jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jernkronen

Jernkronen (italiensk: Corona di ferro) er en middelaldersk krone som de  langobardiske konger lot seg krone med. Kronen forvares i byen  Monzas katedral i nærheten av Milano. Kronen er både et relikvarium og et av de eldste kongelige insignier i Europa. Den er drøyt 15 centimeter i diameter og har en omkrets på omkring 56 centimeter.
Etter den tradisjonelle oppfatningen ble jernkronen benyttet fra slutten av 500-tallet, og senere av Karl den store, de fleste romerske konger helt til Karl V og i1805 av Napoleon I og i 1838 keiser Ferdinand I av Østerrike da disse ble kronet i egenskap av regenter over Lombardia.
Jernkronen består av en seksdelt grønnemaljert gullring uten spisser, 8 centimeter bred og besatt med edelsteiner og gyldne blomster.  Den har fått sitt nvmn av den smale jernringen som finnes inne i gullringen. Denne jernring skal, ifølge legenden, ha vært smidd av en nagle i Kristi kors og ha blitt innsatt i kronen av den langobardiske prinsesse Teodolinda (593). Naglene skal ha blitt gjenfunnet av Konstantin den stores mor sankta Helena da hun i som det sies i annen legende fant det sanne kors. 
Senere undersøkelser er blitt sagt sagt å påvise at jernkronen skulle datere seg fra 800-tallet og opprinnelig ha vært en armring. Enda ferskere analyser har påvist at kronen heller ikke inneholder noe jern.Da Napoleon lot seg krone med jernkronen innstiftet han Jernkroneordenen.


== Referanser ==


== Kilder ==
(sv) Järnkronan i Nordisk familjebok (2. utgave, 1910)
"crown", Encyclopedia Britannica 1913
Generisk attributtprofil

Generisk attributtprofil, forkortet GATT (engelsk: Generic Attribute Profile), definerer hvordan to Bluetooth Low Energy-enheter kommuniserer med hverandre. Definisjonen er et rammeverk bygd på toppen av en generisk dataprotokoll kalt Attributtprotokollen (ATT) (engelsk: Attribute Protocol), en protokoll som er optimalisert for å kjøre på Bluetooth Low Energy-enheter. Dette kalles noen ganger for GATT/ATT.


== Referanser ==
Ullisjaure

Ullisjaure (sørsamisk: Ulliesjaevrie) er en innsjø i Storuman kommune i Lappland i Lappland, Sverige. Innsjøen inngår i Umeälvens avrenningsområde. Innsjøen har et areal på 4.62 km2 og ligger 427,1 meter over havet. Innsjøen tappes av vassdraget Långvattsbäcken (Ullisbäcken).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ullisjaure på VISS
Enrique Múgica

Enrique Múgica Herzog (født i 20. februar 1932 i San Sebastián i Spania, død 10. april 2020 i Barcelona) var en spansk advokat og politiker for Partido Socialista Obrero Español (PSOE). Han var sitt lands justisminister fra 1988 til 1991.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Múgica kom fra den baskiskdominerte landsdelen Guipúzcoa. Hans far var baskisk fiolinist; han ble drept i den spanske borgerkrig. Moren var fransk jøde av polsk bakgrunn. Hans bror Fernando ble drept av ETA-separatister i februar 1996.Múgica var elev på marianistenes kollegium Santa María i San Sebastián. Han tok lisensgraden i rettsvitenskap ved Universidad de Madrid, Det var på den tiden at han ble en uttrykt kritiker av Francisco Francos regime. I februar 1956 deltok han i studenturoligheter og ble av den grunn fengslet for tre måneder. Senere satt han igjen fengslet, fire ganger i løpet av en periode på to og et halvt år, på grunn av sin politiske aktivisme.


=== Politisk virke ===
Han var i 1977 en av nygrunnleggerne av det lenge forbudte Partido Socialista Obrero Español (PSOE, Det spanske sosialistiske arbeiderparti). I 1977 ble han dessuten medlem av Congreso de los Diputados de la Transición, forsamlingen som ledet landet i overgangen mellom francotiden og et nytt styresett.
Han var justisminister i perioden 1988–1991. I sin periode sørget han for opprettelsen av diplomatiske forbindelser mellom Spania og Israel. En lov mot anonyme selskaper ble vedtatt, og det ble gjennomført strafferettsreformer som skulle munne ut i dannelsen av Juzgados de lo Penal. Han gikk kraftig ut mot insubordinasjonsbevegelsen mot den militære verneplikt, og erklærte at han ville utløse rettslige sanksjoner mot dem som under dekke av militærnekting av samvittighetsgrunner søkte å destabilisere den demokratiske stat og som ble støttet av radikale og voldelige elementer.Han var dessuten deputert kongressmann (for valgdistriktet Gipuzkoa; 1977–2000) og Spanias ombudsmann (2000–2010).Han døde 10. april 2020 som følge av covid-19 i Barcelona, i en alder av 88 år.


== Referanser ==
Redningsinnsats til sjøs

Redningsinnsats til sjøs (RITS) er en norsk ordning der spesialgrupper fra utvalgte brannvesen kan settes ombord på en havarist enten fra sjøen eller fra luften. RITS er primært ment som en bistand til redning av liv i de tilfelle hvor en ulykke er av så stort omfang at skipets besetning ikke er i stand til å håndtere den alene. RITS ble etablert etter brannkatastrofen på «Scandinavian Star». Det er Hovedredningssentralen som anviser RITS-innsats.
Syv brannvesen har opptrent personell med særlig kompetanse og trening for å utøve RITS. Beredskapen kjennetegnes ved at det årlig gjennomføres trening sammen med redningshelikoptre, Hovedredningssentralen, Kystvakten, Redningsselskapet og rederier. Det gjennomføres både trening ved at RITS-mannskap settes om bord på ferger fra helikopter eller båt, og kurs og samtrening med skipets eget mannskap.
Fra 2010 har staten hatt en avtale med Oslo brann- og redningsetat, Larvik brann og redning, Rogaland Brann og Redning IKS, Bergen brannvesen, Ålesund brannvesen, Salten Brann IKS og Tromsø brann og redning.


== Referanser ==
Kejsarn av Portugallien (1944)

Kejsarn av Portugallien er en svensk film fra 1944, i regi av Gustaf Molander. Litterært forelegg er Selma Lagerlöfs roman Kejsarn av Portugallien, som ble utgitt i 1914. Hovedrollene spilles av Victor Sjöström, Gunn Wållgren, Karl-Arne Holmsten og Hilda Borgström.


== Handling ==
Den fattige bonden Jan begynner å bli veldig gammel, når han blir far til datteren Klara Gulla. Først ser han på det nyfødte barnet som en byrde. Men så snart han holder den nyfødte i armene, blir han overlykkelig.
Jan gjør alt som står i hans makt for å gi datteren et best mulig liv. Men etter at Klara forlater barndomshjemmet sitt som ung voksen, kan Jan ikke komme over å miste henne.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Victor Sjöström - Jan Andersson i Skrolycka, "kejsar Johannes av Portugallien"
Gunn Wållgren - Klara Gulla, "Klara Fina Gulleborg", Jans datter
Karl-Arne Holmsten - August där Nol
Hilda Borgström - mor i Falla
Olof Winnerstrand - Agrippa Prästberg
Holger Löwenadler - Lars Gunnarsson
Märta Ekström - Katrina, Jans hustru
Marianne Löfgren - Jenny
Sture Lagerwall - Johan Agaton Holm, knalle
Hugo Björne - kapten på Lübeckbåten
Carl Ström - Erik i Falla
Sten Lindgren - riksdagsmannen
Göran Öhrström - handlarns Emil
Josua Bengtson - prosten
Olof Sandborg - Swartling


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kejsarn av Portugallien på Internet Movie Database 
(no) Kejsarn av Portugallien hos Filmfront 
(sv) Kejsarn av Portugallien i Svensk Filmdatabas
Caraguata

Caraguata er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 38 arter.


== Utseende ==
Middelsstore (4-9 millimeter), ovale, matte, gulbrune eller rødbrune bladbiller. Oversiden er kledt med fine, korte hår. Antennene er for det meste svarte, de innerste leddene rødlige, omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er trapesformet, dekkvingene nokså jevnbrede.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Galerucini
slekten Caraguata Bechyné, 1954
Caraguata angulicollis (Bowditch, 1923)
Caraguata apleurica Bechyné & Bechyné, 1970
Caraguata approximata (Baly, 1879)
Caraguata atricornis (Clark, 1865)
Caraguata bella (Bechyne, 1951)
Caraguata brasilien (Bowditch, 1923)
Caraguata carbonaria (Clark, 1865)
Caraguata circumcincta (Clark, 1865)
Caraguata crassicornis Bechyne, 1958
Caraguata discoidalis (Bowditch, 1923)
Caraguata fiebrigi Bechyne, 1956
Caraguata flavocincta (Clark, 1865)
Caraguata foveicollis (Jacoby, 1886)
Caraguata fuscescens (Clark, 1865)
Caraguata guaporensis (Bechyne, 1958)
Caraguata guatemalensis (Jacoby, 1892)
Caraguata hebes (Erichson, 1847)
Caraguata hoegei (Jacoby, 1892)
Caraguata lorcha Bechyne, 1958
Caraguata mantiqeira Bechyne, 1958
Caraguata mexicana (Jacoby, 1886)
Caraguata nigricornis (Clark, 1865)
Caraguata nigroviridis Bechyne, 1956
Caraguata olivina Bechyné & Bechyné, 1969
Caraguata onca Moura, 2016
Caraguata ovalis Bechyne, 1956
Caraguata pallida (Jacoby, 1886)
Caraguata punctifrons (Weise, 1921)
Caraguata rodina (Bechyne, 1963)
Caraguata romani (Weise, 1921)
Caraguata sanguinicollis (Clark, 1865)
Caraguata semiviridis (Jacoby, 1892)
Caraguata soror (Weise, 1921)
Caraguata sublimbata (Baly, 1879)
Caraguata subvittata (Bowditch, 1923)
Caraguata tarsalis (Bowditch, 1923)
Caraguata trinidadensis (Bechyne, 1956)
Caraguata trochanterica Bechyné & Bechyné, 1969


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Caraguata i Encyclopedia of Life 
(en) Caraguata i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Caraguata hos NCBI 
Caraguata (Chrysomelidae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Hart Island

Hart Island er ei øy som ligger like øst for City Island i Long Island-sundet på østsida av bydelen The Bronx i New York i USA. Den 0,4 kvadratkilometer store øya brukes som byen New Yorks fattiggravsted, der de døde legges i massegraver.


== Historie ==
Siwanoy-indianerne solgte øya til Thomas Pell i 1654.I 1775 brukte britiske kartografer navnet Heart Island i 1775, men bare to år seinere var forma Hart Island i bruk. Hart er da sannsynligvis ei forvrenging av Heart, men er også forklart med mulige planer om å anlegge en viltpark (hart på engelsk betyr hjort).  I 1774 blei øya kjøpt av Oliver Delancey. Han mente den hadde form som et par briller og kalte den Spectacle Island, men navnet Hart Island har hengt ved.
Under den amerikanske borgerkrigen blei øya tatt i bruk som rekruttskole og det blei bygd forlegning for framtidige krigsfanger.  2-3000 rekrutter gjennomgikk opplæring på øya samtidig og totalt fikk over 50.00 soldater opplæring på Hart Island. Under borgerkrigen var øya også midlertidig gravplass for den føderale regjeringa. 


== Fattiggravsted ==
Arkitekten Charles C. Haight solgte øya til byen New York i 1869. Det blei da anlagt fattiggravsted nord på øya. Samme år som øya gikk over til byen New Yorks eierskap, blei den første sivilpersonen gravlagt på øya. Siden den gang er over en million døde gravlagt på Hart Island.Da gulfeber spredte seg i New York i 1870, blei sørdelen av øya brukt til å isolere smitta personer. Hart Island er i årenes løp brukt til forskjellige andre formål og har husa blant anna skoleheim, fattighus og sinnssjukehus. I 1895 blei et fengsel satt opp på øya.
Under den andre verdenskrig blei øya brukt til forlegning for personell fra marinen. Fangene blei da flytta til Riker's Island. Tyske krigsfanger blei også holdt på øya under andre verdenskrig. Etter andre verdenskrig og fram til 1961 fantes det et luftvernanlegg utstyrt med Nike-missiler på Hart Island.Øya er fortsatt fattiggravsted for byen New York. Siden 1980 er 68.955 døde gravlagt i massegraver på Hart Island.  Det dreier seg om uidentifiserte personer, dødfødte og avdøde som ingen pårørende gjør krav på og som gravlegges i massegraver på øya. Fengselsinnsatte benyttes til gravleggingen. Voksne legges i graver på 150, småbarn i graver på 1000.Lenge var Hart Island underlagt fengselsvesenet, New York City Department of Correction, men i 2019 bestemte New York City Council at øya skulle overføres til New York City Department of Parks and Recreation, som overtar forvaltninga fra 1. juli 2021.


== Referanser ==
Cochabamba (bille)

Cochabamba er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 10 arter.


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Luperini Gistel, 1856
slekten Cochabamba Bechyné, 1955
Cochabamba chacoensis (Bowditch, 1911)
Cochabamba chrysopleura (Harold, 1875)
Cochabamba diversicolor (Baly, 1890)
Cochabamba erythrodera (Baly, 1879)
Cochabamba marginata (Harold, 1875)
Cochabamba mera (Bechyne, 1956)
Cochabamba polychroma Bechyne, 1956
Cochabamba rugulosa (Baly, 1886)
Cochabamba variolosa (Jacoby, 1878)
Cochabamba volxemi (Balý, 1889)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cochabamba (bille) i Encyclopedia of Life 
(en) Cochabamba (bille) i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cochabamba (bille) hos NCBI 
Cochabamba – detaljert informasjon på Wikispecies
Gynandrobrotica

Gynandrobrotica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 31 arter.


== Utseende ==
Middelsstore, blanke, ofte gule, røde og svarte bladbiller. Hode og pronotum er gjerne rødoransje, dekkvingene svarte med gule tegninger. Antennene er tynne og noe over halvparten så lange som kroppen, som er litt pæreformet.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Luperini Gistel, 1856
slekten Gynandrobrotica Bechyné, 1955
Gynandrobrotica arcania Bechyne, 1958
Gynandrobrotica beata (Baly, 1886)
Gynandrobrotica bella (Baly, 1886)
Gynandrobrotica bifasciata (Jacoby, 1887)
Gynandrobrotica cavicpes (Baly, 1889)
Gynandrobrotica clypeata (Baly, 1886)
Gynandrobrotica conchula (Erichson, 1847)
Gynandrobrotica deliciosa (Baly, 1886)
Gynandrobrotica equestris (Fabricius, 1787)
Gynandrobrotica excelsa (Baly, 1889)
Gynandrobrotica fenestrata (Baly, 1886)
Gynandrobrotica gestroi (Baly, 1889)
Gynandrobrotica guerreroensis (Jacoby, 1892)
Gynandrobrotica huacapistana Bechyne, 1958
Gynandrobrotica imitans (Jacoby, 1879)
Gynandrobrotica jekelii (Baly, 1886)
Gynandrobrotica jucunda (Baly, 1886)
Gynandrobrotica lepida (Say, 1835)
Gynandrobrotica mimula (Harold, 1875)
Gynandrobrotica nigrodorsata (Jacoby, 1889)
Gynandrobrotica nigrofasciata (Jacoby, 1878)
Gynandrobrotica parambaensis (Bowditch, 1912)
Gynandrobrotica quadriplagiata (Boheman, 1859)
Gynandrobrotica scapularis (Boheman, 1859)
Gynandrobrotica sordidipennis (Baly, 1889)
Gynandrobrotica stevensi (Baly, 1886)
Gynandrobrotica strouhali Bechyne, 1958
Gynandrobrotica subsimilis (Baly, 1891)
Gynandrobrotica variabilis (Jacoby, 1887)
Gynandrobrotica ventricosa (Jacoby, 1878)
Gynandrobrotica vogli Bechyne, 1956
Gynandrobrotica xanthoptera (Baly, 1886)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av en art, kanskje G. jucunda
(en) Gynandrobrotica i Encyclopedia of Life 
(en) Gynandrobrotica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gynandrobrotica hos NCBI 
(en) Kategori:Gynandrobrotica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gynandrobrotica – detaljert informasjon på Wikispecies
Yingaresca

Yingaresca er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 51 arter .


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 5 - 6 millimeter), avlange, matte, mørkbrune bladbiller med lysere lengdestriper. Antennene er nokså kraftige, noe over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er mye bredere enn langt, rundet firkantet, mye smalere enn de jevnbrede dekkvingene.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, gjerne på familien Boraginaceae.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Galerucini
slekten Yingaresca Bechyné, 1956
Yingaresca absimilis (Weise, 1921)
Yingaresca amabilis (Jacoby, 1892)
Yingaresca amazonica (Weise, 1921)
Yingaresca batesi (Bowditch, 1923)
Yingaresca bohiensis (Bowditch, 1923)
Yingaresca bowditchi (Blackwelder, 1923)
Yingaresca brevicollis (Blake, 1934)
Yingaresca brevivittata (Blake, 1968)
Yingaresca cabrerae Moura, 2016
Yingaresca chrysura (Blake, 1939)
Yingaresca colasi Bechyne, 1956
Yingaresca conifera Bechyne, 1956
Yingaresca constanzae (Blake, 1939)
Yingaresca cyclopea (Blake, 1934)
Yingaresca devota (Erichson, 1847)
Yingaresca difficilis (Bowditch, 1923)
Yingaresca echinoderma Bechyne, 1956
Yingaresca freyi (Bechyne, 1956)
Yingaresca fulvonigra (Faimaire, 1884)
Yingaresca fuscomaculata (Jacoby, 1886)
Yingaresca hexarhabdota (Blake, 1965)
Yingaresca holosericea (Bowditch, 1923)
Yingaresca inaequalis (Weise, 1924)
Yingaresca jamaicensis (Blake, 1965)
Yingaresca labida (Erichson, 1847)
Yingaresca laticollis (Bechyne & Bechyne, 1962)
Yingaresca limonensis (Bechyné, 1997)
Yingaresca maculipennis (Bowditch, 1923)
Yingaresca maculipes (Blake, 1930)
Yingaresca magdalia (Bechyné, 1997)
Yingaresca melanocephala (Blake, 1959)
Yingaresca nerea Bechyne & Bechyne, 1962
Yingaresca obliterata (Olivier, 1808)
Yingaresca obsurofasciata (Jacoby, 1890)
Yingaresca ornata (Jacoby, 1889)
Yingaresca orthodera (Blake, 1934)
Yingaresca oteroi (Blake, 1934)
Yingaresca pauperata (Blake, 1934)
Yingaresca pereirai (Bechyne, 1956)
Yingaresca poeciloptera (Bechyne, 1956)
Yingaresca scurrilis (Bechyne, 1956)
Yingaresca spiloptera (Blake, 1959)
Yingaresca terminalis (Jacoby, 1892)
Yingaresca transversicollis (Jacoby, 1886)
Yingaresca varicornis (Weise, 1885)
Yingaresca venustula (Suffrian, 1867)
Yingaresca volatilis (Bechyne & Bechyne, 1961)
Yingaresca wolcotti (Bryant, 1924)
Yingaresca zezia (Bechyne, 1956)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Yingaresca brevivittata
(en) Yingaresca i Encyclopedia of Life 
(en) Yingaresca i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Yingaresca hos ITIS 
(en) Yingaresca hos NCBI 
Yingaresca – detaljert informasjon på Wikispecies
Zischkaita

Zischkaita er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 9 arter .


== Utseende ==
Middelsstore, avlange bladbiller, gjerne gulaktige med svarte dekkvinger.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Galerucini
slekten Zischkaita Bechyné, 1956
Zischkaita boliviensis Bechyne, 1956
Zischkaita bucki (Bechyné & Bechyné, 1962)
Zischkaita caapura Moura, 2005
Zischkaita jeronymia Bechyne, 1958
Zischkaita pilifera (Weise, 1921)
Zischkaita pubipennis Bechyne, 1958
Zischkaita serrana Moura, 2003


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zischkaita i Encyclopedia of Life 
(en) Zischkaita i Global Biodiversity Information Facility 
Zischkaita – detaljert informasjon på Wikispecies
Hamushia

Hamushia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 2 arter .


== Utseende ==
Små, noe brede, blanke, svarte bladbiller, dekkvingene har fire rødoransje eller hvite flekker.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Artene er bare kjent fra Japan.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Hylaspini Chapuis, 1875
Slekten Hamushia Chûjô, 1956
Hamushia eburata (Harold, 1879)
Hamushia konishii Chûjô, 1956


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Hamushia sp.
(en) Hamushia i Encyclopedia of Life 
(en) Hamushia i Global Biodiversity Information Facility 
Hamushia – detaljert informasjon på Wikispecies
Rettshjelploven

Rettshjelploven (fullt navn lov om fri rettshjelp) er en norsk lov som ble vedtatt i 1980 og trådte i kraft i 1981.
Loven fastsetter regler for fri rettshjelp, som er en sosial støtteordning med formål å sikre nødvendig juridisk bistand til personer som ikke selv har økonomiske forutsetninger for å kunne ivareta et rettshjelpsbehov av stor personlig og velferdsmessig betydning. Fri rettshjelp betales helt eller delvis av staten.Fri rettshjelp kan gis som:

fritt rettsråd
fri sakførsel
fritak for rettsgebyrFri rettshjelp omfatter ikke bistand som dekkes av andre ordninger eller som kan erstattes på annen måte, herunder gjennom oppnevnelse av forsvarer eller bistandsadvokat i straffesaker etter straffeprosessloven.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lovdata
Aristobrotica

Aristobrotica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 17 arter.


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 6-7 millimeter), avlange, blanke, gjerne gulrøde bladbiller. Hodet har nokså store, utstående fasettøyne. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rektangulært, dekkvingene jevnbrede.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. A. angulicollis har også blitt observert å ete døde eller skadede insekter (plasterbiller).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen, fra Panama i nord til det sørlige Brasil i sør.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Luperini Gistel, 1856
slekten Aristobrotica Bechyné, 1956
Aristobrotica allardi (Jacoby, 1887) - Panama
Aristobrotica angulicollis (Erichson, 1878) - vidt utbredt i det nordlige Sør-Amerika
Aristobrotica belemea (Gahan, 1891) - Brasil
Aristobrotica capillosa Moura, 2011 - Brasil
Aristobrotica conformis (Gahan, 1891) - Colombia, Fransk Guyana, Brasil
Aristobrotica delecta (Gahan, 1891) - Brasil
Aristobrotica discreta (Weise, 1921) - Brasil
Aristobrotica excisa (Weise, 1921) - Brasil
Aristobrotica flavonotata (Jacoby, 1880) - Ecuador
Aristobrotica marginipennis (Gahan, 1891) - Brasil
Aristobrotica mirapeua Moura, 1997 - Brasil
Aristobrotica nigrovittulata (Baly, 1886) - Colombia, Venezuela, Brasil
Aristobrotica paraensis (Baly, 1886) - Brasil
Aristobrotica proba (Weise, 1921) - Brasil
Aristobrotica spectabilis (Baly, 1891) - Peru, Brasil
Aristobrotica steinheili (Baly, 1886) - Colombia
Aristobrotica zelota (Gahan, 1891) - Brasil


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aristobrotica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aristobrotica hos NCBI 
Aristobrotica – detaljert informasjon på Wikispecies