området forblir svalt om sommeren og kaldt om vinteren. I desember og januar snør det i området, og temperaturen faller til -5 °C. Om sommeren er temperaturen mellom 16 °C og 25 °C. 


== Overnatting ==

Det er mulighet for overnatting på hytter, gjestehus og hotellrom nært den kunstige innsjøen. 
I landsbyen Chotta Gala Bazaar 1 kilometer unna er det også flere overnattingsmuligheter.


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==
Themus

Themus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) «storbløtvinger» i familiegruppen bløtvinger. 


== Utbredelse ==
Themus er utbredt i Asia.


== Utseende ==
Middelsstore, vanligvis mellom 6-15 mm lange. Hodet er ofte smalere bak fasettøynene, enn lengre fremme. Antennens andre ledd er lengre enn den er bred. Palpenes (munnføtter) endeledd er økseformet og ikke smalt, ovalt. Brystskjoldet (pronotum) har bare en svak innbuktning midt på bakkanten og har en overflate som ikke er grovt rynket eller punktert. Brystskjoldets sidekanter er svakt rundet, ofte smalere i fremkant og dets bakhjørner er tydelig avsatt. Leggene på mellom- og bakbeina er rette, og ikke krummet inn mot kroppen. Dekkvingene skjuler hele bakkroppen og har generelt kort behåring.


== Levevis ==
Slekten finnes på blomster, trær og busker. vanligvis i juni og juli. Larvene lever som predatore (rovdyr).


== Systematisk inndeling ==
Oversikten har bare med noen av artene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Cantharoidea
familien  bløtvinger (Cantharidae)
underfamilie «storbløtvinger» (Cantharinae)
Slekten Themus Motschulsky, 1858
Underslekten Haplothemus Wittmer, 1973
Themus coriaceipennis (Fairmaire, 1889)
Themus explanaticollis (Pic, 1917)
Themus hackeli Švihla, 2004
Themus imparipennis Y. Yang & Su, 2016
Themus licenti Pic, 1938
Themus particularis Pic, 1929
†Themus pristinus Kazantsev, 2013
Themus rufoscutus (Pic, 1922)
Underslekten Telephorops Fairmaire, 1886
Themus bicoloricornis Wittmer, 1983
Themus birmanicus Wittmer, 1983
Themus bitinctus Wittmer, 1982
Themus cavaleriei (Pic, 1926)
Themus cavipennis (Fairmaire, 1897)
Themus chalybeipennis (Gorham, 1889)
Themus coelestis (Gorham, 1889)
Themus crassimargo Champion, 1926
Themus crassipes Pic, 1929
Themus davidis (Fairmaire, 1889)
Themus hainanus Yang, Zong, Yang & Liu, 2019
Themus impressipennis (Fairmaire, 1886)
Themus kubani Švihla, 2011
Themus laboissierei Pic, 1929
Themus larrygrayi Wittmer, 1982
Themus masatakei Okushima, 2003
Themus micheli Švihla, 2011
Themus minor Wittmer, 1997
Themus monstrosipennis (Pic, 1917)
Themus nepalensis (Hope, 1831)
Themus sauteri (Pic, 1912)
Themus subcaeruleus (Pic, 1911)
Themus uncinatus Wittmer, 1983
Themus uniformis Wittmer, 1983
Themus versicolor (Gorham, 1889)
Underslekten Themus (i snever forstand) - over 100 arter, blant andre:
Themus bieti (Gorham, 1889)
Themus bilobatus Yang, Su & Kopetz, 2014
†Themus capacis (J. Zhang, 1989)
Themus dalatensis Yang, Su & Kopetz, 2014
Themus dimorphus Su, Li, Yang & Yang, 2015
Themus khasianus (Gorham, 1889)
Themus minimus Kopetz, 2010
Themus nobilis (Gorham, 1889)
Themus regalis (Gorham, 1889)
Themus scutulatus Wittmer, 1983
Themus senensis (Pic, 1922)
Themus senensomimus Yang, Su & Kopetz, 2014
Themus taiwanus Wittmer, 1983
Themus testaceicollis Wittmer, 1983
†Themus thermophilus (J. Zhang, 1989)
†Themus trapezialis (J. Zhang, Sun & X. Zhang, 1994)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Themus i Encyclopedia of Life 
(en) Themus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Themus hos Fossilworks 
(en) Themus hos NCBI 
Themus – detaljert informasjon på Wikispecies
110 (TV-serie)

110 er en norsk TV-dokumentarserie om Bergen brannvesen. Serien følger brannfolk på jobb døgnet rundt, både på utrykning og på stasjonen. Opptakene ble gjennomført fra høsten 2021 til høsten 2022 på Bergen hovedbrannstasjon og Fana brannstasjon. Serien gir et innblikk i livet på brannstasjonen når alarmen går, og viser hvordan taktiske vurderinger må tas under tidspress og med begrenset informasjonstilgang.Produsent for dokumentarserien er NRK i Bergen. Serien hadde premiere på NRK onsdag 7. desember 2022.


== Tittelen ==
Programseriens tittel henspiller på det norske nødnummeret 110, som er telefonnummeret for å varsle brann, eksplosjoner og tilsvarende akutte hendelser der det er behov for beredskapsetatenes innsats.


== Episoder ==


=== Sesong 1 ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
110 – lenke til episodene på nrk.no Besøkt 8. desember 2022.
Chauliognathus

Chauliognathus er en slekt av biller blant bløtvingene.


== Utseende ==
Biller med bløte, eller lite kitiniserte dekkvinger. De har velutviklede flygevinger under de bløte dekkvingene. Hodet er ganske stort, fremstrakt, med små, runde, utstående fasettøyne. Antennene er 11-leddete, ganske lange og trådformede. Disse artene er gjerne middelsstore og farget i kombinasjoner av svart og gult eller rødt.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Cantharoidea
familien bløtvinger (Cantharidae)
underfamilie Chauliognathinae LeConte, 1861
stamme Chauliognathini LeConte, 1861
slekten Chauliognathus Hentz, 1830
Chauliognathus arizonensis Fender, 1964
Chauliognathus basalis LeConte, 1859
Chauliognathus deceptus Fender, 1964
Chauliognathus discus LeConte, 1853
Chauliognathus expansus (Waterhouse, 1878)
Chauliognathus fallax (Germar, 1823)
Chauliognathus fasciatus LeConte, 1881
Chauliognathus flavipes (Fabricius, 1781)
Chauliognathus ineptus Horn, 1885
Chauliognathus lecontei Champion, 1914
Chauliognathus lewisi Crotch, 1874
Chauliognathus limbicollis LeConte, 1858
Chauliognathus lineatus Zwetsch & Machado, 2000
Chauliognathus lugubris Fabricius, 1801
Chauliognathus marginatus (Fabricius, 1775)
Chauliognathus misellus Horn, 1885
Chauliognathus morio Gorham, 1881
Chauliognathus obscurus Schaeffer, 1909
Chauliognathus octamaculatus Pic, 1915
Chauliognathus omissus Fall, 1930
Chauliognathus opacus LeConte 1866
Chauliognathus pensylvanicus (De Geer, 1774)
Chauliognathus profundus LeConte, 1858
Chauliognathus opacus LeConte, 1866
Chauliognathus riograndensis
Chauliognathus scutellaris LeConte, 1858
Chauliognathus tetrapunctatus
Chauliognathus transversus Fender, 1964
Chauliognathus tricolor Castelnau, 1840
Chauliognathus werneri Fender, 1964


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chauliognathus i Encyclopedia of Life 
(en) Chauliognathus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Chauliognathus hos Fossilworks 
(en) Chauliognathus hos ITIS 
(en) Chauliognathus hos NCBI 
(en) Kategori:Chauliognathus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chauliognathus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Elateriformia (Coleoptera) – Delta key
North Atlantic Marine Mammal Commission

North Atlantic Marine Mammal Commission (NAMMCO) er et «internasjonalt organ for samarbeid om bevaring, forvaltning og studier av sjøpattedyr i Nord-Atlanteren». Det er myndighetene på Grønland, Færøyene, Island og i Norge som står bak NAMMCO. Hovedkontoret ligger i Tromsø.
Kommisjonen består av tre deler. «Rådet» er den besluttende delen av kommisjonen, som ber om og handler etter råd fra sine «forvaltningskomiteer», som igjen fremmer forslag til forvaltning av sjøpattedyrbestanden i regionen, og fra «vitenskapskomiteen» som gjennomgår aktuell vitenskapelig litteratur og utfører sin egen vitenskapelige forskning.
NAMMCO ble grunnlagt i Nuuk på Grønland den 9. april 1992 av underskriverne av «Avtalen om samarbeid om forskning, bevaring og forvaltning av sjøpattedyr i Nord-Atlanteren». Etableringen av NAMMCO kom som et svar på Den internasjonale hvalfangstkommisjonens (IWC) manglende evne til å fungere som forvaltningsorgan for hvalbestandene. Flertallet i IWC domineres av stater som ikke er fangstnasjoner og vil ha totalforbud mot all fangst av sjøpattedyr. Ettersom fangstnasjonene har ønsket å arbeide gjennom IWC for at kommisjonen skal endre holdning til fangst på visse arter, har ikke NAMMCO fått noen forvaltningsfunksjon.IWC har for tiden et moratorium som forbyr all hvalfangst (eller fangst av store sjøpattedyrarter) med noen få spesifikke unntak. Nasjoner som er motstandere av hvalfangst, som Storbritannia, anerkjenner ikke NAMMCOs påstand om å være et organ for forvaltning av hvalbestandene i Nord-Atlanteren, men fortsetter å støtte IWCs forbud mot fangst.


== Referanser ==
Værnesregionen brann- og redningstjeneste

Værnesregionen brann- og redningstjeneste (VRBRT) er et interkommunalt brannvesen, hvor kommunene Meråker, Selbu og Stjørdal samarbeider om å gi innbyggerne tjenester. Stjørdal er vertskommune. 
VRBRT består av tre brannstasjoner, én i hver kommune.


== Meråker brannstasjon ==
"Brannvesenet i Meråker er et deltidsbrannvesen med 18 deltidsansatte. Deltidsstyrken består av 14 brannkonstabler og fire utrykningsledere. Meråker har en brannordning uten krav til fast vaktoppsett, men alle helger og høytider er det en utrykningsleder på vakt. I perioder der man kan anta lavere oppmøte enn normalt, beordres lag med dreiende vakt."


== Selbu brannstasjon ==
"Brannvesenet i Selbu er et deltidsbrannvesen med 17 deltidsansatte. Deltidsstyrken består av 13 brannkonstabler og fire utrykningsledere. Disse har firedelt dreiende hjemmevakt, fordelt på fire vaktlag. Et vaktlag er satt opp med en sjåfør/pumpemann, to røykdykkere og en utrykningsleder".


== Stjørdal brannstasjon ==
"Beredskapsavdelingen i Stjørdal er bygd opp med en dagkasernert bemanning på fem brannkonstabler, bestående av en innsatsleder, en utrykningsleder og tre brannkonstabler, hvorav to er røykdykkere og en er sjåfør.
Utenom normal arbeidstid er det et vaktlag sammensatt av heltidsansatte og deltidsansatte som har samme oppbygging som dagstyrken.
Deltidstyrken består av ca. 22 brannkonstabler, og disse har firedelt dreiende hjemmevakt fordelt på fire lag og fire vikarer som kan tre inn ved sykdom/fravær."


== Forebygging og brannsikkerhet ==
"Brannforebyggende avdeling er en pådriver for god brannsikkerhet i vårt dekningsområde. Det jobbes særlig mye opp mot de utsatte risikogruppene (eldre, rusmisbrukere, funksjonshemmede).
Våre feiere kontrollerer piper og ildsted, og informerer daglig regionens befolkning om brannsikkerhet."


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Værnesregionen - Brann, ildsted og feiing
Værnesregionen brann- og redningstjeneste på Facebook
Urinprøve

Urinprøve er en prøve av urinen til bruk i medisinsk undersøkelse (urinundersøkelse). Urinprøven vil gi informasjon om ulike sykdomstilstander. Prøven tas så renslig som mulig i et lite uringlass, og urinveisåpningen bør være rent slik at det ikke tilkommer noen type forurensning som kan påvirke urinprøven. Det kan avdekkes om man har diabetes, hormonell ubalanse eller sykdommer i nyre og urinveiene.  Ved svangerskapskontroller brukes det urinprøve for å avdekke urinveisinfeksjon, diabetes og svangerskapsforgiftning. Prøven tas av morgenurinen, og den må oppbevares kaldt inntil det skal medbringes til undersøkelse hos lege eller jordmor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Urinalysis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Amalie Sporsheim

Amalie Sporsheim (født 9. april 2001) er en norsk skuespiller. Hun ble først kjent fra rollen som Malene Bredesen i NRKs dramaserie Rådebank (2020–2022), senere spilte hun rollen som Ingrid i Netflix-filmen Royalteen (2022).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Amalie Sporsheim på Internet Movie Database
Rosavasking

Rosavasking (engelsk: «pinkwashing») er et begrep som er brukt om bedrifter og offentlige personer som viser støtte til LHBT+-relaterte saker, men som ellers har andre underliggende mål som ikke er relatert til LHBT+-bevegelsen.


== Referanser ==
PlatinumGames

PlatinumGames er en japansk videospillutvikler. Selskapet er kjent for å ha utviklet blant annet Bayonetta, Metal Gear Rising: Revengeance og Nier: Automata. Det ble grunnlagt i 2006 av Shinji Mikami, Atsushi Inaba og Hideki Kamiya etter at Capcom stengte ned Clover Studio.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Offisiell blogg 
(en) PlatinumGames – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Platinum Games på Internet Movie Database 
(en) Platinum Games hos MobyGames
Minivolleyball

Minivolleyball er en form for volleyball for barn i alderen fem til tolv år.Aktiviteten deles inn i fire nivåer etter spillernes ferdigheter. På de laveste nivåene spilles det på bane som måler 4,5 x 4,5 meter og netthøyde som måler 2 meter. På nivå 4 er hver banehalvdel 6 x 6 meter og netthøyden er 2,1 meter. 
Laveste nivå innebærer i hovedsak kast og grip av ball og det skal være tre berøringer før ball spilles over nett. Senere nivå utvikles med serve og slag. På alle nivå er det 3 spillere på hvert lag i trekantoppstilling og det gis poeng når ballen er død. To lag kan spille mot hverandre selv om de er på forskjellige nivåer.


== Klubber i Norge som tilbyr Minivolleyball ==
Austrått IL
Bodø VBK
Brøstadbotn IL
Bø VBK
Egersund VBK
Ellingsøy VBK
Farsund og Lista IL
Finnsnes VBK
Florø T&IF
IL Fram
Førde VBK
Giske IL
Gjesdal IL
Gneist IL
Halden VBK
Hamar VBK
Haugesund VBK
Hinna Volleyball
Holstad IL
Hvaler VBK
Inderøy IL
IL Jardar
Jølster IL
KFUM Stavanger
KFUM Volda
Kolbotn IL
Koll IL
Kopervik VBK
Kristiansund VBK
Kvernbit IL
Kvitsøy IL
Lauvåsen IF
Lier VBK
Lierne IL
Lister VBK
Namsos VBK
Nesodden VBK
Ottestad IL
Oslo Sandvolleyballklubb
Oslo Volley
Randaberg IL
SK Rival
Rossvoll VBK
IL Sand
Sandnes VBK
Skarphedin IL
Skjeberg VBK
Snåsa IL
Sortland VBL
Sotra VBK
Stegaberg IL
Steinkjer VBK
Strand-Ulv IL
Strandvik IL
Sveio IL
Svelgen IL
Sylling IF
Søgne IL
Tjongsfjord IL
Torridal IL
Torvastad IL
IL Trio
BK Tromsø
Vegårdshei IL
Verdal VBK
Vestli IL
Vestre Aker SK
Vikersund IF
TIF Viking
Viksdalen IL
Vindafjord IL
Øksil
Ålesund VBK


== Se også ==
Volleyball
Beachvolleyball
Volley2000


== Referanser ==
Værlegata 17 (Moss)

Værlegata 17 er et bygårdsanlegg – og et kulturminne – fra 1829 beliggende i den nordre delen av Værlegata i Moss. Værlegata 17 ble vernet etter PBL og er SEFRAK-registrert med henvisning til bygningens autensitet, representativitet og historisk betydning. I Sentrumsplanen for Moss kommune (14.08.2006) ble bygningen sammen med de øvrige husene nummerert fra 6 til 19 i Værlegata regulert til spesialområde for bevaring.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Digitalmuseum Mossebibliotekene
Hvor er min venns hus?

Hvor er min venns hus? (persisk: خانه دوست کجاست‎, Khane-ye doust kodjast?) er en iransk film fra 1987 med manus og regi av Abbas Kiarostami. Filmens tittel er et sitat fra et dikt av den iranske poeten Sohrab Sepehri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hvor er min venns hus? på Internet Movie Database 
(sv) Hvor er min venns hus? i Svensk Filmdatabas 
(da) Hvor er min venns hus? i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Hvor er min venns hus? på Allociné 
(nl) Hvor er min venns hus? på MovieMeter 
(en) Hvor er min venns hus? på AllMovie 
(en) Hvor er min venns hus? på Rotten Tomatoes