jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aleksandr Mitta

Aleksandr Mitta (Алекса́ндр Нау́мович Митта́, Aleksandr Naumovitsj Mitta; født 1933 i Moskva i Sovjetunionen) var en sovjetisk regissør, manusforfatter og skuespiller.


== Filmografi (utvalg) ==
1961 – Moj drug, Kolka! (Друг мой, Колька!)
1962 – Bez strakha i uprjoka (Без страха и упрёка)
1965 – Zvonjat, otkrojte dver (Звонят, откройте дверь)
1970 – Gori, gori, moja zvezda (Гори, гори, моя звезда)
1972 – Totsjka, totsjka, zapjataja... (Точка, точка, запятая...)
1974 – Moskva, ljubov moja (Москва, любовь моя)
1976 – Skaz pro to, kak tsar Pjotr arapa zjenil (Сказ про то, как царь Пётр арапа женил)
1980 – Ekipazj (Экипаж)
1983 – Skazka stranstvij (Сказка странствий)
1988 – Sjag (Шаг)
1991 – Zaterjannyj v Sibiri (Затерянный в Сибири)
2014 – Sjagal - Malevitsj (Шагал — Малевич)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Mitta på Internet Movie Database 
(sv) Aleksandr Mitta i Svensk Filmdatabas 
(fr) Aleksandr Mitta på Allociné 
(en) Aleksandr Mitta på AllMovie 
(en) Aleksandr Mitta hos The Movie Database
Eugene John Gerber

Eugene John Gerber (født 30. april 1931 i Kingman i Kansas i USA; død 29. september 2018 i Wichita i Kansas) var en amerikansk katolsk prelat og biskop av Wichita i Kansas.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Eugene John Gerber var sønn av Cornelius John og Lena Marie (neé Tiesmeyer) Gerber. han studerte først administrasjon ved Wichita State University. Fra 1955 til 1959 studerte han filosofi og teologi ved St.-Thomas av Aquinas-seminaret i Denver


=== Prest ===
Den  19. mai 1959 ble han presteviet av biskop Mark Kenny Carroll for bispedømmet Wichita. Han arbeidet  i en rekke stillinger i bispedømmets kurie, blant annet som kansellist.


=== Biskop ===
Pave Paul VI utnevnte ham den 16. oktober 1976 til biskop av Dodge City. Biskopen av Wichita, David Monas Maloney, bispeviet ham den 14. desember samme år; medkonsekranter var Marion Francis Forst, hjelpebiskop i Kansas City i Kansas, og Richard Charles Patrick Hanifen, hjelpebiskop i Denver.
Den 17. november 1982 ble han utnevnt til biskop av Wichita av pave Johannes Paul II; den 9. februar året etter ble han innført i sitt embede. Han fikk Thomas J. Olmsted som koadjutorbiskop i april 1999. Johannes Paul II innvilget den 4. oktober 2001 hans tidlige avskjedssøknad. Etter dette var han kapellan for de uskodde karmelitternonner og åndelig veileder for prester.
I 2018 fikk biskop Gerber et hjerteinfarkt mens han kjørte sin nye Toyota Highlander fra I-135 til 13th Street i Wichita. Han døde samme dag, den 29. september.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1829
Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1873
Kardinal Giovanni Simeoni (1816-1892) *1875
Kardinal Antonio Agliardi (1832-1915) *1896
Kardinal Basilio Pompilj (1858-1931) *1911
Kardinal Adeodato Giovanni Piazza (1884-1957) *1930
Kardinal Egidio Vagnozzi  (1906-1980) *1949
Biskop David Monas Maloney  (1912-1995) *1961
Biskop Eugene John Gerber  (1931-2018) *1976


== Referanser ==
Kistnerella

Kistnerella er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Levevis ==
Denne slekten er sterkt knyttet til termitter og lever i tuene deres.


== Utbredelse ==
Slektenn er utbredt i Sørøst-Asia (Selangor, Malaysia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Aleocharini Fleming, 1821 – 26 arter i Norge
Understammen Compactipediina Kistner, 1970Slekten Kistnerella Kanao & Maruyama, 2011Kistnerella malayensis Kanao & Maruyama, 2011


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kistnerella i Global Biodiversity Information Facility 
Kistnerella – detaljert informasjon på Wikispecies
Vetsjera na khutore bliz Dikanki

Vetsjera na khutore bliz Dikanki (originaltittel: Вечера на хуторе близ Диканьки) er en sovjetisk film fra 1961 regissert av Aleksandr Rou.


== Skuespillere ==
Aleksandr Khvylja som Tsjub
Ljudmila Myznikova som Oksana
Jurij Tavrov som Vakula
Ljudmila Khitjaeva som Solokha
Sergej Martinson som Osip


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vetsjera na khutore bliz Dikanki på Internet Movie Database 
(nl) Vetsjera na khutore bliz Dikanki på MovieMeter 
(en) Vetsjera na khutore bliz Dikanki på AllMovie 
(en) Vetsjera na khutore bliz Dikanki på Turner Classic Movies 
(en) Vetsjera na khutore bliz Dikanki på Rotten Tomatoes
Mehdi Tehrani

Mehdi Mirza Mehdi Tehrani (født 13. mars 1970 i Teheran) er en journalist, historiker, filmkritiker og tidligere marinesoldat fra den iranske hæren under Iran-Irak-krigen.Han har tre tiår med aktivitet innen filmkritikk og kinohistoriografi, og er for tiden professor i filmvitenskap ved Universitetet i Teheran, Fakultet for kunst. Han var medlem av aldersgrenserådet for kinofilmer fra 24. september 2020 til 21. november 2021.Mehdi Mirza Mehdi Tehrani er sjefen for 1. bataljon av Dykkerenheten, og en av de 17 overlevende veteranene fra denne avdelingen med 500 mann i operasjon Karbala 4 i Iran-Irak-krigen.


== Utdanningsbakgrunn ==
Mirza Mehdi Tehrani studerte grunnleggende oversettelse og historigrafi under Reza Seyed Hosseini og historien om kino og kinostudier under Arthur Asa Berger, Akbar Alemi, Arthur Knight og Christine Ross.Han har en doktorgrad i film- og visuelle mediestudier (avhandlingstittel: Innvirkningen av lokal journalistikk på britisk kino i de to siste årene av andre verdenskrig. Veileder: Christine Ross, Arthur Asa Berger) fra McGill Universitys kunstskole.


== Militærhistorie i Iran-Irak-krigen ==
Mehdi Tehrani er den yngste og siste sjefen for Muhammad Rasoolullahs kamil-bataljon i 27. divisjon i Iran-Irak-krigen.


== Referanser ==
Mir vkhodjasjtsjemu

Mir vkhodjasjtsjemu (originaltittel: Мир входящему) er en sovjetisk film fra 1961, regissert av Aleksandr Alov og Vladimir Naumov.


== Handling ==
Løytnant Ivlev fra den røde armé skal begynne sin tjeneste i Berlin noen dager før Tysklands overgivelse under andre verdenskrig. I byen ødelagt av konflikt oppdager soldatene en gravid kvinne, en tysker. Ledelsen for avdelingen deres bestemmer seg for å hjelpe kvinnen med å komme seg til et sykehus. Løytnant Ivlev får ordre om å følge den gravide tyske kvinnen.
Som et resultat av den lange og strabasiøse reisen har hovedpersonen modnet, og blitt en helt annen person. Sammen med sjåføren, en soldat fra den amerikanske hæren Ivlev møtte underveis, hjelper de den tyske kvinnen videre - og de forsøker å bringe henne og det nyfødte barnet til et tryggere område.


== Skuespillere ==
Viktor Avdyushko som Ivan Yamshchikov
Aleksandr Demyanenko som Shura Ivlev
Stanislav Khitrov som Pavel Vasilyevich Rukavitsyn
Lidiya Shaporenko som Barbara, en tysker.
Vera Bokadoro som en fransk kvinne.
Nikolai Grinko som en amerikansk sjåfør.
Nikolai Timofeyev som bataljon-kommandør.
Izolda Izvitskaya som Klava.
Andrei Fajt som en serber
Aleksandr Kuznetsov som Slava (ukreditert)
Stepan Krylov som oberstløytnant Chernyayev.
Vladimir Marenkov som en formann.
Erwin Knausmüller som en tysk offiser.
Nikolai Khryashchikov som en skadet mann i Zwickau


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mir vkhodjasjtsjemu på Internet Movie Database 
(sv) Mir vkhodjasjtsjemu i Svensk Filmdatabas 
(en) Mir vkhodjasjtsjemu på AllMovie 
(en) Mir vkhodjasjtsjemu på Turner Classic Movies
Planeta bur

Planeta bur (originaltittel: Планета бурь) er en sovjetisk film fra 1961, regissert av Pavel Klusjantsev.


== Handlingsreferat ==
Tre sovjetiske romskip, Sirius, Vega og Capella, er på vei fra Lunar Station 7 for den første menneskelige landingen på Venus og den første utforskningen av planeten. Men Capella blir plutselig truffet av en stor meteor og blir fullstendig ødelagt. Dette dreper også hele mannskapet om bord. Etter å ha sørget over tapet av vennene deres, fortsetter de resterende to skipene, Sirius og Vega, videre, selv om det planlagte oppdraget egentlig krevde tre romskip. En erstatning, Arcturus, skal bli sendt fra jordkloden, men skal ikke komme frem før cirka to måneder senere.
Kosmonautene om bord på Sirius (Ilya, Roman og Alyosha) og om bord på Vega (Ivan og Allan og Masha) er alle enige om at det er bedre å fortsette med landing og utforskning enn å vente i to måneder på Arcturus. Så Ivan og Allan, med sin store robot-assistent «John» reiser videre mot Venus. I mellomtiden skal Masha gå i bane for å overvåke kommunikasjonen mellom romskipene og bakkemannskapene på planeten. Men all kontakt med Masha går tapt, etter at de to andre lander i en tåkete myr.
Kort tid senere blir Aloysha plutselig angrepet og dratt mot en stor kjøttetende plante, men han blir raskt reddet av Ilya og Roman. Men senere får de øye på en gigantisk brontosaur-lignende skapning, som en av mennene raskt tar en blodprøve fra halen. Ivan og Allan sammen med roboten John, blir plutselig angrepet i sumpen av flere tyrannosaur-lignende dyr i menneske-størrelse. De må også unnslippe et angrep fra en stor flygende Pterosauria-lignende skapning.
Men etter å ha kommet trygt tilbake til romskipet, oppdager de en innspilt, desperat melding fra Masha, som sier at hun kommer til å trosse ordrene sine fra Lunar Station 7. Hun ønsker å lande på selve planeten for å lete etter dem. Dette forårsaker mange bekymringer over at hun ikke kommer til å overleve i denne fiendtlige verden. I tillegg får Sirius problemer, som gjør at de må ta av umiddelbart. Underveis oppdager Alyosha også merkelig stein som smuldrer fra hverandre, og inni steinen ser han en liten skulptur av ansiktet til en vakker kvinne. Dette beviser at det kan være menneskelig liv på Venus.


== Skuespillere ==
Vladimir Yemelyanov som Ilya Vasilyevich Vershinin
Georgiy Zhzhonov som Roman Bobrov
Gennadi Vernov som Alyosha
Yuri Sarantsev som Ivan Shcherba
Georgi Teich som Allan Kern
Kyunna Ignatova som Masha Ivanova
Boris Prudkovsky som roboten John


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Planeta bur på Internet Movie Database 
(fr) Planeta bur på Allociné 
(nl) Planeta bur på MovieMeter 
(en) Planeta bur på AllMovie 
(en) Planeta bur på Rotten Tomatoes
Clusiota

Clusiota er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Nokså små, slanke, fint hårete, brunlige kortvinger. Framføttene har fire ledd, mellom- og bakføttene fem.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Clusiota Casey, 1910
Clusiota antennalis Klimaszewski & Godin, 2008
Clusiota grandipenis Klimaszewski & Webster, 2015
Clusiota impressicollis (Bernhauer, 1907)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Clusiota i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Clusiota hos ITIS 
Clusiota – detaljert informasjon på Wikispecies
De røde seil

De røde seil (originaltittel: Алые паруса) er en sovjetisk film fra 1961, regissert av Aleksandr Ptusjko.


== Handling ==
Historien finner sted i en liten fisker-landsby. Den tidligere sjømannen Longren oppdrar datteren sin Assol på egen hånd etter å ha mistet sin elskede kone. Han tjener et magert levebrød ved å selge leketøysbåtene han skjærer ut av tre. Som barn møter Assol en gammel mann, som påstår å være en trollmann. Han lover den lille jenta at en dag skal en prins komme til landsbyen deres, på et skip med skarlagenrøde seil, for å ta henne med seg langt vekk fra hjem-byen hennes. Landsbyboerne håner henne når hun forteller denne historien, men Assol tror at drømmen hennes kommer til å gå i oppfyllelse en dag.
Arthur Gray er sønn av en velstående adelsmann som velger å reise fra sin grusomme far, i håp om å leve sitt eget liv til sjøs. Han oppnår til slutt å bli utnevnt til kaptein på et større handelsfartøy. Etter å ha lagt til havn i nærheten av Assols landsby, spionerer Arthur på den unge jomfruen som har sovnet i skogen. Han blir raskt forelsket i denne ukjente kvinnen. Etter å ha spurt seg for i resten av landsbyen får Arthur høre om Assols drøm, og han setter umiddelbart i gang med å gjøre historien hennes til virkelighet.


== Skuespillere ==
Anastasiya Vertinskaya som Assol
Vasily Lanovoy som Arthur Grey
Yelena Cheremshanova som den unge Assol
Aleksandr Sasha Lupenko som den unge Arthur
Ivan Pereverzev som Longren
Nikolay Volkov som Egl.
Sergei Romodanov som Kaptein Gop
Oleg Anofriyev som Letika.
Pavel Massalsky som Arthurs far.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) De røde seil på Internet Movie Database 
(nl) De røde seil på MovieMeter 
(en) De røde seil på AllMovie 
(en) De røde seil på Rotten Tomatoes
Dampveivalsen og fiolinen

Dampveivalsen og fiolinen (originaltittel: Каток и скрипка) er en sovjetisk film fra 1961, regissert av Andrej Tarkovskij.


== Handling ==
Sasha er en ung gutt som bor sammen med sin mor (spilt av Marina Adzhubei) og sin søster i et gammelt hus i Moskva. Han lærer å spille fiolin. Hver morgen på vei til skolen, må han forsøke å unngå noen andre barn som mobber og trakasserer ham. Men han møter Sergey (spilt av Vladimir Zamansky) som ber de andre guttene om å la Sasha være i fred. På skolen forsøker læreren hans, som er mer interessert i ro og orden, å kvele kreativiteten hans med en metronom.
På vei hjem fra skolen møtes Sasha og Sergey igjen. De spiser lunsj sammen. Sergey forteller ham historier fra hans opplevelser under andre verdenskrig, og Sasha spiller fiolin for sin nye venn. De planlegger å senere se en film sammen, men disse planene blir forhindret av Sashas mor. Sasha forsøker deretter å snike seg ut av leiligheten uten at moren hans legger merke til det, i håp om å møte Sergey igjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dampveivalsen og fiolinen på Internet Movie Database 
(sv) Dampveivalsen og fiolinen i Svensk Filmdatabas 
(fr) Dampveivalsen og fiolinen på Allociné 
(nl) Dampveivalsen og fiolinen på MovieMeter 
(en) Dampveivalsen og fiolinen på AllMovie 
(en) Dampveivalsen og fiolinen på Turner Classic Movies 
(en) Dampveivalsen og fiolinen på Rotten Tomatoes
Tigeren er løs

Tigeren er løs (originaltittel: Полосатый рейс) er en sovjetisk film fra 1961, regissert av Vladimir Fetin.


== Handling ==
For å komme seg vekk fra et varmt tropisk område aksepterer Shuleykin (spilt av Jevgenij Leonov) en stilling på et lasteskip, hvor han skal passe på tolv bur med blant annet tiger og aper i. Overstyrmann (spilt av Ivan Dmitriyev) har konstante krangler med Marianna (spilt av Margarita Nazarova) om de små narrestrekene hun spiller på resten av mannskapet.
Men en dag åpner en blindpassasjer  på skipet opp alle ape-burene, og at Shuleykin overhodet ikke er kvalifisert til stillingen sin blir raskt avslørt. I denne situasjonen blir Marianna uventet til en dyktig dyretrener.


== Skuespillere ==
Alexey Gribov som Vasily Vasilyevich, kaptein
Ivan Dmitriyev som Oleg Petrovich.
Margarita Nazarova som Marianna Andreevna.
Yevgeny Leonov som Gleb Savelievich Shuleykin, kokk
Vladimir Belokurov som Alexey Stepanovich.
Nikolai Volkov som en agent.
Aleksandr Benyaminov som Chocoladi.
Arkadi Trusov som en kokk.
Vyacheslav Sirin som Motya, en sjømann.
Aleksei Smirnov som Valya Knysh, en annen sjømann
Alexey Kozhevnikov som radio-ansvarlig.
Alexander Susnin som Sidorenko, sjømann
Nikolay Trofimov som navigatør


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tigeren er løs på Internet Movie Database 
(da) Tigeren er løs i Danmark Nationale Filminstitut 
(en) Tigeren er løs på AllMovie
Vladimir Fetin

Vladimir Aleksandrovitsj Fetin (russisk: Влади́мир Алекса́ндрович Фе́тин; født 1925 i Moskva i Sovjetunionen, død 1981 i St. Petersburg i Sovjetunionen) var en sovjetisk regissør. Han var gift med skuespillerinnen Ljudmila Tsjursina.


== Filmografi (utvalg) ==
1961 – Tigeren er løs (Полосатый рейс)
1964 – Donskaja povest (Донская повесть)
1968 – Virineja (Виринея)
1977 – Sladkaja zjensjtsjina (Сладкая женщина)
1979 – Tajozjnaja povest (Таёжная повесть)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vladimir Fetin på Internet Movie Database 
(sv) Vladimir Fetin i Svensk Filmdatabas 
(da) Vladimir Fetin på Filmdatabasen 
(en) Vladimir Fetin på AllMovie 
(en) Vladimir Fetin hos The Movie Database
Kogda derevja byli bolsjimi

Kogda derevja byli bolsjimi (originaltittel: Когда деревья были большими) er en sovjetisk film fra 1961, regissert av Lev Kulidzjanov.


== Handling ==
Etter å ha mistet sin kone under andre verdenskrig, jobber ikke Kuzma Kuzmich Iordanov lenger. Han drikker alt for mye alkohol, og lever av å gjøre forskjellige strøjobber. Fra tid til annen tar politiet kontakt med ham, for å blant annet skremme ham og true ham med fengsel på grunn av hans livsstil, og kaller ham en «parasitt» på resten av samfunnet. En dag går Kuzma med på å hjelpe en gammel kvinne med å levere en vaskemaskin til huset henne. Men ved et uhell slipper han maskinen. Kuzma snubler blir skadet, og sendt til sykehus.
Den samme gamle kvinnen som han leverte vaskemaskinen til, kommer og besøker ham på sykehuset. Han tror at hun kommer for å få betalt for den ødelagte vaskemaskinen, men det viser seg at hun bare ville se om Kuzma hadde det bra. Når de snakker sammen forteller hun Kuzma hele livshistorien sin, så vel som historien om et fattig foreldreløst barn Natasha fra landsbyen hennes. Kuzma, overveldet av ensomhet, bestemmer seg for å reise til denne landsbyen - og forsøke å late som han er faren til Natasha.
Natasha tror virkelig at han er hennes far, og tar ham inn. Det viser seg at hun er hans stikk motsatte: uavhengig, pålitelig, hardtarbeidende, men likevel ensom akkurat som Kuzma. Til å begynne med kommer de ikke så godt overens. Men snart forandrer Kuzma, inspirert av henne, sine gamle vaner.


== Skuespillere ==
Inna Gulaya som Natasha
Yuri Nikulin som Kuzma Kuzmich Iordanov
Leonid Kuravlyov som Lenka.
Yekaterina Mazurova som Anastasiya Borisovna
Vasily Shukshin direktør for en kolkos
Lyudmila Chursina som Zoya.
Yelena Korolyova som Nyurka.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kogda derevja byli bolsjimi på Internet Movie Database 
(fr) Kogda derevja byli bolsjimi på Allociné 
(nl) Kogda derevja byli bolsjimi på MovieMeter 
(en) Kogda derevja byli bolsjimi på AllMovie 
(en) Kogda derevja byli bolsjimi på Turner Classic Movies
Eburniola

Eburniola er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.


== Utseende ==
Disse kortvingene har et svært særpreget utseende og ligner overflatisk sterkt på termittene de lever sammen med. Bakkroppen er kraftig oppsvulmet, mens pronotum og dekkvinger er reduserte. Dekkvingene har blitt skjøvet framover av den oppsvulmede bakkroppen slik at de nærmest står loddrett. Noen arter har også pølseaktige utvekster på bakkroppen som imiterer termittenes antenner og bein (disse billene kan etterligne termitter "bak-frem", slik at bakkroppen ligner termittens hode).


== Levevis ==
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.


== Utbredelse ==
Gruppen følger termittenes utbredelse og er for det aller meste tropiske. Denne slekten lever i den neotropiske økosonen, fra Panama i nord til Brasil i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Corotocini Fenyes, 1918
Understammen Corotocina
Slekten Eburniola Mann, 1923Eburniola gastrovittata Seevers, 1937
Eburniola leucogaster Mann, 1923
Eburniola lujae Seevers, 1957


== Referanser ==


== Kilder ==
Christopher Taylor (2012) Catalogue of Organisms - The Corotocini in their Gut-Swollen Glory. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Eburniola i Global Biodiversity Information Facility 
Eburniola – detaljert informasjon på Wikispecies
Galafria

Galafria er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 10 arter, to av dem er funnet i Norge.


== Levevis ==
Disse kortvingene finnes gjerne mellom råtnende plantemateriale, i kompost, også i gammel møkk.


== Utbredelse ==
Arten lever på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==
Navnet er et anagram av Falagria.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Falagriini Mulsant & Rey, 1873
Slekten Galafria Cameron, 1945Galafria rufa Cameron, 1945


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Galafria i Global Biodiversity Information Facility 
Galafria – detaljert informasjon på Wikispecies
Silusida

Silusida er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (3-5 millimeter), spoleformede, rødbrune kortvinger, dekkvingene gjerne med en gulaktig flekk ved "skulderen". Hodet er rundet med store fasettøyne, antennene er noe lengre enn hode + pronotum, jevnt utvidet mot spissen, mot spissen er leddene litt bredere enn lange. Pronotum er avrundet firkantet, bredere enn langt. Dekkvingene er rundede, forholdsvis korte og har bakkanten tydelig innbuktet innenfor bakhjørnene. Bakkroppen er litt spoleformet. Føttene er fire-leddete.


== Levevis ==
Artene lever trolig på kjuker og kan finnes i løv- og blandingsskog.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Homalotini Heer, 1839
Slekten Silusida Casey, 1906
Silusida marginella (Casey, 1893)
Silusida tenuicornis Notman, 1920


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordanerikanske insekter [1]
(en) Silusida i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Silusida hos ITIS 
(en) Silusida hos NCBI 
Silusida – detaljert informasjon på Wikispecies
Paraplandria

Paraplandria er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Nokså små (ca. 2 millimeter), gjerne litt brede, rødlige eller brunlige kortvinger.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Ecuador, Peru, Venezuela, Fransk Guyana).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Hoplandriini  Casey, 1910
Slekten Paraplandria Pace, 2008Paraplandria caraorum Pace, 2008
Paraplandria ecuadoricola Pace, 2008
Paraplandria guyanensis Pace, 2015
Paraplandria insularis Pace, 2015
Paraplandria quadripustulata Pace, 2011
Paraplandria rougemonti Pace, 2011
Paraplandria sanctaeclarae Pace, 2011


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paraplandria i Global Biodiversity Information Facility 
Paraplandria – detaljert informasjon på Wikispecies