jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bjarne Isaksen

Bjarne Isaksen (født 30. mai 1970) er en norsk musikkpedagog, dirigent og komponist. Han er oppvokst i Arnøyhamn og Skjervøy i Troms. Han studerte blokkfløyte og musikkpedagogikk ved Nordnorsk Musikkonservatorium i 1989–1992. I 2000 tok han hovedfag i musikkpedagogikk ved Musikkonservatoriet i Tromsø (da Høgskolen i Tromsø) og Norges musikkhøgskole. Han har også videreutdanning i komposisjon (Agder Musikkonservatorium) og nordisk språk og litteratur (Universitetet i Tromsø).  
Isaksen har jobbet som lærer i musikk i forskjellige skoleslag, inkludert grunnskole, ungdomsskole og kulturskole. Han var tilsatt som lektor i musikk ved Alta videregående skole, høgskolelektor ved Høgskolen i Finnmark, og fra 2007 har han vært tilsatt ved Musikkonservatoriet ved UiT–Norges arktiske universitet. Som førstelektor i musikkpedagogiske fag underviser han i emner knyttet til musikkpedagogikk, musikkdidaktikk og musikkestetikk. Isaksens faglige interesser inkluderer barn og unges rett til deltakelse i ulike musikalske kontekster, kvalitet i kulturskolen og spørsmål knyttet til musikk og kjønn. I tillegg dirigerer han Tromsø Akademiske Kvinnekor  (TAKk), som han har dirigert siden 2010. Isaksen har tidligere vært dirigent og musikalsk leder for blant annet Sandøysund blandakor, Det Norske Mannskor av 1995 og Kammerpien.
Som komponist har Isaksen jobbet med en rekke ensembler og skrevet komposisjoner for blant annet kor og ulike kammerbesetninger.  
Isaksen har hatt en rekke verv i forskjellige styrer og organisasjoner som for eksempel tillitsvalgt ved UiT–Musikkonservatoriet, leder for UiTs førstelektorprogram, medlem i likestillingsutvalget ved UiT, leder for Ny Musikk i Tromsø, styremedlem i Tromsø Mållag, medlem i styringsgruppen for Nordisk nettverk for musikkpedagogisk forskning og i læreplangruppe for programfagene på de studieforberedende utdanningsprogrammene i musikk, dans, drama i Utdanningsdirektoratets 2020 arbeid med fagfornyelsen i videregående skole. 


== Utvalgte publikasjoner ==
Isaksen, Bjarne (2017). Kjønnet instrumentering i Eurovision Song Contest - So What? Paperpresentasjon på Cutting Edge Kulturskole, 2017-10-17
Isaksen, Bjarne (2014). Kunstnerlæreren - mellom det kontinuerlige og det diskontinuerlige. I: Angelo, Elin, & Kalsnes, Signe. Kunstner eller lærer? Profesjonsdilemmaer i musikk- og kunstpedagogisk utdanning. Cappelen Damm Akademisk.
Blix, Hilde S. & Isaksen, Bjarne (2013). Det musikkpedagogiske prosjektet Takt & Tone som praksisfellesskap. Kompetanseutvikling og deltakerbaner. Rapport. Tromsø: Munin, Universitetet i Tromsø
Isaksen, Bjarne (2012). «Hendes spil er fint, varmt og sikkert og hun må finde sig i foreløbig at være størst som pianistinde» Podium. FOU-magasin fra Universitetet i Tromsø, Det kunstfaglige fakultet.
Isaksen, Bjarne (red.) (2009). Musikk med leik. Leik med musikk. Vitenskapelig antologi. Oslo: Universitetsforlaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil på UiT–Norges arktiske universitet sine nettsider
Stefan av Liège

Stefan av Liège (fransk: Etienne de Liège, eller Stefan av Tongeren; født før 850; død 16. mai 920) var fra 903 til 920 biskop av Liège. Han forøkte bispedømmets verdslige besittelser og spilte en rolle som forbindelse mellom vest- og østfrankerriket. Han var blant sin tids viktigste fremmere av åndelig musikk og komponerte også selv. Han skrev også den hellige Lamberts Vita.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var av adel beslektet med karolingerne, og var blant annet i slekt med Karl den enfoldige. Senere ble det feilaktig tilskrevet ham slektskap med den hellige Gérard de Brogne.  Han ble oppdratt i Metz og så på Karl den skalledes hoffskole. 
Det er fra ca. 888 belagt at han var domkannik i Metz. Senere fikk han abbediene Saint-Mihiel ved Verdun, Saint-Evre i Toul og i Moustier-sur-Sambre i besittelse.


=== Biskop ===
I 903 ble han valgt til biskop av Liège, uten å måtte oppgi sine abbedier. Kong Ludvig barnet bekreftet i 907 biepedommets eierskap over abbediet Fosses.  Kong Ludvig bekreftet i 908 også hertug Zwentibolds og kong Arnulfs skjenkelser til hans forgjengere. Det gjaldt blant annet abbediet Lobbes og dessuten Theux. Han gav ham også toll- og myntrett i Maastricht. Kongen skjenket ham også mer. Karl den endoldige gav han abbediene Hastières og Saint-Rombaud i Mechelen og forsten Theux. Til dette var knyttet rettsmyndigheten over alle steder i hele skogområdet.
I 911 ble bispedømmet med i Det tysk-romerske rike.
Han var med på translasjonen av den hellige Eugens levninger til Brodge. Han innførte treenighetsfesten i sitt bispedømme, og skrev selv fsanker, antifoner og responsorier til denne festen. Han skrev også den hellige Lamberts Vita. Fra ham stammer også Liber capitularis, en ny slags korbok.
Han ble gravlagt i Saint-Lambert i Lièges krypt. Det ble strid om hvem som burde etterfølge ham.


== Litteratur ==
(de) Wilhelm Kohl: «Stefan av Liège» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 10, Herzberg 1995, ISBN 3-88309-062-X, sp. 1395–1397.
Heinrich Leo: Zwölf Bücher niederländischer Geschichte. Teil I. Halle, 1832 s. 375f.
A. Auda: L'école musicale liégeoise au Xe siècle: Etienne de Liège (Brussel, 1922)
Théophile Lejeune: L'ancienne abbaye de Lobbes, vol. Annales, t. II, Mons, Cercle archéologique de Mons, 1859, 83 s., s. 49-50


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Komposisjoner
Daniel S. Kemp

Daniel Schaeffer Kemp (født 20. oktober 1936 i Portland i Oregon i USA, død 2. mai 2020 ved Concord i Massachusetts) var en amerikansk kjemiker og universitetsprofessor ved Massachusetts Institute of Technology (MIT) i Cambridge i Massachusetts.


== Liv og virke ==
Daniel Kemp studerte kjemi til bachelorgraden (1958) ved Reed College. Hans doktorarbeid (1964) innen organisk kjemi ved Harvard University skrev ghan underei Robert B. Woodward om The N-ethylbenzisoxazolium cation. I 1968 fikk han forskningsstipend fra Alfred P. Sloan Foundation.Han døde i mai 2020 i en alder av 85 år av COVID-19 nær Concord i Massachusetts.


== Utmerkelser ==
1993 — Everett-Moore-Baker-prisen
1997 — Arthur-C.-Cope-prisen fra  American Chemical Society
2000 — Ralph-F.-Hirschmann-prisen for peptidkjemi fra American Chemical Society


== Verker ==
Kemp, Daniel S. (1980). Organic Chemistry. Worth Publishers. ISBN 0-87901-123-8. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Homepage von Prof. Kemp beim MIT Chemistry Department
MIT Chemistry Department website
Frits Flinkevleugel

Frederik Arnoldus Flinkevleugel (født 3. november 1939 i Amsterdam i Nederland, død 10. april 2020 samme sted) var en nederlandsk fotballspiller.
Flinkevleugel var foresvarsspiller, høyreback; han spilte for DWS og FC Amsterdam. Han vant det nederlandske masterskapet i 1964 med DWS. Han spilte for landslaget fra 1964 til 1967.
Utenfor fotballen hadde han en sigarforretning på Kinkerstraat i Amsterdam, og en spritbutikk på Spaarndammerstraat.
Flinkevleugel døde av COVID-19 den 10. april 2020 i en alder av 80 år.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hardy Grüne: Enzyklopädie der europäischen Fußballvereine. Die Erstliga-Mannschaften Europas seit 1885. 2., komplett überarb. Auflage. AGON Sportverlag, Kassel 2000, ISBN 3-89784-163-0.


== Eksterne lenker ==
(en) Frits Flinkevleugel – Transfermarkt 
(en) Frits Flinkevleugel – national-football-teams.com 
(en) Frits Flinkevleugel – EU-Football.info
Zororo Makamba

Zororo Makamba (født 17. januar 1990 i Harare i Zimbabwe; død 23. mars 2020 samme sted) var en zimbabwisk journalist og programleder på fjernsynet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Zororo Makamba var sønn av forretningsmannen James Makamba og hans hustru Irene. Han tok i 2012 bachelorgrad ved Michigan State University i East Lansing i delstaten Michigan, og fortsatte med et mastergradsstudium ved New York Film Academy.


=== Karriere ===
Makamba var så programleder i radio. I 2015 startet han sin sending Tonight with Zororo. Utover dette satt han i juryen for den zimbabwiske sendingen My Own Boss. Til slutt ledet han det i Zimbabwe meget populære fjernsynsprogrammet State of the Nation, som kommenterte på zimbabwisk politikk og samfunnsliv. Tilsvarende problemstillinger behandlet han på ZiFM Stereo og M-Net, affiliert med fjernsynselskapet Zambezi Magic.


=== Sykdom, død ===
Den 9. mars 2020 kom Makamba tilbake fra en reise til New York City, og hadde den 12. mars utviklet influensalignende symptomer. Han hadde en underliggende sykdom, myasthenia gravis, en alvorlig autoimmun muskelsykdom; i 2019 hadde han fått operert bort en svulst. Den 21. mars 2020 ble han diagnostisert med covid-19 og døde to dager etter på et sykehus i Harare. Dermed var han den første i Zimbabwe som ble offer for koronaviruspandemien.Zororo Makambas død førte til en debatt ettersom hans prominensstatus ikke kunne få en livreddende behandling.


== Referanser ==
Olinus Nyhuus

Olinus Nyhuus (født 18. november 1844 i Trysil, død 30. august 1936 i Trysil) var lærer, skolestyrer og botaniker.Han var født på gården Vestre Nordby i Innbygda mens faren drev denne, og vokste opp der og på skogsfullmektiggården Ørnsminde like ved. Faren Ole Nyhuus d.e. var lærer, skogbestyrer/fullmektig for A/B Mølnbacka-Trysils skoger, gårdbruker og ordfører.Olinus tok artium på Lillehammer i 1864, og arbeidet deretter et år som huslærer hos sorenskriver Strøm på Tynset. Gjennom samværet med sorenskriversønnen Boye Strøm utviklet han sin botaniske interesse. Han ble cand.real. i 1875 og arbeidet deretter som lærer i Elverum, Svelvik og ved Christiania Opfostringshus. Sommeren 1878 ble han ansatt som adjunkt ved Tromsø offentlige skole. Etter et halvt år ble han forfremma til overlærer, og denne stillinga hadde han til 1888. Fra 1888 var han ansatt som kopist i Statistisk sentralbyrå i Kristiania. Som pensjonist flytta han tilbake til Trysil. 
Hans hovedvirksomhet var som botaniker, og hver sommer gjennomførte han botaniske kartleggingsreiser. Mens han bodde i Tromsø kartla han fjord- og fjellbygder i Troms. Senere besøkte han praktisk talt alle bygdene i Hedmark, i tillegg til Snertingdalen og Torpa i Oppland og to somre i Nordhordland. Han publiserte lite selv, men stilte sine funn til disposisjon for andre botanikere. Et hovedverk er Floraen i Trysil som ble utgitt like etter hans død i 1936 i et særhefte av Nytt magasin for naturvidenskapene, med innledning av Jens Holmboe. Dette bygde på observasjoner gjennom 65-70 år. En ny utgave utkom i 2011.I 1874 holdt han et foredrag i Studentersamfundet om Ibsens skuespill Kejser og Galilæer. I 1866 publiserte han to dikt anonymt i avisen Samfunnsblade og i 1880 deltok han i en avisdebatt om Ibsens Et dukkehjem i Tromsøposten.Han var sønn av Ole Nyhuus d.e., bror av ordfører og stortingsmann Ola Nyhuus d.y. og onkel til bibliotekreformatoren Haakon Nyhuus og ordfører Halvor Lunde.


== Referanser ==
Anne-Mari Stenbro Dombu

Anne-Mari Stenbro Dombu (født Anne-Mari Stenbro 18. juli 1956) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Vikersund 
som representerte Ringerike FIK og IL i BUL.
Hun vant 17 NM-gull på stafett i perioden 1978–1985.


== Medaljer i norske mesterskap ==
Alle NM-gullene vant hun som en del av IL i BULs stafettlag. De tre medaljene i 1972 og 1978 vant hun for Ringerike FIK.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Anne-Mari Stenbro Dombu - NFIF
Coscinocephalus tepehuanus

Coscinocephalus tepehuanus er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Denne gruppen blir regnet til underfamilien hornbiller (Dynastinae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 20-25 millimeter), avlangt oval, blankt brunrød hornbille. Arten har ikke horn på hodet eller uthulinger på pronotum. Hodet er skovlformet med en "snute" som er noe innbuktet i midten, pronotum rundet, sparsomt punktert og noe blankt. Dekkvingene er jevnbrede med tydelige punktrader. Beina er forholdsvis lange, for-leggen med tre korte tenner. Det er lite ytre forskjell mellom kjønnene, hunnen er litt bredere enn hannen.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mexico.


== Systematisk inndeling ==
Slekten ble tidligere regnet til Cyclocephalini.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
Slekten Coscinocephalus Prell, 1936
Coscinocephalus tepehuanus Morón & Ratcliffe, 1996


== Kilder ==
Dynastidae du monde- nettside om arten


== Eksterne lenker ==
(en) Coscinocephalus tepehuanus i Encyclopedia of Life 
(en) Coscinocephalus tepehuanus i Global Biodiversity Information Facility 
Coscinocephalus tepehuanus – detaljert informasjon på Wikispecies
PGA Championship 2015

PGA Championship 2015 ble arrangert i Kohler, Wisconsin i USA i 2015.


== Resultater ==


== Referanser ==
PGA Championship 2010

PGA Championship 2010 ble arrangert i Kohler, Wisconsin i USA i 2010.


== Resultater ==


=== Playoff ===


== Referanser ==
PGA Championship 2004

PGA Championship 2004 ble arrangert i Kohler, Wisconsin i USA i 2004.


== Resultater ==


=== Playoff ===


== Referanser ==
Meteorologiåret 1943

Meteorologiåret 1943 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til meteorologi i 1943.


== Hendelser ==


== Fødsler ==
25. januar – Roger Daley, canadisk meteorolog
6. november – Masao Kanamitsu, japansk-amerikansk atmosfæreforsker og meteorolog


== Dødsfall ==
5. juni – Charles F. Marvin, meteorolog fra USA
1. november – Alexander George McAdie, meteorolog fra USA
24. november – John Park Finley, meteorolog fra USA (født 1854)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Weather in 1943 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kirkhelleren

Kirkhelleren er en stor grotte på øyen Sanna i Træna kommune i Nordland. Den er 45 meter dyp, 20 meter bred og 32 meter høy, og er dannet ved bølgeerosjon. Det er funnet spor etter menneskelig aktivitet fra både steinalder og jernalder i Kirkhelleren. Arkeologiske utgravinger og tidfesting av benrester har vist at det var mennesker som levde av fisk i Kirkhelleren for 9000 år siden.Hver sommer under Trænafestivalen blir Kirkhelleren også brukt som konsertlokale, ettersom den har en naturlig god akustikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Stein- og Jernaldertuftene på Sanna, Træna Arkivert 10. august 2020 hos Wayback Machine., Helgeland museum
Liste over Mauritius’ statsoverhoder

Under følger en liste over Mauritius' statsoverhoder fra uavhengigheten i 1968 og fram til i dag.
Officer administering the Government, som tjenestegjorde som fungerende generalguvernør og øverstkommanderende, var Mauritius' høyesterettsjustitiarius.


== Monarki 1968–1992 ==


== Republikk 1992– ==
      Uavhengig 
      Mauritian Militant Movement – Mouvement militant mauricien (MMM) 
      Labour Party – Parti travailliste (PTr) 
      Militant Socialist Movement – Mouvement socialiste militant (MSM)


== Se også ==
Liste over Mauritius' visepresidenter


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Marcelo Valle Silveira Mello

Marcelo Valle Silveira Mello (Brasília, 9. august 1985) er en brasiliansk sikkerhetshacker. Han ble arrestert i 2018 under Operação Bravata for å ha tilskrevet vold. Han soner for tiden en fengsel på 41 år.En tidligere IT-student, Marcelo har oppmuntret til voldelige handlinger og publisering av bilder av drap og pedofili siden 2005, da han var aktiv i det sosiale nettverket Orkut. I 2009 ble han den første brasilianeren som svarte for rasismekriminalitet på internett. Han var angivelig i kontakt med Welligton Menezes de Oliveira, som i 2011 drepte 12 barn på Tasso da Silveira kommunale skole, i Realengo, Rio de Janeiro. Han ble opprinnelig arrestert i 2012, løslatt i 2013 og varetektsfengslet igjen i 2018, da han bodde i Curitiba. Han truet og angrep i flere år den argentinske Dolores Aronovich, en professor ved Federal University of Ceará som har en doktorgrad på engelsk og tilbrakte år med å fordømme Marcelos praksis. Handlingene til Dolores, kjent som Lola, inspirerte lov 13.642 / 2018, sanksjonerte i fjor, og ga det føderale politiet fullmakt til å undersøke misogyny på internett.


== Referanser ==
Hemså kraftverk

Hemså kraftverk er et vannkraftverk i Sirdal kommune i Agder.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 190 meter i Hemsåi.
Installert effekt er 1,7 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 5,5 GWh.
Sirdal Kraft AS eies av Aventron Norway AS. Morselskapet er i Sveits.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase


== Eksterne lenker ==
Aventron
EnergiTeknikk - leverandør av utstyr
Symra

Symra kan vise til:

Symra (Ivar Aasen) en diktsamling av Ivar Aasen
Symra (ungdomsblad), et tidsskrift utgitt i Norge 1901-1903
Symra (norsk-amerikansk tidsskrift), et tidsskrift ugitt i Decora, Iowa i perioden 1905-1914
Symra kino, en kino i Oslo
Georgias representanthus

Georgias representanthus er underhuset i Georgias delstatsforsamling, som utøver lovgivende makt i den amerikanske delstaten Georgia. Representanthuset har 180 seter og har møtested i Georgia State Capitol i delstatshovedstaden Atlanta.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Trysil Sparebank

Trysil Sparebank ble grunnlagt 6. oktober 1862 som lokal sparebank for Trysil kommune. Banken var operativ fra 11. mars 1863.Grunnkapitalen i banken var 583 riksdaler fra salget av kornmagasinet i bygda. Bankens første styreformann var stortingsmann og ordfører Ola Nyhuus, og den første kassereren var Johan Landgraff. Etter Landgraff var lensmann Nistad kasserer 1868-1888 og Tørris Sørbye 1889-1932.Banken hadde først kontorer hjemme hos kassereren, deretter fra 1877 til 1918 i kommunehuset. I 1938 ble det bygget et egen banklokale i Innbygda.Engerdal sparebank, etablert 1910, ble fusjonert med banken i 1939, og den nye banken ble videreført som Trysil Sparebank. I 1975 ble banken en del av den nye Hedemarken Sparebank.


== Se også ==
Trysil Privatbank


== Referanser ==
Gilegata

Gilegata kan vise til følgende veier eller gater i Norge:

Gilegata (Ringerike og Hole)
Gilegata (Sandefjord)
Hussain Ahmad Kanjo

Hussain Ahmad Kanjo (urdu: حسین احمد کانجو‎, død 24. mai 2020) var en pakistansk politiker og provinsminister for vitenskap og teknologi (2002–2007).
Han døde i mai 2020 av covid-19.


== Referanser ==
NM i skihopping 2020

Norgesmesterskapet i skihopping 2020 er en del av Norgesmesterskapet på ski 2020.
Junior-NM i normalbakke for begge kjønn, samt stor bakke for menn, ble arrangert fra 7. til 9. februar 2020 i Renabakkene av Rena Idrettslag, mens junior-NM i liten bakke for kvinner ble arrangert 16. februar 2020 i Vikersund Hoppsenter av Vikersund Idrettsforening.Senior-NM i normalbakke for begge kjønn, samt stor bakke for menn, skulle etter planen arrangeres fra 26. til 28. mars 2020 i Lysgårdsbakkene på Lillehammer, men ble avlyst grunnet koronaviruspandemien. Rennene i Normalbakken ble gjennomført 30. og 31. oktober i Midtstubakken.


== Medaljevinnere ==


=== Hopp senior ===


=== Liten bakke ===


=== Normalbakke ===


=== Stor bakke ===


== Referanser ==
Martinho Lutero Galati

Martinho Lutero Galati de Oliveira (født 29. september 1953 i Alpercata i Brasil, død 26. mars 2020 i São Paulo) var en brasiliansk dirigent..
Galati skrev boken Do gesture à gestão: um diálogo sobre maestros e liderança om sitt yrke som kordirigent. Han var leder av Coral Paulistano do Theatro Municipal de São Paulo fra 2013 til 2016.
Han var professor ved Libera Università di Lingue e Comunicazione (IULM) og ved Istituto di Musicologia di Milano, begge læresteder i Milano i Italia. Han ble i Italia kjent for å ha dirigert mange messe cantate (sungne messer) og, som Milanos borgermester Giuseppe Sala, sa «sine avgjørende bidrag for å fremme brasiliansk og afrikansk samtidsmusikk».Han samarbeidet musikalsk med utøvere som Gilberto Gil, Naná Vasconcelos, Inezita Barroso, Sérgio Ricardo, Cristovão Bastos, Zizi Possi,  Marília Medalha, Tito Martino, Fabiana Cozza, Ivan Vilela, Djalma Correa, Mauro Pagani, Miriam Makeba, Angélique Kidjo, Liz Mac Comb, Dino Salluzzi og Mouna Amari.
Han ble valgt til president for Associação Brasileira de Regentes Corais i 2018.
Galati døde den 26. mars 2020 som følge av covid-19 i São Paulo, i en alder av 66 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pt) Offisielt nettsted 
(en) Martinho Lutero Galati – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Martinho Lutero Galati på MusicBrainz
Hyphasis

Hyphasis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Små (ca. 4 millimeter), bredt ovale, rødbrunlige jordlopper.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia (fra India og Nepal i vest til Borneo og Sumatra i øst og Korea  i nord).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien jordlopper, Alticinae Newman, 1834
stammen Alticini
Slekten Hyphasis Harold, 1877
Hyphasis anaimalaiensis Scherer, 1969
Hyphasis apicata Medvedev, 1996
Hyphasis armatus Medvedev, 1996
Hyphasis atricornis Chen, 1936
Hyphasis bevani Balý, 1878
Hyphasis bipunctata Medvedev, 1996
Hyphasis borneensis (Chen, 1941)
Hyphasis discipennis (Jacoby, 1903)
Hyphasis doeberli Medvedev, 2008
Hyphasis femoralis Jacoby, 1889
Hyphasis fulvicornis Jacoby, 1905
Hyphasis fuscifrons (Weise, 1922)
Hyphasis fuscipennis (Weise, 1922)
Hyphasis grandis Wang in Wang & Yu, 1993
Hyphasis inconspicuus (Jacoby, 1903)
Hyphasis inconstans Jacoby, 1885
Hyphasis indica (Balý, 1879)
Hyphasis inornata Jacoby, 1892
Hyphasis intermedia Jacoby, 1892
Hyphasis lankana Kimoto, 2003
Hyphasis limbatipennis Jacoby, 1889
Hyphasis magica (Harold, 1877)
Hyphasis nigricornis Balý, 1878
Hyphasis pahangi
Hyphasis palawana Medvedev, 2001
Hyphasis parvula Jacoby, 1884
Hyphasis piceicollis Chen, 1933
Hyphasis philippina Medvedev, 1993
Hyphasis sadanagai Takizawa, 1983
Hyphasis sita (Maulik, 1926)
Hyphasis srilankana
Hyphasis tristis Chen, 1934
Hyphasis unicolor
Hyphasis unifasciata Jacoby, 1893
Hyphasis wallacei (Balý, 1874)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hyphasis i Encyclopedia of Life 
(en) Hyphasis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hyphasis hos NCBI 
(en) Kategori:Hyphasis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Iris M. Zavala

Iris M. Zavala (født 27. desember 1936 i Ponce i Puerto Rico, død 10. april 2020 i Madrid) var en puertorikansk forfatter, akademiker og dikter som senere bodde i Barcelona i Spania. I løpet av en over femti år lang karriere skrev hun hundrevis av artikler, dissertasjoner og presentasjoner.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Zavala kom fra Ponce i Puerto Rico. Hun fikk sin høyere utdannelse ved Universidad de Puerto Rico med en bachelor i litteratur, og ved Universidad de Salamanca med et lisensiat, og deretter doktorgraden i filosofi og litteratur (ph.d.). Hun ble influert av den spanske Fernando Lázaro Carreter.


=== Karriere ===
Zavala underviste i Puerto Rico, Mexico, USA, Nederland, Italia, Tyskland og Spania. I Spania var hun UNESCO-fellow ved universitetet  Pompeu Fabra i Barcelona, og Ramón Llul-fellow ved Universitetet på Mallorca. Zavala underviste ved mange universiteter i USA, blant annet ved University of Minnesota.Hun var også litteraturkritiker og essayist. I 1980 skrev hun sitt hovedverk, Kiliagonía, en roman med handlingen lagt i byen Ponce i Puerto Rico. Hennes neste roman var Nocturna, mas no funesta (1987), publisert av  Montesinos (Barcelona i Spania). Den ble adaptert for teateret av Group Alcores (Madrid). Blant hennes øvrige verker er El libro de Apolonia o de las Islas og El sueño del amor.Hun døde av COVID-19 i Madrid i en alder av 83 år.


== Referanser ==