jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
The Widow’s Might

The Widow's Might er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av William C. deMille.


== Handling ==
Dick Tavish fra New York, bestemmer seg for å kjøpe en ranch. Men kort tid senere blir han forelsket i en ung kvinne, men onkelen hennes svindler ham fra ranchen hans.
Deretter blir Dick tvunget til å maskere seg som kvinne, og får halvparten av mennene ved et fasjonabelt feriested til å bli forelsket i ham.


== Skuespillere ==
Julian Eltinge som Dick Tavish
Florence Vidor som Irene Stuart
Gustav von Seyffertitz som Horace Hammer
Mayme Kelso som Mrs. Pomeroy
James Neill som Red
Larry Steers som Pete
George Mackenzie som Cob


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Widow's Might på Internet Movie Database
EM i friidrett 2022 – 4 x 400 m stafett menn

4 x 400 m stafett menn under EM i friidrett 2022 ble arrangert på Olympiastadion i München 19. og 20. august 2022.


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
De 3 første i hvert heat (Q) og de 2 beste ellers (q) gikk videre til finalen.


=== Finale ===
Resultatene var som følger_


== Referanser ==
Wilhelm Schneider

Wilhelm II Schneider (født 4. september 1847 i Gerlingen ved Olpe (Sauerland) i Westfalen i kongedømmet Preussen; død 31. august 1909 i Paderborn i keiserriket Tyskland) var en tysk katolsk prelat og biskop av Paderborn samt apostolisk vikar av Anhalt.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Wilhelm Schneider ble uteksaminert fra Gymnasium Theodorianum i Paderborn i 1868. Deretter studerte han filosofi og teologi ved Det teologiske akademi i Paderborn. 


=== Prest ===
Den 28. juli 1872 ble han ordinert til prest i Paderborn, virket først som sjelesørger og var husprest for Freiherr von Papen på Haus Lohe ved Werl. 
I 1879 tok han doktorgrad i Roma; i 1882 ble han religionslærer ved lærerseminaret i Rüthen frem til 1887. 
I 1887 utnevnte biskopen av Paderborn, Franz Kaspar Drobe, ham til professor i moralteologi og leder av teologkonviktet, det senere Collegium Leoninum. Fra 1892 var han medlem av Paderborn domkapittel; i 1894 ble han katedralprost i Paderborn.
Schneider tok fatt i esoteriske og etniske temaer. Blant han verker er: Der neuere Geisterglaube (1885), Die australischen Eingeborenen (1885), Die Kulturfähigkeit des Negers (1885), Die Naturvölker (1886/1887), Die Religion der afrikanischen Naturvölker (Münster 1891), Die Sittlichkeit im Lichte der Darwinschen Entwicklungslehre (Paderborn 1895), Allgemeinheit und Einheit des sittlichen Bewußtseins (Köln 1895), Das andere Leben (1896) og Die göttliche Weltordnung und die religionslose Sittlichkeit.


=== Biskop av Paderborn, apostolisk vikar av Anhalt ===
I 1900 ble han utnevnt av pave Leo XIII til biskop av Paderborn, senere også dessuten til apostolisk vikar i Anhalt, tilsvarende omtrent det senere bispedømmet  Magdeburg. Han ble ordinert til biskop 15. august 1900 av sin forgjenger i embetet, erkebiskop Hubert Theophil Simar av Köln. Medkonsekratorene var biskopen av Trier, Michael Felix Korum, og biskopen av Münster, Hermann Jakob Dingelstad.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
Kardinal Bartolomeo Pacca (1756-1844) *1786
Kardinal Francesco Serra Cassano (1783-1850) *1817
Erkebiskop Joseph Maria Johann Nepomuk von Fraunberg (1768-1842) *1819
Kardinal Johannes von Geissel (1796-1864) *1837
Biskop Eduard Jakob Wedekin (1796-1870) *1849
Kardinal Paul Ludolf Melchers (1813-1895) *1858
Kardinal Philipp Krementz (1819-1899) *1868
Erkenbiskop Hubert Theophil Simar (1835-1902) *1892
Biskop Schneider (1847-1909) *1900


== Referanser ==
Lypeticus

Lypeticus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
Slekten Lypeticus Sharp, 1886Lypeticus celatus Sharp, 1886
Lypeticus mundus (Sharp, 1876)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lypeticus i Global Biodiversity Information Facility 
Lypeticus – detaljert informasjon på Wikispecies
Lobopaederus

Lobopaederus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
En liten (gjerne 3-4 millimeter), slank kortvinge. De er livlig farget i skarpt rødt og metallisk blått og ligner sterkt på artene i slekten Paederus. Hodet er avsnørt fra kroppen ved en smal "hals". Kroppsformen er omtrent sylindrisk. I motsetning til en del andre smalkortvinger har de velutviklede fasettøyne og flygevinger.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt rundt det vestlige Middelhavet i Nord-Afrika, Spania, Frankrike (inkludert Korsika) og Italia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
Stammen Paederini
Slekten Lobopaederus Scheerpeltz, 1957
Lobopaederus cephalotes (Motschulsky, 1849)


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Lobopaederus i Global Biodiversity Information Facility 
Lobopaederus – detaljert informasjon på Wikispecies Kursiv tittel
Cretoprocirrus

Cretoprocirrus er en utdødd slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.


== Utseende ==
En slank, brunlig kortvinge. Hodet er forholdsvis lite med litt utstående fasettøyne, antennene ganske tynne. Pronotum er lengre enn bredt, bredest nær forkanten. Dekkvingene er litt lengre enn pronotum, litt rundede.


== Levevis ==
Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder.


== Utbredelse i tid og rom ==
Arten er beskrevet fra rav fra Myanmar, dette stammer fra midtre kritt, ca. 99 millioner år før nåtid.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger, Paederinae Fleming, 1821
Stammen Pinophilini Nordmann, 1837
Understammen Procirrina
Slekten †Cretoprocirrus Shaw & Źyła, 2020 †Cretoprocirrus trichotos Shaw & Źyła, 2020


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cretoprocirrus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Cretoprocirrus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cretoprocirrus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Kortvinger – Tree of life. (engelskspråklig)
Hadropinus

Hadropinus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
En nokså stor (11-16 millimeter), slank, svart kortvinge, ligner mye på slekten Ocypus. Hodet er bredt rundet med små fasettøyne og ganske kraftige, sigdformede kjever. Antennene er nokså korte og perlekjede-formede. Pronotum er rundet, dekkvingene små, tydelig kortere enn pronotum, bakkroppen litt spoleformet. Beina er brune, korte og kraftige.


== Levevis ==
Arten lever på havstrender.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Japan (Hokkaido) og det østlige Sibir (Kurilene).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
Stammen Staphylinini Latreille, 1802
Gruppen Staphylinina Latreille, 1802
Slekten Hadropinus Sharp, 1889Hadropinus fossor Sharp, 1889


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hadropinus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Hadropinus i Encyclopedia of Life 
(en) Hadropinus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hadropinus hos NCBI 
Hadropinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Neohypnus

Neohypnus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Slanke, brunlige, blanke kortvinger.


== Levevis ==
Artene er nattaktive rovdyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den Nye verden, men det er også noen arter i Øst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
Stammen Xantholinini
Slekten Neohypnus Coiffait & Saíz, 1964


=== Liste over artene ===


== Eksterne lenker ==
(en) Neohypnus i Encyclopedia of Life 
(en) Neohypnus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neohypnus hos Fossilworks 
(en) Neohypnus hos NCBI 
Neohypnus – detaljert informasjon på Wikispecies
Heterotetramelus

Heterotetramelus er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.


== Utseende ==
Små (1-2 millimeter), mørke, blanke biller, fint hårete. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er tykkere og danner en smal klubbe. Hodet er stort, rundet, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er hvelvet, rundt, uten påfallende groper, hos mange arter med påfallende kraftig, oppstående behåring. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten, blanke. De dekker hele bakkroppen. Lårene, særlig framlårene, er tykke og kølleformede, beina ellers slanke.


== Levevis ==
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia og på Ny-Caledonia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae
Stammen Glandulariini
Slekten Heterotetramelus Franz, 1971Underslekten Australosciacharoides Jałoszyński, 2018
Heterotetramelus maipotonensis (Franz, 1975)
Underslekten Heterotetramelus (i snever forstand)
Heterotetramelus australis (Franz, 1971)
Heterotetramelus baloghi (Franz, 1979)
Heterotetramelus baloghianus (Franz, 1979)
Heterotetramelus caledonicus (Franz, 1971)
Heterotetramelus cochereaui (Franz, 1971)
Heterotetramelus hauensis (Franz, 1971)
Heterotetramelus hyenghenensis (Franz, 1971)
Heterotetramelus koghiensis (Franz, 1971)
Heterotetramelus novaecaledoniae (Franz, 1971)
Heterotetramelus tonnieri (Franz, 1971)
Underslekten Sciacharoides Jałoszyński, 2014
Heterotetramelus carteri (Franz, 1975)
Heterotetramelus eucalypti (Franz, 1975)
Heterotetramelus thompsoni (Franz, 1975)
Underslekten Tamborinus Jałoszyński, 2018
Heterotetramelus montistamborinensis (Franz, 1975)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Heterotetramelus i Global Biodiversity Information Facility 
Heterotetramelus – detaljert informasjon på Wikispecies
Gaenima

Gaenima er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet  arter, to av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Små, mørke, avlange kortvinger.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i  det vestlige USA (California).


== Levevis ==


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Gaenima Casey, 1911Gaenima impedita Casey, 1911


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Gaenima i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gaenima hos ITIS 
Gaenima – detaljert informasjon på Wikispecies
Neotermitogaster

Neotermitogaster er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.


== Utseende ==
Disse kortvingene har et svært særpreget utseende og ligner overflatisk sterkt på termittene de lever sammen med. Bakkroppen er kraftig oppsvulmet, mens pronotum og dekkvinger er reduserte. Dekkvingene har blitt skjøvet framover av den oppsvulmede bakkroppen slik at de nærmest står loddrett. Noen arter har også pølseaktige utvekster på bakkroppen som imiterer termittenes antenner og bein (disse billene kan etterligne termitter "bak-frem", slik at bakkroppen ligner termittens hode).


== Levevis ==
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Ecuador).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Corotocini Fenyes, 1918
Understammen Termitogastrina
Slekten Neotermitogaster Seevers, 1939Neotermitogaster colonus Seevers, 1939


== Referanser ==


== Kilder ==
Christopher Taylor (2012) Catalogue of Organisms - The Corotocini in their Gut-Swollen Glory. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Neotermitogaster i Global Biodiversity Information Facility 
Neotermitogaster – detaljert informasjon på Wikispecies
Amechanopora

Amechanopora er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (gjerne 2-2,5 millimeter), vanligvis matt svarte eller brunlige kortvinger. Antennene er middels lange. Hodet er stort og firkantet med små fasettøyne, bak sterkt innsnevret slik at dyret får en påfallende tydelig "hals". Pronotum er rundet, bredest foran midten, med en dyp midtfure, knapt bredere enn hodet og mye smalere enn dekkvingene, som har parallelle sider og markerte "skuldre". Bakkanten er ganske rett. Bakkroppen er forholdsvis kort og bred, bredest i den bakre delen. Beina er lange og tynne. Slekten kan ligne på slekten Autalia men skiller seg fra denne blant annet på at kroppen er ganske matt, og at pronotum og dekkvingene mangler dype lengdegroper.


== Levevis ==
Disse kortvingene finnes gjerne mellom råtnende plantemateriale, i kompost, også i gammel møkk.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Vietnam.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Falagriini Mulsant & Rey, 1873
Slekten Amechanopora Pace, 2004Amechanopora vietnamensis (Pace, 2004)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Amechanopora – detaljert informasjon på Wikispecies
Compak Sporting

Compak Sporting det er en form for leirdueskyting arrangert gjennom FITASC hvor det skytes fra ulike stasjoner på leirduer som flyr fra ulike steder. Compak Sporting skiller seg dermed fra de olympiske øvelsene trap og skeet hvor det er svært repeterbare målpresentasjoner, men simulerer istedet uforutsigbarheten man kan oppleve på jakt, og har et stort utvalg av øvelser med ulike vinkler, hastigheter, høyder, avstander og målstørrelser.


== Navn ==
Navnet henspiller på at det er en komprimert form av haglesporten sporting, altså "kompakt sporting".


== Sammenlignet med sporting ==
Sporting består vanligvis av 12 til 36 stasjoner fordelt på 81 hektar (0.81 km2), hvor hver skytter får presentert 2 til 3 leirduer på hver stasjon. En og en vil skyte, før man bytter til neste skytter, og så videre. Det kan være betydelig gåing mellom stasjonene.
Med Compak Sporting er plassbehovet betydelig mindre, og man får en mer effektiv gjennomføring hvor en gruppe på opptil 6 hagleskyttere (5 som skyter) vil stå i en rett linje. Compak Sporting blir noen ganger kalt "latmanns-sporting" siden man slipper å gå særlig langt mellom stasjonene. En annen fordel med Compak Sporting er at skytterne kan stå under tak i tilfelle dårlig vær.


== Gjennomføring ==
I Compak Sporting deler man seg inn i grupper på inntil 6 hagleskyttere (5 som skyter). Disse vil stå på en rett linje innenfor hver sin merkede firkant (1x1 meter) fordelt med 3 til 5 meter mellomrom (altså vil skytelinjen være 12 til 20 meter lang).
Målområdet vil være foran skytterne, og vil være et rektangel med 40 meter bredde og 25 meter dybde, plassert 4 til 5 meter foran skytterne. (Dersom det er 5 skyttere vil rektangelet være sentrert på skytter nummer 3). Målområdet skal merkes med fire flagg som definerer de fire hjørnene.


=== Duer ===
Leirduer kastes fra minst 6 kastemaskiner, og skyttere bytter på å skyte de ulike målene. Duene skytes ut med en tilfeldig tidsforsinkelse (0-3 sekunder) fra skytteren har gitt klarsignal. Mål kan kastes fra enten innenfor eller utenfor området, og kan lande innenfor eller utenfor området, men hvert mål som kastes må passere over minst en side av målområdet. Målene kan være enkeltmål eller doble mål, og kan fly fra samme sted eller to forskjellige steder.


== Baneanelgg ==
Det er mange regler som definerer obligatoriske mål, utkastere, utløsersystemer, skytestativer, mål, flyvebaner, våpen, ammunisjon, og så videre.Compak Sporting krever minimum 6 utkastermaskiner, men det er ikke uvanlig å bruke inntil 15 utkastermaskiner. Med riktig design kan en dekket plattform brukes til å arrangere konkurranser i Compak Sporting, slik at man får en effektiv konkurranse som er lettvint å arrangere.
Selv om Compak Sporting i utgangspunktet skal følge internasjonale regler har det også blitt utviklet flere lokale varianter ac Compak Sporting. Dersom anlegget er lite kan man for eksempel skyte alle duer fra én stasjon.


== Referanser ==
Pseudatheta

Pseudatheta er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia og Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Homalotini Heer, 1839
Slekten Pseudatheta Cameron, 1920
Pseudatheta africana Cameron, 1932
Pseudatheta akhaorum Pace, 1992
Pseudatheta baomontis Pace, 2017
Pseudatheta borneensis Pace, 2007
Pseudatheta chinensis Pace, 2010
Pseudatheta cooteri Pace, 1998
Pseudatheta elegans Cameron, 1920
Pseudatheta franzi Pace, 1992
Pseudatheta ghoropanensis Pace, 1989
Pseudatheta indica Cameron, 1939
Pseudatheta kinabaluensis Pace, 2007
Pseudatheta mendica Pace, 1989
Pseudatheta meorum Pace, 1992
Pseudatheta moluccana Pace, 2012
Pseudatheta oligotinula (Sharp, 1888)
Pseudatheta pahangensis Pace, 2012
Pseudatheta pulchra Pace, 1992
Pseudatheta rougemonti Pace, 2014
Pseudatheta seditiosa Pace, 2007
Pseudatheta similis Pace, 2010
Pseudatheta smetanai Pace, 1989
Pseudatheta spinosa Pace, 2008
Pseudatheta sumatrensis Pace, 1987
Pseudatheta taiwamajor Pace, 2008
Pseudatheta taiwanensis Pace, 2008
Pseudatheta thailandensis Pace, 1992
Pseudatheta tronqueti Pace, 1988


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudatheta i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudatheta – detaljert informasjon på Wikispecies
Trachyota

Trachyota er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). 


== Levevis ==
Denne slekten er knyttet til maur.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Lomechusini Fleming, 1821
Slekten Trachyota Casey, 1906Trachyota cavipennis (LeConte, 1866)
Trachyota lativentris Casey, 1906


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trachyota i Encyclopedia of Life 
(en) Trachyota i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Trachyota hos ITIS 
Trachyota – detaljert informasjon på Wikispecies
Kamptomerus

Kamptomerus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Disse billene etterligner maurene de lever sammen med.


== Levevis ==
Artene lever sammen med hærmaur i slektene Aenictus og Dorylus.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina (Hong Kong).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Mimanommatini Wasmann, 1912Understammen Dorylophilina
Slekten Kamptomerus Pace, 1998Kamptomerus bifoveolatus Pace, 1998


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kamptomerus i Global Biodiversity Information Facility 
Kamptomerus – detaljert informasjon på Wikispecies
Pyroglossa

Pyroglossa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien Aleocharinae i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (3-6 millimeter), oftest rødbrunlige kortvinger. Stichoglossa-artene er forholdsvis slanke, beina forholdsvis lange. Antennene er lange og kraftige. Alle tre beinpar har fem fotledd.


== Levevis ==
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. Det er mulig at de er knyttet til smågnagerganger.


== Utbredelse ==
Slekten har en palearktisk utbredelse.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Oxypodini Thomson, 1859
Slekten Pyroglossa Bernhauer, 1901
Pyroglossa canaliculata (Eppelsheim, 1893)
Pyroglossa mirabilis (Bernhauer, 1901)
Pyroglossa opaca Bernhauer, 1902
Pyroglossa pontica Assing, 2007
Pyroglossa pulcherrima  (Bernhauer, 1901) - finnes i Norge


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Pyroglossa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pyroglossa hos Artsdatabanken 
(sv) Pyroglossa hos Dyntaxa 
(en) Pyroglossa hos Fauna Europaea 
(en) Pyroglossa hos NCBI 
Pyroglossa – detaljert informasjon på Wikispecies
Langangsfjordbrua (østbroen, 2025)

Østre Langangsfjordbrua (nye) er den østre av to planlagte 4-felts fritt frambygg-broer på Europavei 18 i Porsgrunn kommune i Vestfold og Telemark. Brua vil krysse Langangsfjorden og blir en del av den nye E18 mellom Langangen og Rugtvedt som er planlagt å stå ferdig i 2025. De to gamle Langangsfjordbruene som i dag er en del av E18 vil bli degradert til fylkesvei når de nye bruene står ferdige.


== Se også ==
Langangsfjordbrua (vestbroen, 1979)
Langangsfjordbrua (vestbroen, 2025)
Langangsfjordbrua (østbroen, 1979)
Langangsbrua
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==