jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Australanius

Australanius er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
Små (2-3 millimeter), bredt ovale stumpbiller.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien trestumpbiller, Dendrophilinae Reitter, 1909
Slekten Australanius Gomy, 2009Australanius delicatulus Gomy, 2009
Australanius umbilicatus Gomy, 2009
Australanius verrucosus Gomy, 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Australanius [1]
(en) Australanius i Encyclopedia of Life 
(en) Australanius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Australanius hos ITIS
Plagioscelis

Plagioscelis er en slekt av stumpbiller. 


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien maurstumpbiller, Haeteriinae Marseul, 1857 – ikke i Norge, bør trolig regnes til storstumpbillene. 111 alekter.
Slekten Plagioscelis Bickhardt, 1917
Plagioscelis daedalus (Lewis, 1891)
Plagioscelis manni (Wenzel & Dybas, 1941)
Plagioscelis striaticeps (Bruch, 1929)


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Plagioscelis i Encyclopedia of Life 
(en) Plagioscelis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Plagioscelis hos ITIS
Père Noël

Père Noël (Fader Jul), noen ganger kalt Papa Noël (Pappa Jul), er en legendarisk gavebringer til jul i Frankrike og andre fransktalende områder, identifisert med julenissen som han er kjent som i andre land. Selv om de tradisjonelt var forskjellige, er alle nå den samme skikkelsen, med forskjellige navn, og  deler dærlig den amerikanske versjonens kjennetegn som rødt antrekk, reindyr, og gaveverksted i nord (Nordpolen, Lappland, annetsteds).
Ifølge tradisjonen setter franske barn på julaften skoene sine ved peisen. Skoene er fylt med gulrøtter og godbiter til Père Noëls esel, Gui (fransk for misteltein) før de legger seg. Père Noël tar imot gavene, og hvis barnet har vært flink, legger han igjen gaver i stedet. Gaver er tradisjonelt små nok til å passe i skoene; godteri, penger eller små leker.Père Noël blir noen ganger preget av en annen og mer opprinnelig karakter. I Øst-Frankrike (Alsace og Lorraine-regionene), i Belgia, i Sveits og i Øst-Europa er det en parallell tradisjon for å feire Den hellige Nikolaus den 6. desember, i samsvar med den katolske kirkes helgenkalender. Han blir fulgt av Le Père Fouettard, som også finnes i forskjellige deler av Tyskland (Knecht Ruprecht eller Belsnickel), Østerrike (Krampus), og i Nederland og Belgia (Zwarte Piet på nederlandsk). Le Père Fouettard er en dyster skikkelse kledd i svart som følger Sankt Nikolaus og slår barn som har oppført seg dårlig.
I Argentina, Uruguay og Brasil har innflytelsen fra fransk kultur på 1800-tallet navnet Papá Noel/Papai Noel fått rotfeste, i motsetning til for eksempel navnet Pai Natal i Portugal. I Tyrkia er det Noel Baba.
I cajun-kulturen i delstaten Louisiana i USA er en versjon av Papa Noël modellert etter julenissen, der han ankommer hjemmene i en pirogue slept av åtte alligatorer.[ I noen familier blir besøket hans etterfulgt av en skikkelse kalt La Christine på nyttårsaften med søtsaker og nøtter; det kan da være Jesusbarnet, i andre er La Christine ganske enkelt en annen betegnelse for julenissen.[


== Referanser ==
Hypobletus

Hypobletus er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Sør-Amerika og Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae
Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
Stammen Exosternini Bickhardt, 1914
Slekten Hypobletus Schmidt, 1896
Hypobletus almeidae (Lewis, 1899)
Hypobletus androyanus (Desbordes, 1916)
Hypobletus apicalis (Hinton, 1935)
Hypobletus aulacopygus (Desbordes, 1916)
Hypobletus delicatus (Lewis, 1899)
Hypobletus exhaustus (Schmidt, 1893)
Hypobletus fossistoma (Marseul, 1870)
Hypobletus frater (Schmidt, 1895)
Hypobletus furcula Bickhardt, 1914
Hypobletus goudoti (Desbordes, 1916)
Hypobletus incognitus (Schmidt, 1893)
Hypobletus instabilis (Thérond, 1956)
Hypobletus latiusculus (Schmidt, 1893)
Hypobletus leleupi (Thérond, 1965)
Hypobletus mitis (Lewis, 1906)
Hypobletus nepos (Desbordes, 1916)
Hypobletus nigritulus (Lewis, 1892)
Hypobletus orbatus Schmidt, 1896
Hypobletus ovas (Marseul, 1853)
Hypobletus parensis (Marseul, 1860)
Hypobletus pauliani (Thérond, 1960)
Hypobletus planipygus (Schmidt, 1895)
Hypobletus punctatifrons (Desbordes, 1916)
Hypobletus ridens (Marseul, 1860)
Hypobletus schmidti Bickhardt, 1914
Hypobletus semirufus (Lewis, 1891)
Hypobletus striatellus (Marseul, 1853)
Hypobletus subridens (Marseul, 1870)
Hypobletus taciturnus (Marseul, 1853)
Hypobletus tanzaniae (Thérond, 1975)
Hypobletus tuberculifrons (Lewis, 1898)


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Hypobletus i Encyclopedia of Life 
(en) Hypobletus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hypobletus hos ITIS 
(en) Hypobletus hos NCBI 
Hypobletus – detaljert informasjon på Wikispecies
Geomysaprinus

Geomysaprinus er en gruppe av (slekt) av biller som tilhører familien stumpbiller (Histeridae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (gjerne ca. 3 millimeter), bredt ovale, blanke, rødbrune til svarte stumpbiller. Oversiden er fint og nokså tett, men ujevnt punktert.


== Levevis ==
Artene kan ofte finnes i nærheten til gangene til jordekorn og andre gnagere, en er ogspå funnet sammen med bladskjærermaur.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det meste av USA og det sørlige Canada.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien speilstumpbiller, Saprininae Banchard, 1845) – 600 arter i 54 slekter, mange knyttet til sanddyner
Slekten Geomysaprinus Ross, 1940
Geomysaprinus audax (Casey, 1893)
Geomysaprinus belioculus (Marseul, 1862)
Geomysaprinus bicirculus (Marseul, 1870)
Geomysaprinus castanipennis (Fall, 1919)
Geomysaprinus cheyennensis (Casey, 1916)
Geomysaprinus copei (Horn, 1873)
Geomysaprinus floridae (Horn, 1873)
Geomysaprinus formicus (Hinton, 1935)
Geomysaprinus goffi Ross, 1940
Geomysaprinus lanei (McGrath and Hatch, 1941)
Geomysaprinus laramiensis (Casey, 1893)
Geomysaprinus moniliatus (Casey, 1916)
Geomysaprinus oblongus (Wenzel, 1944)
Geomysaprinus obscurus (J. L. LeConte, 1851)
Geomysaprinus obsidianus (Casey, 1893)
Geomysaprinus obsoletus (Casey, 1916)
Geomysaprinus paeminosus (J. L. LeConte, 1851)
Geomysaprinus parumpunctatus (J. L. LeConte, 1859)
Geomysaprinus pectoralis (J. L. LeConte, 1851)
Geomysaprinus pinorum (Casey, 1924)
Geomysaprinus posthumus (Marseul, 1855)
Geomysaprinus quaesitus (Lewis, 1888)
Geomysaprinus rugosifrons (Fall, 1919)
Geomysaprinus saulnieri Kovarik and Verity in Kovarik, Verity and Mitchell, 1999
Geomysaprinus subtropicus (Casey, 1924)
Geomysaprinus suffusus (Casey, 1916)
Geomysaprinus tibialis Ross, 1940
Geomysaprinus triangulifer (Marseul, 1855)


== Kilder ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Geomysaprinus i Encyclopedia of Life 
(en) Geomysaprinus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Geomysaprinus hos ITIS 
(en) Geomysaprinus hos NCBI 
Geomysaprinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Knecht Ruprecht

Knecht Ruprecht eller Rupert knekt var en gestalt som tidligere opptrådte i nordtyske juleopptog. I skriflige kilder kan han spores tilbake til 1600-yallet, da imidlertid til et juleopptor i Nürnberg, lenger sør i Tyskland.I sin mest drastiske versjon kan han ha oppstått som en slags tammere utgave av djevelen.I gamle tider kom Rupert knekt sammen med en vennligere skikkelse - se nedenfor. Senere er skikkelsens opprinnelige betydning nesten glemt, og Rupert knekt sammenblandes med Nikolaus eller den avledede julenissen.
Skikken er opprinnelig knyttet til kvelden før 6. desember, som er minnedagen for Den hellige Nikolaus i den katolske liturgiske kalender.
Rupert knekt kommer inn med et ris i hånden og en sukkertoppformet gråpapirshatt på hodet. Ofte er han kledt i brun og svart ulsterfrakk. Han holder en alvorlig skjennepreken for  barna for deres forseelser, som han regner opp sammen med straffetrusler. Dar han er like ved å bortføre de forskremte små barna, kommer i rett tid den milde, hvitkledde Kinkeljes (forvrengning av det tyske Kindlein Jesus, Jesusbarnet), som vel i til å begynne med blir vred når han får høre om de mange barnestrekene og vil gå sin vei, men som snart blir blidgjort, føyser bort Rupert og skjenker julegaver til barna, på den betingelse av at de for fremtiden retter sine feil. 
Dette juleoppogg oppgis ha på et og annrt hold etter tysk forbilde å ha blitt oppført også i Sverige.
Noen steder motsvares Rupert av Martin – som i Estland og Finland -, andre steder av Nikolaus.


== Litteratur ==
Werner Mezger: Sankt Nikolaus. Zwischen Kult und Klamauk. Schwabenverlag, Ostfildern 1993, ISBN 3-7966-0723-3.


== Referanser ==
Baranowskiella

Baranowskiella  er en slekt av fjærvinger. Det er bare kjent én art, som er Europas minste bille.


== Utseende ==
En bitteliten (0,45-0,55 millimeter), avlang, gulbrun fjærvinge. Antennene har en markert, tre-leddet klubbe. Hodet er rundet med nokså store fasettøyne, pronotum trapesformet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene, som dekker hele bakkroppen, er litt rundede, bredest i midten. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Arten lever i soppen seljekjuke (Phellinus conchatus), der den kryper rundt inne i sporegangene.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i Mellom- og Nord-Europa inkludert Norge.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien fjærvinger, Ptiliidae Heer, 1843
Underfamilien fjærvinger, Ptiliinae
Stammen Dvergfjærvinger, Nanosellini – omfatter de aller minste artene, små og slankbygde
Slekten Baranowskiella Sörensson, 1997
Baranowskiella ehnstromi Sörensson, 1997


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Baranowskiella i Encyclopedia of Life 
(en) Baranowskiella i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Baranowskiella hos Artsdatabanken 
(sv) Baranowskiella hos Dyntaxa 
(en) Baranowskiella hos Fauna Europaea 
(en) Baranowskiella hos NCBI 
(en) Kategori:Baranowskiella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Baranowskiella – detaljert informasjon på Wikispecies
Dasypelates

Dasypelates er en slekt av mycelbiller som særlig finnes knyttet til sopp og åtsler.


== Utseende ==
Små (gjerne ca. 2 millimeter), bredt ovale, fint hårete, halvblankt rødbrunlige til svarte mycelbiller. Oversiden er fint og tett punktert. Dekkvingene har tverrstripet mikroskulptur. Sidekantene av pronotum og dekkvinger danner en kontinuerlig kurve.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Chile.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien Camiarinae
Stammen Agyrtodini
Slekten Dasypelates Portevin, 1907
Dasypelates curvatus Salgado, 2011
Dasypelates gracilis Portevin, 1907
Dasypelates monticola Baranowski, 1993
Dasypelates nebulosus (Jeannel, 1957)


== Referanser ==


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of lifeSilfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Dasypelates i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dasypelates hos NCBI 
Dasypelates – detaljert informasjon på Wikispecies
Falne engler

Falne engler har flere betydninger:

Falne engler (album), album fra 1999 av Steinar Albrigtsen, Henning Kvitnes og Lynni Treekrem.
Falne engler (bok), norsk kriminalroman fra 1989 skrevet av Gunnar Staalesen.
Varg Veum: Falne engler, norsk miniserie fra 2008 basert på Staalesens bok med samme tittel.
Falne engler (TV-film), norsk tv-film fra 1966 sendt i Fjernsynsteatret.
Djupvikelva

Djupvikelva er ei elv i Nordkapp og Lebesby kommune i Finnmark. Den ligger på Sværholthalvøya og har utspring på nordsiden av Savzavárri. Elva munner ut i Djupvika, på østsiden av Porsangerfjorden og er 13,3 kilometer lang.
Et område på 2,6 km² mellom elvemunningen og samløpet med sideelva Saueelva er vernet som Djupvika naturreservat.


== Referanser ==
Haldis Kjomme Lid

Haldis Kjomme Lid (født 1969) er en norsk billedkunstner. Hun arbeider hovedsakelig med akrylmaleri og grafikk og arbeider med prosjekter og utstillinger i flere land. Hun har stilt ut bl.a. i New York, London, Roma og Milano.I 2017 ble hun antatt til Firenzebiennalen for samtidskunst. I 2019 fikk hun prisen «Cultura Identià» i Roma, og ble antatt til katalogen Leonardo Da Vinci − The Tribute i Milano. I 2020 fikk hun prisen «Premio internazionale Citta di New York», utdelt av magasinet «Effetto Arte».


== Referanser ==
Hårvikelva

Hårvikelva (nordsamisk: Vuohppejohka) er ei elv i Nordkapp kommune i Finnmark. Den ligger på Sværholthalvøya og har utspring på nordsida av fjellet Reatkavárri. Elva munner ut i Ytter-Hårvika, på østsida av Porsangerfjorden og er 11,3 kilometer lang.


== Referanser ==
Reatkavárri

Reatkavárri (nordsamisk) er et fjell i Lebesby og Nordkapp kommune i Finnmark. Det ligger på Sværholthalvøya, rundt 11 kilometer nordøst for bygda Kjæs.


== Referanser ==
Rokkmann

Rokkmann var i norsk tradisjon den første mannen som kom inn i stua etter at rokken var tatt i bruk etter jul. Han ble da «rokkmann» til kona eller jenta som satt og spann. Rokkmannen fikk da en gave av henne som satt ved rokken. Det kunne være strømpebånd, votter eller lignende. Noen steder kunne rokkmannen være et tegn på hvordan spinningen kom til å gå det kommende året. En rokkmann som var beruset kunne for eksempel være et dårlig tegn.


== Referanser ==
Rybinskiella

Rybinskiella er en slekt av biller som særlig finnes knyttet til åtsler.


== Utseende ==
Middelsstore, ovale, langbeinte, fint hårete, brunlige mycelbiller. Antennene er nokså tynne, vel halvparten så lange som kroppen, noe utvidet mot spissen og uten en avsatt klubbe. Hodet er rundet. Pronotum er rundet, ytterkanten danner ikke en kontinuerlig kurve med ytterkanten av de rundede dekkvingene, som er betydelige bredere enn pronotum og har fine punktstriper. Beina er nokså lange med kraftige sporer på leggene.


== Utbredelse ==
Artene lever i Sentral- og Øst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae Kirby, 1837
Stammen Cholevini
Understammen Catopina
Slekten Rybinskiella Reitter, 1906
Rybinskiella bodoana Reitter, 1913
Rybinskiella brancuccii J.Frank, 1988
Rybinskiella daurica (Motschulsky, 1845)
Rybinskiella heinzi J.Frank, 1994
Rybinskiella himalayica (Pic, 1908)
Rybinskiella kashmirensis (Pic, 1908)
Rybinskiella levushkini Iablokov-Khnzorian, 1970
Rybinskiella magnifica (Rybiński, 1902)
Rybinskiella murzini Růžička, 1994
Rybinskiella peninsularis Lafer, Nishikawa & Young Bok Cho, 2001
Rybinskiella spinosa J.Frank, 1988
Rybinskiella wittmeri J.Frank, 1988


== Referanser ==


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Rybinskiella i Global Biodiversity Information Facility 
Rybinskiella – detaljert informasjon på Wikispecies
Leonhardia

Leonhardia er slekt av mycelbiller som lever i huler.


== Utseende ==
Små (ca. 3 millimeter), blanke, blinde, brunrøde mycelbiller. De har et utseende typisk for insekter som lever i huler, med lange og tynne antenner og bein, reduserte eller helt manglende øyne, og bleke farger.


== Levevis ==
Artene lever i huler.


== Utbredelse ==
Artene forekommer i hulesystemer i Bosnia-Hercegovina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae
Stammen Leptodirini Lacordaire, 1854- ca. 185 slekter, maurlignende
Understammen Leptodirina
Slekten Leonhardia Reitter, 1901
Leonhardia delminiumica Nonveiller, Pavićević, Rada & Vujcic-Karlo, 2002
Leonhardia droveniki Perreau, 1999
Leonhardia hilfi Reitter, 1901
Leonhardia jajcensis S.Ćurčić & Rada, 2014
Leonhardia reitteri Breit, 1902
Leonhardia sebesicensis S.Ćurčić, Pavićević & Mulaomerović, 2018


== Referanser ==


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Leonhardia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Leonhardia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Spelaeobates

Spelaeobates er en slekt av mycelbiller.


== Utseende ==
Små, blanke, noe maurlignende, rødbrune mycelbiller. De har et utseende typisk for insekter som lever i huler, med lange og tynne antenner og bein, reduserte eller helt manglende øyne, og bleke farger.


== Levevis ==
Artene lever i huler.


== Utbredelse ==
Slekten lever i huler på Balkan (Kroatia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae
Stammen Leptodirini Lacordaire, 1854 - ca. 185 slekter, maurlignende
Understammen Spelaeobatina
Slekten Spelaeobates Muller, 1901
Spelaeobates bachofeni Breit, 1913
Spelaeobates czernyi Breit, 1913
Spelaeobates kraussi J.Müller, 1903
Spelaeobates novaki J.Müller, 1901
Spelaeobates peneckei J.Müller, 1903
Spelaeobates pharensis J.Müller, 1901


== Referanser ==


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Spelaeobates i Global Biodiversity Information Facility
Jamie Chadwick

Jamie Laura Chadwick (født 20. mai 1998 i Bath) er en britisk racerfører som kjører i Extreme E og W-serien. Hun vant førermesterskapet i W-serien i 2019 og 2021, og er testfører for det britiske Formel 1-laget Williams.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jamie Chadwick – Driver Database 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jamie Chadwick – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ottar Jakobsen

Ottar Jakobsen (født 1960 i Orkdal, oppvokst i Skien) er en norsk journalist (Dagbladet) og forfatter.


== Bibliografi ==
Historien om et avismord (2010), memoar
Utmarkshistorier (2013), noveller
Historier om det som var (2017), noveller
På fisking med Dagros (2021), noveller


== Kilder ==
Historien om et avismord (Baskerville forlag)
Maana Forlag
Arkiv Dagbladet, TA og Rjukan Arbeiderblad


== Referanser ==
Colenisia

Colenisia er en slekt av mycelbiller som særlig finnes knyttet til sopp.


== Utseende ==
Ganske små (1,3-2 millimeter), bredt ovale, rødbrune mycelbiller. Antennene er 11-leddete, de tre ytterste leddene danner en klubbe. Det åttende leddet er ganske lite, det sjuende litt forstørret. Hodet er kort og bredt, rundet. Pronotum er bredt rundet, det er en liten innskjæring mellom pronotum og de rundede dekkvingene, som har tverrstripet mikroskulptur og mangler punktstriper. Beina er middels lange, føttene fem-leddete på forbeina, fire-leddete på mellom- og bakbeina, det ytterste leddet omtrent så langt som de tre innerste til sammen.


== Levevis ==
Artene i underfamilien mycelbiller (Leiodinae) lever av og på sopp. Denne slekten finnes gjerne mellom soppangrepet løvstrø.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika, Indonesia, Australia, Ny-Caledonia og New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien mycelbiller (Leiodinae)
Stammen Pseudoliodini
Slekten Colenisia Fauvel, 1903


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Colenisia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Colenisia hos NCBI 
(en) Kategori:Colenisia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Colenisia – detaljert informasjon på Wikispecies
Phlaeopterus

Phlaeopterus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). Det er bare beskrevet én art.


== Utseende ==
Små til middelsstore (ca. 4-7 millimeter), litt flate, blanke, mørkbrunlige kortvinger. Hodet er rundet med små, utstående fasettøyne. Antennene er tynne, omtrent halve kroppslengden. Pronotum er rundet, bredere enn langt. Dekkvingene er forholdsvis lange, men dekker ikke de bakerste bakkroppsleddene, noe utvidete bakover. Bakkroppen er oval.


== Levevis ==
Denne arten kan finnes i mange ulike situasjoner, mellom løvstrø, på sopp, mellom mose og under stokker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika og det nordøstlige Asia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
Stammen Anthophagini Thomson, 1859
Slekten Phlaeopterus Motschulsky, 1853
Phlaeopterus bakerensis Mullen, Campbell & Sikes, 2018
Phlaeopterus brevipennis (Casey, 1893)
Phlaeopterus cascadiensis Hatch, 1957
Phlaeopterus castaneus (Casey, 1893)
Phlaeopterus cavicollis (Fauvel, 1878)
Phlaeopterus czerskyi (Shavrin, 2001)
Phlaeopterus elongatus Mullen, Campbell & Sikes, 2018
Phlaeopterus filicornis (Casey, 1886)
Phlaeopterus frosti Hatch, 1957
Phlaeopterus fusconiger Motschulsky, 1853
Phlaeopterus hatchi Mullen & Campbell, 2018
Phlaeopterus houkae Hatch, 1957
Phlaeopterus kavanaughi Mullen & Campbell, 2018
Phlaeopterus kootenayensis Hatch, 1957
Phlaeopterus lagrandeuri Hatch, 1957
Phlaeopterus loganensis Hatch, 1957
Phlaeopterus longipalpus (Casey, 1885)
Phlaeopterus obsoletus Mullen & Campbell, 2018
Phlaeopterus occidentalis Mullen & Campbell, 2018
Phlaeopterus olympicus Mullen & Campbell, 2018
Phlaeopterus rufitarsis (Casey, 1893)
Phlaeopterus smetanai Mullen & Campbell, 2018
Phlaeopterus stacesmithi Hatch, 1957


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phlaeopterus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Phlaeopterus hos Fossilworks 
(en) Phlaeopterus hos NCBI 
Phlaeopterus – detaljert informasjon på Wikispecies
Niphetodes

Niphetodes er en slekt av biller i familien kortvinger.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange og litt flate, brunrøde til mørke kortvinger med tydelige punktøyne i pannen. Hodet er forholdsvis stort, pronotum gjerne nokså smalt. Dekkvingene er gjerne lange til kortvinger å være, men dekker ikke hele bakkroppen. Oversiden er kraftig og ganske tett punktert.


== Levevis ==
De fleste artene lever på bakken, mellom løvstrø eller lignende. Mange av disse artene lever i kalde områder, som taiga og tundra.


== Utbredelse ==
Slekten lever i Europa (Romania, Ukraina).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien punktøyekortvinger, Omaliinae Macleay, 1825
Stammen Coryphiini Jacobson, 1908
Understammen Coryphiina Jacobson, 1908
Slekten Niphetodes Miller, 1868Niphetodes kreissli Zerche, 1990
Niphetodes redtenbacheri Miller, 1868
Niphetodes schoenmanni Zerche, 1990
Niphetodes semicarinatus Zerche, 1990
Niphetodes spaethi Ganglbauer, 1900


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Niphetodes i Global Biodiversity Information Facility 
Niphetodes – detaljert informasjon på Wikispecies