jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ursula Hirscmann

Ursula Hirschmann (født 2. september 1913 i Berlin, død 8. januar 1991 i Roma) var en tysk sosialdemokratisk politiker og europeisk føderalist. Under andre verdenskrig bisto hun med å smugle ut Ventotene-manifestet fra fangeøya Ventotene. Fra fastlandet ble det spredt videre, blant annet til den antifascistiske undergrunnsbevegelsen. I 1943 deltok hun ved stiftelsen av Movimento Federalista Europeo, den europeiske føderalistiske bevegelse, og i 1975 til dannelsen av Association Femmes pour l’Europe, kvinnebevegelsen for Europa.


== Liv og virke ==
Hirschmann ble født inn i en jødisk middelklassefamilie i Berlin. Hun sluttet seg i 1932 til det sosialdemokratiske partiets ungdomsorganisasjon, som reaksjon på nasjonalsosialismens fremgang. Hun studerte sosialøkonomi ved Humboldt-universitetet i Berlin og sluttet seg til en kommunistisk motstandsgruppe mot nasjonalsosialismen.I 1933 utvandret hun til Paris og traff der Eugenio Colorni, en ung italiensk filosof og sosialist, som hun senere giftet seg med. Hun ble i Paris medlem av den hemmelige antifascistiske bevegelsen i Colornis hjemland Italia. Da Colorni under Mussolini ble internert på fangeøya Ventotene, fulgte Hirschmann ham dit frivillig. Der ble hun også kjent med andre antifascistiske intellektuelle som Altiero Spinelli og Ernesto Rossi. I kretsen rundt Spinelli og Rossi oppsto Ventotene-maifestet, for et fritt og forent Europa. Manifestet var en politisk erklæring som skulle gi grunnlag for en demokratisk europeisk føderasjon. Forfatterne ønsket sosialreformer og et nytt politisk system som innebar brudd med fortidens Europa.Hirschmann flyktet fra Ventotene og klarte samtidig å smugle manifestet inn til fastlandet. Derfra ble det spredt videre, blant annet i den italienske motstandsbevegelsen. I Milano startet Hirschmann, Spinelli og andre aktivister Movimento Federalista Europeo, den europeiske føderalistiske bevegelse. I grunnleggelsesmøtet i august 1943 ble også de seks hjørnesteinene fra Ventotene-manifestet vedtatt.Eugenio Colorni ble drept av fascistene i Roma i 1944. Ett år senere giftet Hirschmann seg med Altiero Spinelli. Paret flyktet til Sveits der de arbeidet for en internasjonal utbredelse av den føderalistiske bevegelse. Bevegelsens første kongress ble holdt i Paris i 1945.I 1975 stiftet Hirschmann  Association Femmes pour l’Europe (kvinnebevegelsen for Europa). Hun fikk tre døtre med sin første ektemann Eugenio Colorni, Silvia, Renata, og Eva Colorni. Eva Colorni ble professor og giftet seg med nobelprisvinner Amartya Sen. Med sin andre ektemann Altiero Spinelli fikk hun også tre døtre, Diana, Sara, og Barbara. Barbara Spinelli ble journalist og medlem av Europaparlamentet.


== Referanser ==
Giovanni Ceirano (nuntius)

Giovanni Ceirano (født 20. juli 1927 i Lagnasco i Piemonte i Italia, død 30. januar 2006) var en italiensk katolsk prelat som virket i det pavelige diplomati. Han ble erkebiskop i 1990 og tjenestegjorde som apostolisk nuntius fra 1990 til 1999.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Giovanni Ceirano kom fra Lagnasco i Italia. Han ble presteviet 1. juni 1951. Han tok doktorgrad utriusque iuris, det vil si i sivilrett og i kirkerett, ved Lateranuniversitetet. 


=== Pavelig diplomat ===
Som forberedelse til diplomattjenesten begynte han på Det pavelige diplomatakademi i 1954. Han ble satt i aktiv tjeneste for Pavestolen i 1956. Hans posteringer var til Bolivia, Haiti, Østerrike, Skandinavia, Sør-Afrika, Kongo og Tanzania. Han arbeidet også ved Pavestolens misjon i Jerusalem og ved nuntiaturet i Bonn.Han ble utnevnt til Pavestolens permanente representant til IAEA og til permanent observatør ved UNIDO den 3. mars 1983.


=== Titularerkebiskop, nuntius ===
Den 21. desember 1989 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titularerkebiskop av Tagase og apostolisk pro-nuntius til Papua Ny-Guinea.  Han ble bispeviet i Peterskirken 6. januar 1990 av Pave Johannes Paul II. Han ble like etter også pro-nuntius til Salomonøyene den 15. januar 1990.Den 20. august 1992 ble han utnevnt til apostolisk nuntius til  Danmark, Finland, Island, Sverige og Norge. Han ble avløst i Skandinavia av erkebiskop Piero Biggio den 27. februar 1999.Han trakk seg da tilbake til Lagnasco og døde 29. januar 2006.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio, O.P. (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II  (1920-2005) *1958
Erkebiskop Giovanni Ceirano (1927-2006) *1900


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giovanni Ceirano (nuntius) hos Find a Grave
Catholic Hierarchy: Archbishop Giovanni Ceirano
Den lille Café

Den lille Café  (originaltittel: Le petit café) er et fransk stumfilmkomedie fra 1917 i regi av Raymond Bernard og med Max Linder i hovedrollen. Den har teaterstykket Le petit café av Tristan Bernard som forelegg.


== Medvirkende ==
Max Linder - Albert
Armand Bernard - Bouzin
Joffre - Philibert
Wanda Lyon - Yvonne
Flavienne Merindol - Edwige
Halma - Bigredon
Major Heitner - Pianiste Tzigane
Andrée Barelly - Bérangère d'Aquitaine
Henri Debain - Le plongeur


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den lille Café på Internet Movie Database 
(sv) Den lille Café i Svensk Filmdatabas 
(en) Den lille Café på AllMovie
Eurylegna

Eurylegna er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien jordlopper, Alticinae Newman, 1834
stammen Alticini
Slekten Eurylegna Weise, 1910
Eurylegna collarti Bechyné, 1959
Eurylegna ethiopia Scherer, 1972
Eurylegna fulva Weise, 1910
Eurylegna guineensis Bechyné, 1955
Eurylegna kivuensis Scherer, 1962
Eurylegna rubra (Weise, 1910)


== Eksterne lenker ==
(en) Eurylegna i Global Biodiversity Information Facility
Carcharodis

Carcharodis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter i sivfamilien på fuktige steder.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt på Madagaskar og i sentrale og sørlige deler av Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir noen ganger synonymisert med Chaetocnema.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien jordlopper, Alticinae Newman, 1834
stammen Alticini
Slekten Carcharodis Weise, 1910
Carcharodis congoana (Weise, 1916)
Carcharodis cristata (Harold, 1879)
Carcharodis durbanensis Bechyné, 1954
Carcharodis malvernensis Bechyné, 1954
Carcharodis rugiceps (Balý, 1877)
Carcharodis virens Weise, 1910


== Eksterne lenker ==
(en) Carcharodis i Global Biodiversity Information Facility
John Naisbitt

John Naisbitt (født 1929, død 8. april 2021) var en amerikansk forfatter og foredragsholder. Han skrev om fremtidstrender. 
Hans første bok, Megatrends, ble utgitt i 1982 og lå på The New York Times Best Seller list i to år i hovedsak som nummer én. Megatrends ble utgitt i 57 land og solgte mer enn 14 millioner eksemplarer.


== Bibliografi ==
Megatrends: Ten New Directions Transforming Our Lives. Warner Books, 1982
På vei mot år 2000. Megatrends. Hjemmet, 1984 
Reinventing the Corporation: Transforming Your Job and Your Company for the New Information Society. Warner Books, 1985
Megatrends 2000: Ten New Directions for the 1990s. William & Morrow Company, Inc., 1990
Trender mot år 2000. (sammen med Aburdene, Patricia) Cappelen, 1990 
Global Paradox: The Bigger the World Economy, the More Powerful Its Smallest Players. William Morrow & Company, Inc., 1994
Megatrends Asia: Eight Asian Megatrends That Are Reshaping Our World. Simon & Schuster, 1996
High Tech High Touch: Technology and Our Accelerated Search for Meaning. Broadway Books, 1999
Mind Set!: Reset Your Thinking and See the Future. Collins, 2006.
China's Megatrends: The 8 Pillars of a New Society. HarperCollins, 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Official website
Naisbitt China Institute Arkivert 14. januar 2019 hos Wayback Machine.
USA Today: "Naisbitt turns lust for life into mega book career"
Mia Guldteig Lien

Mia Guldteig Lien (født 30. august 2003) er en norsk friidrettsutøver som representerer Ranheim IL. 
Hun driver med både sprint, hekk, lengde og høyde – de beste resultatene har hun i lengde og høyde.
Lien ble rangert som nummer 489 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa Nidaros sin kåring i 2022.


== Idrettskarriere ==
2019Lien deltok i Världsungdomsspelen i Göteborg der hun ble nummer to i lengde, nummer fire i høyde, nummer fire på 100 meter hekk og 
nummer seks på 200 meter i J16-klassen.Hun deltok i European Youth Olympic Festival i Baku der hun vant sølv i lengde.
2020Lien fikk sitt første NM-gull for senior da hun vant lengde i Innendørs-NM, bare 16 år gammel.
Hun satte nye personlige rekorder med 1,82 i høyde i Trondheim 21. juni og 6,31 i lengde på Bislett stadion 30. juni. Med disse resultatene er hun nummer 13 i Norge gjennom alle tider i lengde. 
I høyde er hun nummer tre i Norge gjennom alle tider i 17-årsklassen bak Marianne Vikne og Hanne Haugland, og nummer 19 i Norge i seniorklassen gjennom alle tider.Under NM i friidrett 2020 vant hun både høyde og lengde, og tok dermed sine to første NM-gull for senior utendørs.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mia Guldteig Lien – World Athletics 
(no) Mia Guldteig Lien – Norges Friidrettsforbund
Hellums kro

Hellums kro er en norsk humor-serie på 6 episoder, serien gikk på NRK våren 2019. «Hellums kro» er en norsk humorserie med Bjarte Tjøstheim, Gine Cornelia Pedersen, Henrik Elvestad, Kristoffer Olsen, Sofia Knudsen Estefanos og Finn Schau. To eiere av veikroer pensjonerer seg og da bryter det ut full krig mellom de to daglige lederne som ser på seg selv som rettmessige arvtagere.


== Eksterne lenker ==
(en) Hellums kro på Internet Movie Database 
(no) Hellums kro på NRK TV
Per Andreas Haftorsen

Per Andreas Haftorsen (født 29. juni 1970) er en norsk tidligere fotballspiller.
Seksten år gammel meldte Per Andreas Haftorsen overgang fra Haugar til lokalrival Djerv 1919, som trengte ny reservemålvakt. 
Etter én sesong tilbragt på benken som reserve for Alf Nøkling, returnerte Haftorsen igjen til Haugar. 
Til tross for lite spilletid hos Haugar ble han i 1988 innkalt til juniorlandslaget. Haftorsen spilte seg etter hvert inn på laget til Haugar, og gjorde sine saker så bra at han i 1990 ble innkalt til U21-landslaget. Molde ønsket å hente ham til Eliteserien foran 1990-sesongen. Heller enn å utfordre rutinerte Thor André Olsen om plassen mellom stengene hos Molde, valgte Haftorsen å bli i Haugar. I 1990-sesongen hjalp han Haugar rykke opp for spill på nest øverste nivå i det norske ligasystemet.
Etter én sesong med Haugar i 1. divisjon og spill på U21-landslaget, fristet Brann ham til Bergen med forståelsen om å ha blitt lovet fast plass mellom stengene. Hos Brann kjempet Haftorsen en hard kamp om plassen med Thor André Olsen. Da Haftorsen ikke maktet å fravriste Olsen plassen, valgte han å slå til på et tilbud om å tilbringe 1993 på utlån til BK Forward i svensk Division 1, hvor Benny Lennartsson var hans trener.
Da Brann ga uttrykk for å ønske Haftorsen tilbake på laget til 1994-sesongen, stilte han seg først positiv til det. Kort tid senere ombestemte han seg. Han valgte heller å flytte hjem til Haugesund, og ned to divisjoner, for å bli med på den første sesongen til nystiftede FK Haugesund, som var blitt opprettet som en sammenslåing av elitelagene til Haugar og Djerv 1919. Tre sesonger og to opprykk senere spilte Haftorsen i Eliteserien med FK Haugesund. Han spilte til sammen åtte sesonger hos FK Haugesund. Han valgte å legge hanskene på hylla i 2002 da han som en av flere spillere ble tvunget til et kraftig lønnskutt av FK Haugesund som på tidspunktet var havnet i en økonomisk krise.
I november 2002 ble han målvaktstrener for Vard.
Han er sønn av tidligere landslagsmålvakt Per Haftorsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Per Andreas Haftorsen – Transfermarkt 
(no) Per Andreas Haftorsen – Norges Fotballforbund 
(en) Per Andreas Haftorsen – FBref
MF «Stolmasundet»

MF «Stolmasundet» var en norsk bilferge som gikk på Salthella - Mølna til 1998 da Stolmabrua åpnet.
Aphonus tridentatus

Aphonus tridentatus er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En forholdsvis liten (ca. 15 millimeter), kort og bred, hvelvet, blank, mørkbrun hornbille. Hodet er uten horn, pronotum er rundet, fint punktert og svært blankt. Hannen har en knøl ved forkanten av pronotum. Dekkvingene har kraftige punktrader. Undersiden er tett løedt med lange, oransje hår.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det østlige USA og det sørøstlige Canada.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
Slekten Aphonus LeConte, 1856
Aphonus tridentatus (Say, 1823)


== Eksterne lenker ==
(en) Aphonus tridentatus i Encyclopedia of Life 
(en) Aphonus tridentatus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aphonus tridentatus hos ITIS 
Bugguide.net - bilder av nordamerikanske arter
Les Lucanidae du Monde - nettside om arten
Semanopterus subcostatus

Semanopterus subcostatus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 15 millimeter), blankt mørkbrun hornbille. Hodet hos hannen har en spiss knøl midt i pannen. Pronotum er rundet og hvelvet, svært blankt og har en dyp lengdefure foran og bak, avbrutt i midten. Dekkvingene er har markerte punktrader, med en innsenkning på sidene bak "skuldrene". Beina er kraftige, leggene på mellom- og bakbeina med tverrkjøler som har kammer av korte, kraftige børster.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørlige og østlige Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Semanopterus Hope, 1847
Semanopterus subcostatus (Laporte de Castelnau, 1840)


== Kilder ==
Dynastidae du Monde, nettside om arten [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Semanopterus subcostatus i Encyclopedia of Life 
(en) Semanopterus subcostatus i Global Biodiversity Information Facility 
Semanopterus subcostatus – detaljert informasjon på Wikispecies
Musikkåret 1954

Musikkåret 1954 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1954.


== Hendelser ==


=== Første kvartal ===


=== Andre kvartal ===


=== Tredje kvartal ===


=== Fjerde kvartal ===


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Årets album ==


== Årets hits & singler ==


== Priser/konkurranser ==

		


== Referanser ==
Ku’damm 59

Ku'damm ( tysk original tittel:  Ku'damm 56  (sesong 1),  Ku'damm 59  (sesong 2)) er en  tysk miniserie produsert for ZDF og sendt på NRK.
I den første sesongen av serien, over noen måneder, blir livene til tre gifte kvinner så vel som deres mor fremstilt i det stadig mer konservative Vest-Tyskland i 1956. I hovedrollen er Monika Schöllack (Sonja Gerhardt), som forventes å være en god husmor, men heller vil være fri til å danse rock'n'roll.


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside
(en) Ku’damm 59 på Internet Movie Database 
(no) Ku’damm 59 på NRK TV
Yamaha FJR 1300

FJR 1300 er en motorsykkel fra den japanske motorsykkelprodusenten Yamaha.
Sportsturneren ble introdusert i 2001, og med en nominell effekt på 105,5 kW (143,4 hk) og et dreiemoment på 134,4 Nm ved 7000 o / min, etablerte det nye segmentet ytelsesturnere innen turnusklassen. Fortsatt kontroversielt blant eksperter og fans er oppdraget til sportsturingen (høy motorkraft) eller den klassiske turneringen (ganske moderat mager vinkel).

Lignende modeller er Kawasaki 1400 GTR, BMW K 1600 GT, Triumph Trophy, Moto Guzzi Norge 1200.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Yamaha FJR 1300 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
https://www.yamahamotorsports.com/sport-touring/models/fjr1300a Arkivert 26. september 2020 hos Wayback Machine.
Moto Guzzi Norge 1200

Moto Guzzi Norge 1200 er en motorsykkel fra den italienske motorsykkelprodusenten Moto Guzzi. Den første generasjonen ble presentert på EICMA motorsykkelmessen i Milano 18. september 2005. Den siste generasjonen kom i modellåret 2011, parallelt med at Moto Guzzi som selskap fylte 90 år. På den tiden ble motoren oppgradert til fireventilteknologi i tillegg til endringer på dekselet og en motorisert frontrute. Bakkeklaringen ble økt og fjæringskomponentene ble overhalt sammen med mer effektive ABS-bremser.


== Modellnavn ==
Modellnavn   Norge  stammer fra en motorsykkelferie til Nordkapp i Norge som Giuseppe Guzzi, bror til grunnleggeren, gjennomførte i 1928 med en Moto Guzzi GT fra det italienske hovedkvarteret i Mandello del Lario.


== Referanser ==
14. serierunde i Toppserien 2020

En framskutt kamp i 14. serierunde i Toppserien 2020 ble spilt onsdag 12. august, mens resten ble spilt helgen lørdag 3. og søndag 4. oktober.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
15. serierunde i Toppserien 2020

15. serierunde i Toppserien 2020 ble spilt fredag 16. oktober til søndag 18. oktober.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
16. serierunde i Toppserien 2020

3 kamper i 16. serierunde i Toppserien 2020 ble spilt lørdag 31. oktober, de to siste ble spilt søndag 1. november.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
17. serierunde i Toppserien 2020

Alle kampene i 17. serierunde i Toppserien 2020 ble spilt lørdag 7. november.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
18. serierunde i Toppserien 2020

Den siste og 18. serierunde i Toppserien 2020 skulle spilles søndag 15. november. Denne ble utsatt til søndag 6. desember, med unntak av kampen mellom Røa og Kolbotn som ble spilt på den opprinnelige datoen.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
Einar Lyche

Einar Lyche (født  26. september 1830, død 19. desember 1904) var en norsk teolog og skolebestyrer. Han var en av tre bestyrere og medeiere i Nissens Pikeskole, i dag Hartvig Nissens skole, fra 1865 til 1897.Han var sønn av Halvor Heyerdahl Lyche, som var kontrollør i Christiania, og Dorothea Christine f. Holter.Underveis i utdannelsen ved Det Kgl. Frederiks Universitet ble han huslærer for Henrich Bolman Biørn, sønnen til skipsreder Henrich Biørn jr. i Kragerø. Etter en tid dro han tilbake til Christiania for å bli ferdig med studiene, og Henrich Bolman Biørn flyttet da inn hos familien Lyche i Christiania. Einar Lyche ga ham privatundervisning samtidig som han selv fortsatte sine teologiske studier. Som nyutdannet cand.theol. giftet Einar Lyche seg 3. januar 1859 med sin tidligere elevs søster, Christiane Bolette Biørn (1835-1907).Etter bryllupet arbeidet Lyche som lærer ved Nissens Pikeskole, der han allerede i studietiden hadde undervist blant annet i norsk og tysk. Som fast ansatt lærer underviste han også i engelsk og religion, og han foretok flere reiser i Europa for å styrke sine språkkunnskaper ytterligere. Da Hartvig Nissen ble ekspedisjonssjef for skolevesenet i 1865 ble Lyche og Johan Carl Keyser bestyrere og medeiere i skolen; Nissen fortsatt formelt som medbestyrer til 1872, da han ble etterfulgt av Bernhard Pauss i skolens leder- og eiertriumvirat. Den yngste av Christiane og Einar Lyches to sønner, Henrich Biørn Lyche (1863–1936) ble selv lærer ved Nissens Pikeskole.


== Referanser ==
Egill Hansen

Egill Hansen (født 11. februar 1929) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Rakkestad som representerte IK Tjalve.
Han vant åtte NM-gull og tre andre NM-medaljer på 100 meter, 200 meter og stafett i perioden 1952–1960.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Egill Hansen – Norges Friidrettsforbund
Harald Ødegaard (friidrett)

Harald Ødegaard (født 25. april 1936) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte IK Tjalve.
Han vant seks NM-gull og en NM-bronse på 200 meter og stafett i perioden 1953–1958.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Harald Ødegaard – Norges Friidrettsforbund
Ivar Saunes

Ivar Saunes (født 9. desember 1937) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte IK Tjalve.
Han vant 12 NM-gull og 18 NM-medaljer på 100 meter, 200 meter og stafett i perioden 1954–1962.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ivar Saunes – Norges Friidrettsforbund
Bjørn Berglund

Bjørn Berglund (født 22. april 1938) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte IK Tjalve.
Han vant 13 NM-gull og tre NM-sølv på 400 meter, 400 meter hekk, lengde og stafett i perioden 1956–1963.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Bjørn Berglund – Norges Friidrettsforbund
Terje Schrøder-Nielsen

Terje Schrøder-Nielsen (født 29. januar 1945) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Majorstuen som representerte IK Tjalve.
Han vant 7 NM-gull og 16 NM-medaljer på 1500 meter, 5000 meter, stafett og terrengløp i perioden 1963–1970.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Terje Schrøder-Nielsen – Norges Friidrettsforbund