jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Joan of Plattsburg

Joan of Plattsburg er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av George Loane Tucker og William Humphrey.


== Skuespillere ==
Mabel Normand som Joan
Robert Elliott som Kaptein Lane
William Frederic som Fisher
Joseph W. Smiley som Ingleton
Edward Elkas som Silverstein
John Webb Dillion som Miggs
Willard Dashiell som en oberst
Edith McAlpin som Mrs. Lane
Isabel Vernon som Mrs. Miggs


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joan of Plattsburg på Internet Movie Database 
(en) Joan of Plattsburg på AllMovie
Johanna Enlists

Johanna Enlists er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av William Desmond Taylor.


== Handling ==
En ung kvinne som kjeder seg ved farens avsidesliggende gård i skogen, får ny energi av ankomsten av et hær-regiment som kommer for å trene i området.


== Skuespillere ==
Mary Pickford som Johanna Renssaller
Anne Schaefer som moren til Johanna
Fred Huntley som faren til Johanna
Monte Blue som Vibbard
Douglas MacLean som kaptein Archie van Renssaller
Emory Johnson som Løytnant Frank Le Roy
John Steppling som Major Wappington
Wallace Beery som oberst Fanner
Wesley Barry som broren til Johanna


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johanna Enlists på Internet Movie Database 
(nl) Johanna Enlists på MovieMeter 
(en) Johanna Enlists på AllMovie
Jules of the Strong Heart

Jules of the Strong Heart er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Donald Crisp.


== Handling ==
Jules Lemaire, en lykkelig fransk-kanadisk tømmermann, ankommer tømmer-leiren Nemo sammen med en baby. Hans kjærlighet til barnet gir ham respekten til Joy Farnsworth, datteren til leirens formann. Men dette vekker også misunnelsen til Big Jim Burgess, som også holder til ved tømmer-leiren. Burgess oppfordrer arbeiderne til å slå til etter at leveringen av lønnsslippene deres blir forsinket på grunn av en storm.
Men Jules tilbyr seg å krysse elven og få tak i lønnslistene. Burgess melder seg frivillig til å reise sammen med Jules, men han forsøker snart problemer. I mellomtiden dukker en fremmed opp ved den samme leiren, og forteller Joy at Jules hadde passet det lille barnet hans fordi han måtte reise til England.


== Skuespillere ==
George Beban som Jules Lemaire
Helen Jerome Eddy som Joy Farnsworth
Charles Ogle som Tom Farnsworth
Raymond Hatton som Ted Kendall
Guy Oliver som Big Jim Burgess
Ernest Joyom som Jack Liggitt
Horace B. Carpenter som Louis


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jules of the Strong Heart på Internet Movie Database 
(en) Jules of the Strong Heart på AllMovie
Just a Woman

Just a Woman er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Julius Steger.


== Handling ==
Anna Ward sliter med å hjelpe ektemannen Jim, en arbeider ved et stålverk i Pittsburgh. Anna overbeviser mannen sin om å investere sparepengene sine, og dette viser seg å være så vellykket at Jim snart blir direktør for hele stål-selskapet. Men på grunn av hans sterke holdninger til arbeidernes rettigheter, konspirerer selskapets tjenestemenn for å ødelegge for ham.
Under påvirkning gjenopptar Jim sine tidligere alkohol-vaner, og blir involvert i en affære med en annen attraktiv kvinne. Dette får ham også til å søke skilsmisse fra Anna på grunn av falske anklager om utroskap. Anna nekter å forsvare seg før retten truer med å ta sønnen hennes fra henne - hvorpå hun påstår at Jim ikke er guttens biologiske far. Jim blir dypt skamfull og tilstår sine egne løgner for retten. Senere vender han tilbake til Anna, akkurat id et sønnen deres må reise for å slåss under første verdenskrig.


== Skuespillere ==
Charlotte Walker som Anna Ward
Lee Baker som Jim Ward
Forrest Robinson som dommer Van Brink
Henry Carvill som John Prentiss
Edwin Stanley som Fred Howard
Anna Williams som Mary
Paul Perez som Ned Ward
Charles Kraus som Elias Fox


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Just a Woman på Internet Movie Database 
(en) Just a Woman på AllMovie
Just for Tonight

Just for Tonight er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Charles Giblyn.


== Handling ==
Theodore Whitney sr. gir sønnen Theodore i oppdrag å få tak i et manglende aksjebevis som Whitney sr. ønsker å få tak i. På veien møter Theodore snart, og forelsker seg i, Betty Blake. Hun er den attraktive, men unnvikende, niesen til major Blackburn - hvis hjem nylig ble ranet. Når en detektiv - forkledd som den britiske adelsmannen Lord Roxenham - ankommer for å etterforske ranet, bestikker Ted ham for at han skal la Ted spille rollen som detektiv for en kveld slik at han kan være i nærheten av Betty. Lady Roxenham samtykker i å delta i dette bedraget, men senere spionerer Ted når hun bryter seg inn i majorens pengeskap. Etter at han varsler resten av husstanden, blir hun og hovmesteren avslørt som beryktede tyver.


== Skuespillere ==
Tom Moore som Theodore Whitney jr.
Lucy Fox som Betty Blake
Henry Sedley som Crandall
Henry Hallam som major Blackburn
Robert Broderick som Theodore Whitney sr.
Ethel Grey Terry som lady Roxenham
Eddie Sturgis som detektiv Chase
Phil Ryley som en hovmester
Maude Turner Gordon som Mrs. Blackburn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Just for Tonight på Internet Movie Database 
(en) Just for Tonight på AllMovie
Just Rambling Along

Just Rambling Along er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Hal Roach.


== Handling ==
En nervøs ung mann følger etter en attraktiv kvinne inn på en restaurant, i håp om muligheten til å flørte med denne kvinnen.
Men mannen ender i stedet opp med å bare bli sittende igjen med regningen etter måltidet hennes.


== Skuespillere ==
Stan Laurel som den unge mannen
Clarine Seymour som en vakker kvinne
Noah Young som en politi-betjent
James Parrott som en servitør
Bud Jamison som en kokk
Bunny Bixby


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Just Rambling Along på Internet Movie Database 
(no) Just Rambling Along hos Filmfront 
(da) Just Rambling Along i Danmark Nationale Filminstitut
The Kaiser, the Beast of Berlin

The Kaiser, the Beast of Berlin er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Rupert Julian.


== Handling ==
Filmen hadde et propaganda-syn på første verdenskrig, som viser den politiske grådigheten til den tyske keiseren Vilhelm II av Tyskland. Samt motstanden til noen av hans egne soldater, og fantasifulle spådommer om verdenskrigens slutt.


== Skuespillere ==
Rupert Julian som den tyske keiseren
Elmo Lincoln som Marcas, en smed
Nigel De Brulier som kaptein von Neigle
Lon Chaney som Bethmann-Hollweg
Harry von Meter som kaptein von Hancke
Harry Carter som general von Kluck
Joseph W. Girard som Ambassadør Gerard
Harry Holden som general Joffre
Ruth Clifford som Gabrielle
Gretchen Lederer som Bertha von Neigle
Betty Carpenter som en brud
Ruby Lafayette som bestemor Marcas
Zoe Rae som Gretel
Mark Fenton som admiral von Tirpitz
Jay Smith som Marskalk von Hindenburg
Alfred Allen som general John Pershing
Jack McDonald som Kong Albert
Allan Sears som Kaptein von Wohlbold


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Kaiser, the Beast of Berlin på Internet Movie Database
Amalactini

Amalactini er en gruppe av snutebiller. 


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, blankt brunrøde til svarte snutebiller. Kroppen er ikke skjellkledt. Snuten er forholdsvis lang og tynn, de knebøyde antennene sitter festet nær spissen. Hodet er lite og rundet. Pronotum er tønneformet, dekkvingene nokså jevnbrede, grovt punkterte.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i tropiske områder.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien skogsnutebiller, Molytinae Schönherr, 1823
Stammen Amalactini Lacordaire, 1863
Slekten Amalactus Schönherr, 1835  - 3 arter, neotropisk
Slekten Aorus Schönherr, 1836 - 11 arter, Afrika og Asia
Slekten Paraorus Voss, 1934 - 2 arter


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om skogsnutebiller, s. 386-392.


== Eksterne lenker ==
Bilde av Amalactus carbonarius
Bilder av noen eksemplarer
Amalactini – detaljert informasjon på Wikispecies
Trigonocolini

Trigonocolini er en gruppe av snutebiller. 


== Utseende ==
Nokså små, bredt ovale, matt brunlige snutebiller. Snuten er lang, omtrent så lang som resten av hodet + pronotum. Antennene sitter festet et stykke innenfor spissen. Beina er kraftige, lårene i alle fall på forbeina med en tann.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika, Sørøst-Asia og Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien skogsnutebiller, Molytinae Schönherr, 1823
Stammen Trigonocolini Lacordaire, 1863
slekten Macrotrigonocolus Voss, 1962 - én art, Afrika
slekten Menechirus Hartmann, 1901 - 5 arter, Australia
slekten Pycnochirus Berg, 1898 - én art, Australia
slekten Trigonocolus Lacordaire, 1863 - 53 arter


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om skogsnutebiller, s. 386-392.


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Trigonocolini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Trigonocolini – detaljert informasjon på Wikispecies
Aminyopini

Aminyopini er en gruppe av snutebiller. 


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, matte, mørke snutebiller. Kroppen er skjellkledt og overflaten virker "rufsete". Snuten er forholdsvis lang og tynn, de knebøyde antennene sitter festet nær spissen. Hodet er lite og rundet. Pronotum er tønneformet, dekkvingene nokså jevnbrede.


== Levevis ==
Artene finnes fortrinnsvis i fjellområder


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i tropisk Afrika og i og rundt Himalaya.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien skogsnutebiller, Molytinae Schönherr, 1823
Stammen Aminyopini Voss, 1956
Slekten Aminyops Voss, 1956 - 2 arter
Slekten Euniphades Voss, 1963
Slketen Microplinthus Zherikhin, 1987 - 35 arter, Nepal, kan også plasseres i Plinthini
Slekten Niphades Pascoe, 1871- 28 arter
Slekten Niphadonothus Voss, 1965 - 3 arter
Slekten Niphadonyx Schenkling, 1932 - ca. 50 arter
Slekten Niphadosoma Voss, 1940 - én art
Slekten Oreoscotus Aurivillius, 1910 - 4 arter


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om skogsnutebiller, s. 386-392.


== Eksterne lenker ==
(en) Aminyopini hos NCBI 
Aminyopini – detaljert informasjon på Wikispecies
Tranesini

Tranesini er en gruppe av snutebiller. 


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mørkbrune til svarte snutebiller. Snuten er lang, omtrent så lang som resten av hodet + pronotum. Antennene sitter festet et stykke innenfor spissen. Beina er kraftige.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien skogsnutebiller, Molytinae Schönherr, 1823
Stammen Tranesini Legalov, 2018
slekten Demyrsus Pascoe, 1872 - 2 arter
slekten Howeotranes Zimmerman, 1994 - én art
slekten Melanotranes Zimmerman, 1994 - 2 arter
slekten Miltotranes Zimmerman, 1994 - 2 arter
slekten Paratranes Zimmerman, 1994 - én art
slekten Tranes Schönherr, 1843 - 4 arter


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om skogsnutebiller, s. 386-392.


== Eksterne lenker ==
Bilde av Tranes vigorsii
Artikkelen er ikke koblet til Wikidata
Peter Joseph Lausberg

Peter Joseph Lausberg (født 30. november 1852 i Hoengen i Rhinprovinsen i Kongeriket Preussen; død 30. september 1922 i Köln i Tyskland) var katolsk hjelpebiskop i Köln.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Etter å ha gått på Stiftsschule i Aachen og på Quirinus-Gymnasium i Neuss, studerte Lausberg teologi i Münster, hvoretter han gikk på Kölns presteseminar. Han ble ordinert til prest i Köln den 21. november 1875.
Han fikk ikke postering i erkebispedømmet Köln på grunn av den antikatolske Kulturkampf bedrevet under den preussiske kansler Bismarck, så han måtte skifte over til bispedømmet Liège (Belgia). Der var han kapellan i Voeren fra 1876 til 1880, deretter lærer ved den høyere lasaristskole og deretter ved den høyere jenteskolen drevet av Døtrene til det hellige kors i Theux. 
Fra 1889 var han domvikar i Köln og samtidig kansellist ved generalvikariatet. Etter å ha blitt sogneprest ved St. Maria Empfängnis i Düsseldorf i 1893, ble han utnevnt til presest for seminaret i Köln i 1900 av erkebiskop Hubert Theophil Simar. På Katholikentag i Essen i 1906 holdt han et allment anerkjent foredrag om «kvinnespørsmålet» (Die Frauenfrage).


=== Hjelpebiskop i Köln ===
Etter at erkebiskop Felix von Hartmann hadde utnevnt ham til domkapitlet i Köln i 1914, utnevnte paven ham til titulærbiskop av Thyatira og hjelpebiskop i Köln den 1. mai 1914. Han ble bispeviet av erkebiskop Felix von Hartmann av Köln; medkonsekrerende var Joseph Müller, hjelpebiskop i Köln, og Heinrich Hähling von Lanzenauer, hjelpebiskop i Paderborn.
Erkebiskop Karl Joseph Schulte utnevnte Lausberg til Domdechant i 1921.
Dr.-Lausberg-Strasse er oppkalt etter ham i Warden-distriktet i Hoengen, i dag i byen Alsdorf.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
Kardinal Bartolomeo Pacca (1756-1844) *1786
Kardinal Francesco Serra Cassano (1783-1850) *1817
Erkebiskop Joseph Maria Johann Nepomuk von Fraunberg (1768-1842) *1819
Kardinal Johannes von Geissel (1796-1864) *1837
Biskop Eduard Jakob Wedekin (1796-1870) *1849
Kardinal Paul Ludolf Melchers (1813-1895) *1858
Kardinal Philipp Krementz (1819-1899) *1868
Kardinal Anton Hubert Fischer (1840-1912)
Kardinal Felix von Hartmann (1851-1919) *1911
Biskop Peter Joseph Lausberg (1852-1922) *1914


== Referanser ==
Amorphocerini

Amorphocerini er en gruppe av snutebiller. 


== Utseende ==
Nokså små, avlange, matte, mørke snutebiller. Snuten er forholdsvis lang og tynn, de knebøyde antennene sitter festet nær spissen. Hodet er lite og rundet. Pronotum er tønneformet, dekkvingene nokså jevnbrede.


== Levevis ==
Artene er knyttet til konglepalmer.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i det sørlige Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien skogsnutebiller, Molytinae Schönherr, 1823
Stammen Amorphocerini Voss, 1934
Slekten Amorphocerus Schönherr, 1826 - 5 arter
Slekten Porthetes Schönherr, 1838 - 4 arter


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om skogsnutebiller, s. 386-392.


== Eksterne lenker ==
Bilde av Amorphocerus talpa
(en) Amorphocerini hos NCBI 
Amorphocerini – detaljert informasjon på Wikispecies
Janet Weiss

Janet Lee Weiss (født 24. september 1965) er en amerikansk trommeslager innen rock, best kjent som tidligere medlem av Sleater-Kinney og nåværende medlem av Quasi. Hun var også trommeslager for supergruppen Wild Flag.Weiss er dyktig trommeslager som Stylus Magazine i 2007 rangerte som nummer 48 av rockens 50 beste trommeslagere, mens LA Weekly i 2014 plasserte henne som nummer 12 på topp 20. I 2016 rangerte Rolling Stone henne som nummer 90 av 100 Greatest Drummers of All Time, og i 2018 rangerte New Musical Express henne som nummer 25 av de 32 beste rocketrommeslagerne.


== Referanser ==
Thrombosternini

Thrombosternini er en gruppe av snutebiller. 


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Øst-Afrika (Tanzania).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien skogsnutebiller, Molytinae Schönherr, 1823
Stammen Thrombosternini Voss, 1965
slekten  Allocycloteres Voss, 1965- én art fra Afrika:
Allocycloteres circellariceps Voss, 1965
slekten Thrombosternus Marshall, 1955 - én art fra Afrika:
Thrombosternus cucullatus Marshall, 1955 - Tanzania
slekten Tosolophus Marshall, 1955 - 2 arter:
Tosolophus floccosus Marshall, 1955
Tosolophus mixtus Marshall, 1955


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om skogsnutebiller, s. 386-392.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen er ikke koblet til Wikidata
Rudslia

Rudslia (1-27, 2-28) er en vei i Steinsåsen i Hole kommune, på vestsiden av Steinsfjorden. 
Rudslia er en sidevei til Strandveien, sørover fra denne. Den har én sidevei, Rudsbakken, og ender opp i Guribyveien. Veien ligger cirka 88 meter over havet ved avkjøringen fra Strandveien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
EM i friidrett 2022 – Høydehopp menn

Høydehopp menn under EM i friidrett 2022 ble arrangert på Olympiastadion i München 16. og 18. august 2022.


== Resultater ==


=== Kvalifisering ===
Kvalifisering: Utøvere som klarte kvalifikasjonskravet 2,28 m (Q) eller som var minst blant de 12 beste (q) kvalifiserte seg til finalen.


=== Finale ===
Resultatene var som følger:


== Referanser ==
Anchonini

Anchonini er en gruppe av snutebiller. 


== Utseende ==
Nokså små, middels kraftig bygde, mørke snutebiller. Noen er nakne, andre har påfallende, oppstående skjell.


== Levevis ==
Alle artene har reduserte flygevinger.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika og den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien skogsnutebiller, Molytinae Schönherr, 1823
Stammen Anchonini Imhoff, 1856
Slekten Acorep Voisin, 1992
Slekten Aethiopiacorep Voisin, 1992- Afrika
Slekten Anchonus Schoenherr, 1825 - neotropisk
Slekten Atracorep Voisin, 1992
Slekten Baillytes Voisin, 1992
Slekten Boudinotes Voisin, 2000
Slekten Brevanchonus Voisin, 1994
Slekten Cestophorus Faust, 1892
Slekten Cycloterinus Kolbe, 1910
Slekten Dreuxetes Voisin, 1993
Slekten Euthycodes Pascoe, 1885
Slekten Foramanchonus Voisin, 1992
Slekten Geobyrsa Pascoe, 1872
Slekten Gibbanchonus Voisin, 1992
Slekten Himalanchonus Zherikhin, 1987
Slekten Ixanchonus Voisin, 1992
Slekten Leprosomus Guérin-Ménéville, 1844
Slekten Leptanchonus Morimoto, 1982
Slekten Levites Voisin, 1993
Slekten Lineacorep Voisin, 1992
Slekten Mallanchonus Voisin, 2009
Slekten Minetes Voisin, 1991
Slekten Nepalanchonus Zherikhin, 1987
Slekten Otibazo Morimoto, 1961
Slekten Perraultes Voisin, 1997
Slekten Rhodanchonus Voisin, 1993
Slekten Rhyparonotus Faust, 1892
Slekten Sefites Voisin, 1997
Slekten Squamanchonus Voisin, 1993
Slekten Stenanchonus Voss, 1937
Slekten Tanyomus Champion, 1914
Slekten Titilayo Cristóvão & Lyal, 2018 - Afrika


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om skogsnutebiller, s. 386-392.


== Eksterne lenker ==
(en) Anchonini hos Fossilworks 
(en) Anchonini hos NCBI 
Anchonini – detaljert informasjon på Wikispecies
White Light

White Light, også kjent som Gene Clark, er det andre soloalbumet med Gene Clark, tidligere medlem i The Byrds. Albumet ble kun en kommersiell suksess i Nederland, der rock-kritikerne stemte det inn som "Årets album". Som alle album Gene Clark ga ut etter han sluttet i The Byrds, gjorde White Light det dårlig på US charts.


== Bakgrunn ==
Clark's backingband på albumet inkluderte produsenten og gitaristen Jesse Edwin Davis, bassist Chris Ethridge fra The Flying Burrito Brothers, organist Michael Utley, sammen med pianist Ben Sidran og trommeslager Gary Mallaber, begge medlemmer i Steve Miller Band. Selvom Clark begynte å spille inn et annet album for A&M, stopped plateselskapet innspillingene før albumet var ferdig. De ferdiginnspilte sporene finns på den nederlandske versjonen av Clarks album Roadmaster, som ble utgitt i USA i 1994.


== Mottagelse ==
Musikkritiker Thom Jurek, som skrev for AllMusic, skrev at: the album has established itself as one of the greatest singer/songwriter albums ever made.. Using melodies mutated out of country, and revealing that he was the original poet and architect of the Byrds' sound on White Light, Clark created a wide open set of tracks that are at once full of space, a rugged gentility, and are harrowingly intimate in places. His reading of Bob Dylan's "Tears of Rage", towards the end of the record rivals, if not eclipses, the Band's. Less wrecked and ravaged, Clark's song is more a bewildered tome of resignation to a present and future in the abyss. Now this is classic rock.


== Sporliste ==
Alle spor skrevet av Gene Clark der intet annet er notert.

1. «The Virgin»        (3:40)
2. «With Tomorrow» (Gene Clark & Jesse Ed Davis)    (2:27)
3. «White Light»       (3:41)
4. «Because of You»    (4:06)
5. «One in a Hundred»  (3;36)
6. «For a Spanish Guitar» (5:00)
7. «Where My Love Lies Asleep» (4:23)
8. «Tears of Rage» (4:15)
9. «1975» (Bob Dylan & Richard Manuel (3:49)


== Personell ==
Musikere

Gene Clark – sang, akustisk gitar, munnspill
Jesse Ed Davis – elektrisk gitar, slidegitar
John Selk – akustisk gitar
Chris Ethridge – bassgitar
Gary Mallaber – trommer
Mike Utley – orgel
Ben Sidran – piano
Bobbye Hall – conga, percussion


== Eksterne lenker ==
Deming, Mark. "Gene Clark Biography". AllMusic. 17. juli, 2013.
White Light på Discogs
Elstrømbrua

Elstrømbrua er en fritt frambygg-bro på Fylkesvei 357 i Skien kommune i Vestfold og Telemark. Brua krysser elva Farelva og ble åpnet i 1983. Elstrømbrua er 215 meter lang.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==
Solbergbakken (andre betydninger)

Solbergbakken kan vise til:

Solbergbakken, hoppbakke i Bærum
Solbergbakken (Hole), vei i Hole kommune
Solbergbakken (Fredrikstad), vei i Fredrikstad kommune