jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Carabhydrus

Carabhydrus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
Ganske små, smale, blankt rødlige til svarte vannkalver. Slekten kjennes på en nokså smal kroppsform med pronotum som er avrundet trapesformet, bredest nær forkanten og markert avsmalnende bakover slik at pronotum og dekkvingene er langt fra å danne en kontinuerlig kurve. Beina er kraftige, ulike de fleste vannkalver ikke spesielt utformet for svømming. Antennene er forholdsvis kraftige, knapt halve kroppslengden. Noen av artene har reduserte fasettøyne.


== Levevis ==
Både de voksne billene og  larvene, er  rovdyr.  De lever i ferskvann og kan finnes i bekker og lever i skog, det de kan finnes under steiner eller mellom død vegetasjon, bortsett fra C. stephaniae som lever i grunnvann.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det østlige Australia (Queensland, New South Wales, Victoria, Tasmania).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien småvannkalver Hydroporinae Aubé, 1836
Stammen Hydroporini Aubé, 1836
Slekten Carabhydrus Watts, 1978
Carabhydrus andreas Zwick, 1981
Carabhydrus innae Hendrich & Watts, 2009
Carabhydrus janmillerae Hendrich & Watts, 2009
Carabhydrus monteithi Watts, 1978
Carabhydrus mubboonus Larson & Storey, 1994
Carabhydrus niger Watts, 1978
Carabhydrus plicatus Watts, 1978
Carabhydrus stephanieae Watts, Hancock & Leys, 2007
Carabhydrus storyei Hendrich & Watts, 2009
Carabhydrus turaki Hendrich & Watts, 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Carabhydrus [1]
Antiporus på GBIF [2]
(en) Carabhydrus i Encyclopedia of Life 
(en) Carabhydrus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Carabhydrus hos ITIS 
(en) Carabhydrus hos NCBI 
Carabhydrus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ceratohister

Ceratohister er en slekt av biller som tilhører familiegruppen stumpbiller (Histeridae).


== Utseende ==
Små, gjerne nokså knudrete stumpbiller. Kroppen er tett og kraftig punktert, ofte med påfallende knøler eller andre ujevnheter. Oversiden er grovt og tett punktert. Antennene sitter festet høyt oppe på hodet, over fasettøynene. Det første antenneleddet er kraftig utvidet og kan foldes som et lokk over hodet.


== Levevis ==
Denne grupen er såkalte inkviliner, som lever i reirene til sosiale insekter, som oftest maur. På grunn av det skjulte leveviset er det ikke så mye man vet om dem, de fleste artene blir sjelden funnet.


== Utbredelse ==
De fleste kjente artene lever i Australia, men gruppen er utbredt fra Vietnam i vest til Vanuatu i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien Chlamydopsinae Bickhardt, 1914
Slekten Ceratohister Reichensperger, 1924
Ceratohister ankylonotum Dégallier & Caterino, 2005
Ceratohister camelus Tishechkin & Sokolov, 2010
Ceratohister cornutus Dégallier & Caterino, 2005
Ceratohister demotus (Caterino, 2000)
Ceratohister leai Dégallier & Caterino, 2005
Ceratohister pheidoliphilus Reichensperger, 1924
Ceratohister vanuatu Tishechkin, 2009


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Chlamydopsinae på Tree of life


== Eksterne lenker ==
Ceratohister på GBIF [1]
(en) Ceratohister i Encyclopedia of Life 
(en) Ceratohister i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ceratohister hos ITIS 
(en) Kategori:Ceratohister – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ceratohister – detaljert informasjon på Wikispecies
Cecilie Blydt Heuch

Cecilie Blydt Heuch (født i 1965 i Sandvika i Bærum) er en del av Telenor Norge sin konsernledelse som EVP, Chief Corporate Affairs Office.
Heuch har mer enn 25 års forretningserfaring i internasjonal sammenheng og kommer fra stillingen som Chief HR Officer fra DNV GL, en stilling hun hadde i 11 år. Hennes tidligere arbeidserfaring inkluderer også lederstillinger i Norsk Hydro i Norge og Hydro Agri (i dag Yara) i Italia.


== Utdanning ==
Heuch ble uteksaminert fra Instituts d'études politiques de Paris. Hun har en Master of Science in International Relations fra London School of Economics og et diplom fra Business Studies fra Henley Management College.


== Referanser ==
Paralangrenn

Paralangrenn, også skrevet para-langrenn er langrenn som er tilpasset funksjonshemmede utøvere.
Paralangrenn er én av to grener innen nordiske grener under Paralympiske vinterleker, den andre er paraskiskyting. Internasjonalt organiseres paralangrenn av Den internasjonale paralympiske komité, og i Norge er sporten underlagt Norges Skiforbund.


== Konkurranseklasser ==
Det konkurreres i tre klasser:
Synshemmede utøvere - konkurrerer stående, med ledsager
Stående utøvere - konkurrerer stående
Sittende utøvere - konkurrerer med sitteski


== Kjente paralangrennsutøvere ==


=== Norske utøvere ===
Ragnhild Myklebust - 22 gullmedaljer fra Paralympics
Birgit Skarstein - vinner av Verdenscupen i paralangrenn 2017/18
Vilde Nilsen - fire gullmedaljer under Para-VM på ski 2019
Eirik Bye - mange medaljer fra VM og Paralympics
Nils Erik Ulset - paralympisk gullmedalje i både paralangrenn og paraskiskyting


=== Utenlandske utøvere ===
 Oksana Masters - to gullmedaljer under Para-VM på ski 2017
 Brian McKeever - mange medaljer i paralangrenn og paraskiskyting fra VM og Paralympics
 Carina Edlinger - vinner av Verdenscupen i paralangrenn 2016/17, 2017/18, 2018/19 og 2020/21
 Kendall Gretch - to gull under Paralympiske vinterleker 2018
 Mikhalina Lysova - mange gullmedaljer i paralangrenn og paraskiskyting fra VM og Paralympics


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norges skiforbund - Paraidrett
IPC - Para Nordic Skiing
Roanoke College

Roanoke College er et privat liberal arts-college i Salem i Virginia. Det har om lag 2.000 studenter som representerer om lag 40 amerikanske delstater og 30 land. Roanoke College gir bachelorgrader i humanistiske fag, naturvitenskap og bedriftsledelse.


== Historie ==

Lærestedet ble grunnlagt i 1842 for å forberede gutter på universitetsstudier. Grunnleggerne var de lutherske pastorene David F. Bittle og Christopher C. Baughmann. Det lå opprinnelig i Augusta County nær Staunton og het Virginia Institute. Fra 1845 het det Virginia Collegiate Institute.I 1847 ble instituttet flyttet til Salem, som var i å ferd med å bli regionens kommersielle senter. Den 14. mars 1853 ble navnet Roanoke College, etter dalen Roanoke Valley. Pator Bittle var dets første president.


== Referanser ==
Leif Stangebye-Nielsen

Leif Stangebye-Nielsen (født 9. oktober 1955) er en norsk kunsthåndverker og sølvsmed. Han er førsteamanuensis ved Kunsthøgskolen i Oslo på fagområde metall og smykkekunst.Stangeby-Nielsen mottok Kunsthåndverkprisen under Norske Kunsthåndverkeres årsutstilling i 1988.


== Utdannelse ==
Han er utdannet gullsmed og har diplomeksamen fra Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i 1983.


== Utstillinger ==


=== Soloutstillinger ===
2019: Format Galleri, Oslo
2008: Kunstnerforbundet
2007: Drammens Museum
2005: Hå Gamle Prestegård
2004: Galleri Format, Bergen
1995: Lillehammer Kunstforening
1992: Stichting Puntgaaf, Groningen, Nederland


=== Gruppeutstillinger (i utvalg) ===
2006: Namdalsbiennalen
2005: Typisk Norsk, Jubileumsutstilling Vigelandsmuseet
2001: Metall i Bomuldsfabriken Kunsthall, Arendal
1992: Norway Arts Crafts, Yokohama og Tokyo, Japan
1990: Trikk, Festspillene i Harstad


== Kunst i offentlig rom ==
2002: Bårerom, Vinderen sykehjem
1995: Kors og lysestaker til seremonirom, Vestfold sentralsykehus


== Samlinger ==
Han er representert på blant annet Nasjonalmuseet og Victoria and Albert Museum.


== Referanser ==
14. serierunde i Toppserien 2021

4 av kampene i 14. serierunde i Toppserien 2021 ble spilt lørdag 25. september, runden ble avsluttet med kampen mellom Vålerenga og LSK Kvinner søndag 26. september.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
15. serierunde i Toppserien 2021

Alle kampene i 15. serierunde i Toppserien 2021 ble spilt lørdag 9. oktober.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
Hanne Heuch

Hanne Heuch (født 1. juni 1954 i Oslo) er en norsk keramiker. Hun mottok Kunsthåndverkprisen under Norske Kunsthåndverkeres årsutstilling i 1990.


== UtdannelseBayerischer Kunstgewerbeverein ==
Heuch studerte keramikk ved Bergen Kunst- og Håndverksskole i 1974–1977 og tok så diplom ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i Oslo i 1979.


== Utstillinger ==


=== Soloutstillinger (i utvalg) ===
2019: Porselen, Kunsthall Grenland
2002: Kunstnerforbundet
2001: Bomuldsfabrikken Kunsthall, Arendal
1994: RAM galleri, Oslo


=== Gruppeutstillinger (i utvalg) ===
2002: Keramik aus Norwegen, Galerie Handwerk, München
2001: Sitt vackert!, Røhsska museet, Gøteborg
2000: Flygende tall. og andre fat, Bomuldsfabrikken Kunsthall, Arendal
1999: Bayerischer Kunstgewerbeverein, München
1998: MINO 1998, International ceramics festival, Japan
1998: Tendenser, Galleri F 15, Moss
1995: Brytninger, Nordenfjelske kunstindustrimuseum


== Kunst i offentlig rom ==
2012: Universitetet i Bergen, det medisinsk-odontologiske fakultet
2011: Regjeringens representasjonsanlegg
2004: Norsk institutt for bioøkonomi
2002: Victoria Terrasse, nordkvartalet i Utenriksdepartementet
2000: Rikshospitalet


== Samlinger ==
Hun er innkjøpt av blant annet Nasjonalmuseet.


== Referanser ==
16. serierunde i Toppserien 2021

4 av kampene i 16. serierunde i Toppserien 2021 ble spilt lørdag 16. oktober, runden ble avsluttet med  2 kamper søndag 17. oktober.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
Styring og koordinering av tjenester i e-forvaltning

Styring og koordinering av tjenester i e-forvaltning, eller Skate, er et strategisk samarbeidsråd og rådgivande organ til Digitaliseringsdirektoratet og digitaliseringsministeren. 
Skate skal bidra til en samordnet digitalisering av offentlig sektor som gir gevinster for innbyggerne, næringslivet, frivillig sektor, og offentlige virksomheter.Digitaliseringsdirektoratet er sekretariat for Skate.


== Referanser ==
Åse Ljones

Åse Ljones (født i 1954) er en norsk tekstilkunstner. Hun mottok Kunsthåndverkprisen under Norske Kunsthåndverkeres årsutstilling i 1992.


== Utdannelse ==
Hun studerte ved Bergen Tegne- og Malerskole (1983–1984) og Statens høgskole for kunsthåndverk og design (1984–1989).


== Utstillinger ==


=== Soloutstillinger (i utvalg) ===
2021: House of Foundation, Moss
2020: Toklang, Kunstbanken Hamar
2016: Sandnes kunstforening
2003: Sørlandets Kunstmuseum
1996: RAM Galleri, Oslo
1991: Hordaland kunstsenter, Bergen
1991: Kunstnerforbundet, Oslo


=== Gruppeutstillinger (i utvalg) ===
2019: Høstutstillingen
2017: Browngrotta Arts, Connecticut, USA
2014: Nasjonalmuseet
2010: Essens, Kunstbanken, Hamar
2008: Collect, Victoria and Albert Museum, London


== Kunst i offentlig rom ==
2020: Universitetet i Bergen, Fakultet for kunst, musikk og design
2013: Statsarkivet, Bergen
2011: Den Norske Ambassade, Kathmandu, Nepal
2005: Agder Tingrett
2001: Rikshospitalet, Oslo


== Samlinger ==
Hun er innkjøpt av blant annet Oslo Kommune, Nasjonalmuseet, KODE 1 og Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Eriksen, Helga G. (1998). Vegen mot visdom er endelaus : møte med Åse Ljones, Kunsthåndverk (1/1998)
Maurset, Benedicte (2019). Åse Ljones 2020
Danbolt, Gunnar mfl (2014). Helsingar : Åse Ljones, Åse Ljones
Hauger, Therese (2007). Åse Ljones 2007, Åse Ljones
Fosse, Jon (1999) Trådsoler.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Video av hennes arbeid
17. serierunde i Toppserien 2021

Alle kampene i 17. serierunde i Toppserien 2021 ble spilt søndag 7. november.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
18. serierunde i Toppserien 2021

Alle kampene i 18. serierunde i Toppserien 2021 ble spilt lørdag 13. november.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
Tovelise Røkke-Olsen

Tovelise Røkke-Olsen (født 24. februar 1959 i Stjørdal) er en norsk keramiker. Hun mottok Kunsthåndverkprisen under Norske Kunsthåndverkeres årsutstilling i 1993.


== Utdannelse ==
Hun ble utdannet ved Statens Høgskole for kunsthåndverk og design i Bergen (1984–1985) og ved Statens Håndverk- og kunstindustriskole, Oslo (1985–1988).


== Utstillinger ==


=== Soloutstillinger (i utvalg) ===
2010: Galleri Format, Bergen
2007: Trøndelag senter for samtidskunst, Trondheim
2004: Kunstnerforbundet, Oslo
1998. RAM Galleri, Oslo


=== Gruppeutstillinger (i utvalg) ===
2012: Kunsthåndverk 2012, Kunstindustrimuseet, Oslo
2010: Le Cru et le Cuit – Norwegian Contemporary Ceramics, Paris
2000: Steninge International Ceramic Selection 2000, Steninge Slott, Sverige
1999: Norwegian Contemporary Ceramics, Amsterdam, Nederland


== Samlinger ==
Hun er innkjøpt av blant annet Nasjonalmuseet, KODE 1, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum, Nationalmuseum i Stockholm.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gjesvik, Torild (2004). Tove Lise Røkke Olsen : Kunstnerforbundet, Kunsthåndverk, 3/2004.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Om Tovelise Røkke-Olsen på Norske Kunsthåndverkeres nettside
Om Tovelise Røkke-Olsen på Kunstnerforbundets nettside
Jonas Brauti

Jonas Vatne Brauti (født 14. mai 1999) er en norsk fotballspiller som fra den 31. desember 2022 er klubbløs.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jonas Brauti – Transfermarkt 
(en) Jonas Brauti – Soccerbase.com 
(en) Jonas Brauti – Soccerway 
(no) Jonas Brauti – Norges Fotballforbund 
(en) Jonas Brauti – FBref
Familieretshuset

Familieretshuset er et dansk forvaltningsorgan som ble opprettet 1. april 2019 til erstatning for Statsforvaltningen.Familieretshuset ivaretar all familierelatert saksbehandling, heriblant saker om adopsjon, bidrag, farskap og medmoderskap, foreldremyndighet, bopel og samvær, navn, prøvelse av ekteskapsbetingelser, separasjon og skilsmisse, og vergemål.
Hovedkontoret er i Aabenraa. Familieretshuset hører organisatorisk og budsjettmessig under Social- og Ældreministeriet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(de) Offisielt nettsted 
(en) Familieretshuset – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gro Jessen

Gro Jessen (født 28. mai 1938 i Brunlanes, død 6. september 2003 i Oslo) var en norsk tekstilkunstner. Hun mottok Kunsthåndverkprisen under Norske Kunsthåndverkeres årsutstilling i 1994, og ble  tildelt Norske kunsthåndverkeres Ærespris i 2000.


== Utdannelse ==
Jessen ble utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (1956–1961). Hun hadde også praksis fra Dansk Filmtrykkeri (1958) og Ruth Christensens verksted i Danmark (1964).


== PLUS ==
Hun var knyttet til Brukskunstsenteret PLUS i Fredrikstad i perioden 1965–1966. Der jobbet hun tett sammen med Turid Holter. De trykket de andres tekstiler og utviklet de egne mønster. Etter uenighet med ledelsen sluttet både Jessen og Holter i 1966.Ved årsskiftet 1966–1967 startet Gro Jessen og Turid Holter egen virksomhet i Basarhallene i Oslo. Jessen trykket stoffer til dekorasjon, klær, duker og gardiner.


== Utstillinger ==


=== Soloutstillinger (i utvalg) ===
1976: Galleri Vognremissen, Oslo
1969: Landsforbundet Norsk Brukskunst


=== Gruppeutstillinger (i utvalg) ===
1978: Tendenser, Galleri F 15, Moss
1973: Hamar Kunstforening
1966: 13 tekstilkunstnere, Stavanger KunstforeningEtter at hun døde i 2003 fikk ble hennes verk vist på minneutstilling Kunstnerforbundet i 2005.


== Samlinger ==
Hun var innkjøpt av blant annet Nasjonalmuseet, KODE, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum og Oslo Kommune.


== Andre roller ==
Jessen arbeidet som lærer ved tekstilavdelingen på Statens håndverks- og kunstindustriskole (1973–1978).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Yvenes, Marianne og Steen Ory Bendtzen (2008). Et PLUS i norsk designhistorie: brukskunstorganisasjonen PLUS 1958-1978, Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design/Fredrikstad Museum.


== Eksterne lenker ==
(no) Gro Jessen på NLIs Lokalhistoriewiki.
Gro Jenssen på Kunstnerforbundet
Joel Otim

Joel Otim Bua (født 2. juli 1971 i Uganda, død 16. juni 2021 i Kampala i Uganda) var en ugandisk sprinter som konkurrerte i mennenes 100-metersløp ved sommerolympiaden i 1992 i Barcelona. Hans tid på 10,94 var ikke god nok til kvalifisering til neste runde. Hans personlige rekord var på 10,50, og var datt i 1990.Han var visepresident for Uganda Olympians Association (UOA) fra den ble etablert i 1996.Den  16. juni 2021 døde Otim i en alder av 49 år av covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joel Otim – Olympedia 
(en) Joel Otim – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Joel Otim – World Athletics
Beth Wyller

Beth Wyller (født 5. desember 1947 i Oslo) er en norsk keramiker og skulptør. Hun mottok Kunsthåndverkprisen under Norske Kunsthåndverkeres årsutstilling i 1996.


== Utdannelse ==
Hun ble utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i keramikk i Oslo (1971–1975) og Statens kunstakademi i skulptur (1976–1980).


== Utstillinger ==


=== Soloutstillinger (utvalgt) ===
2020: Tegninger, Format Galleri, Oslo
2018: Leire i banken, Kunstbanken, Hamar
2014: Hå gamle prestegard, Nærbø
2014: Kunstnerforbundet, Oslo
2011: Nääs Konsthantverk, Gøteborg, Sverige
2001: RAM Galleri, Oslo, Norge
2000: Trøndelag Kunstnersenter, Trondheim
1989: Nordenfjeldske kunstindustrimuseum, Trondheim
1983: Kunstnerforbundet, Oslo


=== Gruppeutstillinger (utvalgt) ===
2018: Patrick Parrish Gallery, New York, USA
2011: Galleri Format, Oslo
2010: Le Cru & Le Cuit, Paris
2009: Collect 2009, London
2007: The 4nd World Biennale, Korea
2004: Norvegen heute-keramisch, Hetjens Museum, Dusseldorf
2003: The shape between Continuity and Inovation, Faenza, Italia
2003: The 2nd World Biennale, Korea
2002: Keramik aus Norwegen, Münich
1999: Contemporary Norwegian Ceramics, Amsterdam
1997: Keramisk ekspresjonisme, keramikmuseet, Grimmerhus, Middelfart på Fyn, DanmarkHun mottok Special Prize WOCEF i Korea både i 2003 og 2007.


== Kunst i offentlig rom ==
2004: Skui skole, Bærum, Norge
1995: Statoilbygget på Kollsnes, Bergen
1993: Stovner politistasjon
1993: Statoilbygget, Oslo
1990: Stange videregående skole
1987: Holmlia jernbanestasjon, Oslo
1986: Ryen sykehjem, Oslo
1985: Nye Folkets Hus, Oslo
1985: Norges ambassade i Riyad, Saudi Arabia


== Samlinger ==
Hun er innkjøp av blant annet Nasjonalmuseet, KODE, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum og Sørlandets Kunstmuseum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(no) Beth Wyller på Norske Kunsthåndverkere
(no) Beth Wyller på Kunstnerforbundet
The Hills Have Eyes Part II

The Hills Have Eyes Part II er en amerikansk skrekkfilm fra 1985. Regissør var Wes Craven, som også var med på å skrive manus. 
The Hills Have Eyes Part II er en oppfølger til skrekkfilmen The Hills Have Eyes fra 1977. Noen av hovedrollene spilles av Tamara Stafford, Kevin Spirtas, John Bloom, Michael Berryman, Penny Johnson og Janus Blythe. En nyinnspilling av denne filmen, The Hills Have Eyes 2, ble hadde premiere i 2007.


== Handlingsreferat ==
Bobby Carter og hans psykiater diskuterer hendelsene fra den første filmen, som fant sted syv år tidligere. Bobby er fremdeles traumatisert etter disse hendelsene. Men han og Rachel (tidligere kjent som Ruby) eier nå et syklist-team sammen og har også oppfunnet et helt nytt drivstoff som kan brukes på sykkel. Teamet deres skal snart delta i en konkurranse i samme ørken hvor den opprinnelige massakren fant sted flere år tidligere.
Bobbys psykiater forsøker å overbevise ham om å reise dit, men Bobby takker nei og Rachel tar hans plass. Teamet består av den blinde Cass, hennes kjæreste Roy, Harry, Hulk, Foster, Jane og Sue som skal reise til området med buss. Underveis plukker de også opp hunden Beast fra en kennel. Den var tidligere eid av Carter-familien fra den første filmen, men nå tilhører hunden Rachel. På vei gjennom en ørken går de seg vill. Harry foreslår noe han tror er en snarvei. 
Men bussen deres begynner å lekke drivstoff, og de blir tvunget til å stanse ved en gammel gruve. De forsøker å utforske den tilsynelatende forlatte gruven, men blir angrepet av en kannibal ved navn Pluto. Han stjeler også en av syklene deres. Roy og Harry løper etter ham, men Harry blir fanget i en felle og blir slått flat av en stor stein. Roy fanger Pluto, men dette blir oppdaget av en annen kannibal kalt Reaper, som slår ham bevisstløs. Kannibalene går deretter etter resten av gjengen, som må slåss i håp om å komme seg unna.


== Skuespillere ==
Tamara Stafford som Cass
Kevin Spirtas som Roy
John Bloom som The Reaper
Colleen Riley som Jane
Michael Berryman som Pluto
Penny Johnson som Sue
Janus Blythe som Rachel / Ruby
John Laughlin som Hulk
Willard E. Pugh som Foster
Peter Frechette som Harry
Robert Houston som Bobby Carter
Edith Fellows som Mrs. Wilson
Susan Lanier som Brenda Carter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Hills Have Eyes Part II på Internet Movie Database 
(no) The Hills Have Eyes Part II hos Filmfront 
(sv) The Hills Have Eyes Part II i Svensk Filmdatabas 
(fr) The Hills Have Eyes Part II på Allociné 
(nl) The Hills Have Eyes Part II på MovieMeter 
(en) The Hills Have Eyes Part II på AllMovie 
(en) The Hills Have Eyes Part II på Turner Classic Movies 
(en) The Hills Have Eyes Part II på Rotten Tomatoes 
(en) The Hills Have Eyes Part II på Metacritic 
(en) The Hills Have Eyes Part II på Box Office Mojo
The Hills Have Eyes 2

The Hills Have Eyes 2 er en amerikansk skrekkfilm fra 2007. Filmen følger en gruppe fra den amerikanske militæret som må slåss for å overleve mot muterte mennesker ved en militærbase i New Mexico-ørkenen. 
Filmen ble regissert av den tyske regissøren Martin Weisz. Manus ble skrevet av Wes Craven, og hans sønn Jonathan Craven. Hovedrollene spilles av Michael McMillian, Jacob Vargas, Flex Alexander og Jessica Stroup.


== Handlingsreferat ==
En kvinne i fangenskap som er tvunget til å avle frem mutante barn er ikke i stand til å gi sunt avkom etter å ha fått en dødfødt baby. Kvinnen blir drept av kannibalen Papa Hades, leder for den innavlede mutant-klanen som bor i en kjernefysisk forurenset landsby i New Mexico som blir kalt for Sektor 16. Det amerikanske forsvarsdepartementet sender militæret for å ta igjen kontroll over området, og utrydde alle som var igjen av den mutante klanen. Oberst Lincoln Redding og en trio av forskere arbeider i området for å installere et overvåkningssystem, men de blir raskt angrepet av mutantene.
Senere blir en gruppe soldater, under opplæring ledet av sersjant Jeffrey «Sarge» Millstone, sendt ut i ørkenen. De ankommer militærbasen, men oppdager at hele område er forlatt etter mutantenes angrep. De finner igjen en av de savnede forskerne, men han dør før han rekker å advare dem om mutantene. Da mutantene plutselig kommer tilbake, ødelegger de transporten og stjeler våpnene. Mutantene planlegger å kidnappe nye unge kvinner, og bruke dem til avl av sine egne barn.


== Skuespillere ==
Michael McMillian som David 'Napoleon' Napoli
Jessica Stroup som Amber 'Barbie' Johnson
Jacob Vargas som Carlos 'Crank' Medina
Flex Alexander som Jeff 'Sarge' Millstone
Lee Thompson Young som Delmar 'Del' Reed
Daniella Alonso som Marisol 'Missy' Martinez
Eric Edelstein som Gilbert 'Spitter' Cole
Reshad Strik som Michael 'Mickey' Elrod
Ben Crowley som Scott 'Stump' Locke
Michael Bailey Smith som Papa Hades
Derek Mears som Chameleon
David Reynolds som Hansel
Jeff Kober som oberst Lincoln Redding
Jay Acovone som Dr. Wilson
Philip Pavel som Dr. Paul Foster
Archie Kao som Dr. Han


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Hills Have Eyes 2 på Internet Movie Database 
(no) The Hills Have Eyes 2 hos Filmfront 
(sv) The Hills Have Eyes 2 i Svensk Filmdatabas 
(da) The Hills Have Eyes 2 i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) The Hills Have Eyes 2 på Allociné 
(nl) The Hills Have Eyes 2 på MovieMeter 
(en) The Hills Have Eyes 2 på AllMovie 
(en) The Hills Have Eyes 2 på Rotten Tomatoes 
(en) The Hills Have Eyes 2 på Metacritic 
(en) The Hills Have Eyes 2 på Box Office Mojo
Vitenskapsåret 2021

Vitenskapsåret 2021 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 2021.


== Hendelser ==


=== Astronomi og romfart ===


=== Biologi ===


=== Fysikk ===


=== Kjemi ===


=== Medisin ===


=== Meteorologi ===


== Prisvinnere ==


== Dødsfall ==

		


== Referanser ==