jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lars B. Engesæter

Lars Birger (Lasse) Engesæter er født 13. april 1948 i Skånland kommune i Troms og oppvokst i Årdal i Sogn og i Odda i Hordaland.
Engesæter er cand.med. fra Universitetet i Oslo (1972) hvor han også avla doktorgrad med avhandlingen «Biomechanical and biochemical effects of antibiotics on bone and skin: an experimental study in rats» (1979).
Engesæter var ansatt ved Martina Hansens Ortopediske Hospital 1975-76, ved Institutt for kirurgisk forskning, Rikshospitalet 1977-79, Sophies Minde Ortopediske hospital 1979-80, University of Illinois, Chicago, 1980-81 og Nuffield Orthopaedic Centre, Oxford, 1987-88. Han ble spesialist i generell kirurgi i 1984 og i ortopedisk kirurgi i 1986. Ved Haukeland Universitetssjukehus var Engesæter ansatt i perioden 1981-2017. Ved ortopedisk avdeling som overlege fra 1985, i kortere perioder som avdelingsoverlege, og som seksjonsoverlege i barneortopedi fra 1992. Den kliniske stillingen ble kombinert med professorat ved Universitetet i Bergen fra 1994. Engesæter er hovedforfatter eller medforfatter på rundt 150 vitenskapelige artikler og bøker om ortopediske emner.
Engesæter var en av initiativtagerne for oppstart av Hofteregisteret i 1987. Hofteregisteret var en forløper til Nasjonalt register for leddproteser (NRL), Nasjonalt Hoftebruddregister og senere Nasjonal Kompetansetjeneste for leddproteser og hoftebrudd. Engesæter var leder for NRL i til sammen 4 år og for Nasjonalt Hoftebruddregister i 13 år.
Han fikk Søren Falch og Sigurd Falchs seniorpris 2012 «for fremragende lederskap innen medisinsk vitenskap»  og ble æresmedlem i Norsk ortopedisk forening i 2013.
For innsatsen innen ortopedi ble Engesæter i september 2018 utnevnt til Ridder av 1. klasse av den Kongelige Norske St. Olavs Orden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Lars B. Engesæter i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Friidrett under Mikronesialekene 2014

Friidrett under Mikronesialekene 2014 ble arrangert på Pohnpei Track and Field i Palikir på Pohnpei, fra 21. til 24. juli 2014.Det ble arrangert 38 øvelser, 19 for menn og 19 for kvinner.


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Medaljetabell (uoffisiell) ==
      Vertsnasjon ( Pohnpei)


== Deltakere ==
Ifølge en uoffisiell telling deltok 142 utøvere fra 8 land.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Eustena

Eustena er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er bare kjent én art.


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten har bare én art fra India (Assam).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Eustena Balý, 1879
Eustena pretiosa Balý, 1879


== Referanser ==


== Litteratur ==
J.S. Balý (1879) List of the Phytophagous Coleoptera collected in Assam by A. W. Chennell, with notes and descriptions of the uncharacterized Genera and Species. Cistula Entomologica 2: 435-465. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Eustena i Global Biodiversity Information Facility
Långvattnet (Storuman)

Långvattnet (sørsamisk: Guhkiesjaevrie) er en innsjø om lag 20 kilometer vest for tettstedet Storuman i Sverige. Sjøen er bananformet, og har avløp i nordenden via Långvattsbäcken gjennom flere mindre innsjøer ned til innsjøen Storuman.I en undersøkelse fra 2005 er det påvist skader og deformasjoner på 21 % av abborhunnene i sjøen. Deformasjonene ble sett i sammenheng med forurensning og antropogen påvirkning. Den økologiske tilstanden er likevel vurdert som «god».


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over innsjøer i Skandinavia
Fylkesvei 605

Fylkesvei 605 går mellom Nordgulen og Eivindvik i Gulen kommune.
Strekningen ble opprettet 2019, og består av en delstrekning av den tidligere fylkesvei 7 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Gulen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv605
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 600

Fylkesvei 600 i Vestland går mellom Vie og Kronborg i Sunnfjord.
Strekningen ble opprettet 2019, og består av hovedtraséen til den tidligere fylkesvei 484 (Sogn og Fjordane).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Sunnfjord


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv600
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Gastrida

Gastrida er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Listen er ikke fullstendig.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Jordlopper, Alticini - ofte regnet som en egen underfamilie
stammen Decarthrocerini  Laboissière, 1937 - Afrika
slekten Gastrida Chapuis, 1879
Gastrida abdominalis Chapuis, 1879
Gastrida concolor Weise, 1902


== Eksterne lenker ==
(en) Gastrida i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Gastrida – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Fylkesvei 778

Fylkesvei 778 går mellom Schrøders plass og Brønnøysund lufthavn i Brønnøy kommune.
Lengde 1,7 km ( 1755 meter )
Strekningen ble opprettet 2019, og består av en delstrekning av den tidligere fylkesvei 54.


== Nasjonal turistvei ==


== Kommuner og knutepunkter ==

 Brønnøy

Flyplassveien 
Hovøyveien 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv778
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 779

Fylkesvei 779 går mellom Nyrud og Mosjøen lufthavn i Vefsn kommune.
Strekningen ble opprettet 2019, og består av en delstrekning av den tidligere fylkesvei 244.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Vefsn
Vestersidvegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kartverkets norgeskart
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv779
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Sylvia Juszczak-Krawczyk

Sylvia Juszczak-Krawczyk (tidligere Sylwia Juszczak-Pągowska og Sylwia Juszczak-Arnesen) (født 17. juni 1977 i Wrocław)  er en polsk skuespiller
Hun har blant annet spilt i Alle sammen sammen på NRK super (2014, tre sesonger + en ekstra juleepisode).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sylwia Juszczak på Internet Movie Database 
(en) Sylwia Juszczak hos The Movie Database
Liste over presidentene for Tweede Kamer der Staten-Generaal

Presidenten for Tweede Kamer der Staten-Generaal er leder for underhuset til Nederlands parlament.


== 1815–1879 ==


== 1879– ==


== Referanser ==


== Kilder ==
«Netherlands ministries, etc.». Rulers.org. Besøkt 14. august 2019. 
«Voorzitter Tweede Kamer». Parlement.com. Staten-Generaal. Besøkt 14. august 2019.
The Loudest Voice

The Loudest Voice er en amerikansk fjernsynsserie i syv avsnitt basert på boken The Loudest Voice in the Room av Gabriel Sherman. Serien hadde premiere 30. juni 2019 på Showtime. Handlingen i serien fokuserer på den amerikanske konservative mediemannen Roger Ailes og hvordan han utviklet Fox News.


== Rolleliste ==
Russell Crowe som Roger Ailes
Sienna Miller som Beth Tilson Ailes
Naomi Watts som Gretchen Carlson
Annabelle Wallis som Laurie Luhn
Seth MacFarlane som Brian Lewis
Simon McBurney som Rupert Murdoch
Barry Watson som Lachlan Murdoch
Josh Helman som James Murdoch
Julee Cerda som Wendi Deng
John Finn som Jack WelchPatch Darragh som Sean Hannity
David Whalen som Steve Doocy
Peter Grosz som Alan Colmes
Josh McDermitt som Glenn BeckDavid Cromer som David Axelrod
Fran Kranz som Gabriel Sherman
Jessica Hecht som Nancy Erika Smith
Josh Charles som Casey Close
Joseph Cortese som Roger Stone
John Rue som Dick Cheney
Eric Michael Gillett som Paul Manafort


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Loudest Voice på Internet Movie Database 
(en) The Loudest Voice på Rotten Tomatoes 
(en) The Loudest Voice på Metacritic
Storheia vindpark

Storheia vindpark ligger i Åfjord kommune og Ørland kommune i Trøndelag fylke.
Det er installert 80 Vestas V117 turbiner på 3,6 MW hver. Tårnhøyde er 87 meter, rotordiameter er 117 meter.
Total effekt er 288 MW. Årsproduksjon er beregnet til 1000 GWh. Vindparken dekker et område på i underkant av 38 kvadratkilometer. Adkomstvei og interne veier er på til sammen cirka 62 kilometer.Kraftverket sto ferdig høsten 2019. 11.august ble den siste turbinen montert.
Statkraft sto for utbyggingen og er majoritetseier i Fosen Vind.
Høyesteretts storkammer fastslo enstemmig 11. oktober 2021 at reindriftssamenes rettigheter etter FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter (SP) artikkel 27 var krenket. Det vil si at konsesjonen og ekspropriasjonsvedtakene om utbygging av Storheia og Roan vindkraftverk var ugyldige.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«NVE Atlas». Vindkraftverk – utbygd.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vindkraftverk
Fosen vind om Storheia
TU: Siste turbin på plass i Storheia vindpark
Amyia

Amyia er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Ganske små, avlange, mørkt metallisk glinsende praktbiller. Hodet er rundet. Dekkvingene er bredest langt bak.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
Stammen Agrilini Lacordaire, 1857
Understammen Amyiina Holynski, 1993
Slekten  Amyia Saunders, 1871
Amyia punctipennis Waterhouse, 1887
Amyia violacea (Gory & Laporte, 1839)


== Eksterne lenker ==
(en) Amyia i Global Biodiversity Information Facility 
Amyia – detaljert informasjon på Wikispecies
Abdullah Mirza

Abdullah Mirza ibn Ibrahim Sultan ibn Shah Rukh (født 19. mars 1433, død juni 1451 i Samarkand) var emir (hersker) i Timuridriket i Transoxiana (tilsvarer omtrent dagens Usbekistan, Tadsjikistan og deler av Turkmenistan, Kirgisistan og Kasakhstan) fra 9. mai 1450 til juni 1451. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av Ibrahim Sultan, sønnesønn av den tidligere herskeren Shah Rukh og sønnesønns sønn av dynastiets grunnlegger, den tyrkisk-mongolske erobreren Timur Lenk. Han mor var Mihr Sultan Agha. Hans bror var Babur Mirza.


=== Veien til makten ===
Han var av sin farfar Shah Rukh innsatt som guvernør i provinsen Fars, men da farfaren døde i 1447 ble hans posisjon truet av fetteren Sultan Muhammad (sønn av Ibrahim Sultans bror Baysunghur) og han ble tvunget til å forlate provinsen. Abdullah støttet sin onkel Ulugh Beg som nå var øverste hersker i Timuridriket, men Ulugh Begs sønn Abd al-Latif gjorde opprør mot sin far og fikk ham styrtet og drept i 1449. Abdullah ble fengslet av den nye herskeren som også drepte sin bror Abd al-Aziz.


=== Emir ===
Abd al-Latifs regjeringstid ble av kort varighet. Allerede etter seks måneder ble han drept i en sammensvergelse av adelsmenn og klanledere, og de satte Abdullah Mirza fri og utropte ham til emir i Samarkand. Timuridriket var nå i praksis delt i flere regioner som følge av arvestriden etter Shah Rukhs død. Sultan Muhammad regjerte i Fars-provinsen, og Abu Sa'id Mirza (sønn av Shah Rukhs bror Miran Shah) hadde kontrollen i Bukhara.
I 1451 marsjerte Abu Sa'id Mirza med militær støtte fra Usbek-khanatets leder Abu'l-Khayr Khan mot Samarkand og beseiret Abdullah Mirza. Abdullah ble henrettet og Abu Sa’id Mirza overtok som hersker i Samarkand.


== Referanser ==


== Kilder ==
Percy Molesworth Sykes (2015). A History Of Persia. Andesite Press. ISBN 978-1296793777. 
H. R. Roemer (1986). The Successors of Timur. The Cambridge History of Iran, Volume 6: The Timurid and Safavid Periods. Cambridge University Press. ISBN 0-521-20094-6.
Soagŋojohka

Soagŋojohka (nordsamisk, historisk også skrevet Soagŋujåkka) er ei elv i Lebesby kommune i Finnmark. Den starter fra Skjåvannan og renner mot vest, senere sørvest, til den løper sammen med Stuorraluohkajohka og danner Ifjordelva. Selve Soagŋojohka er bare 2,5 kilometer lang, mens hele vassdraget er 14,1 kilometer. Vassdraget har utspring fra et tjern langt inne på Ifjordfjellet, rundt 10 kilometer sørøst for Ifjord, og renner mot nord til Jernvannet. Etter Jernvannet renner elva, som her heter Ruovdejohka, mot vest ned til Skjåvannan. En liten tilløpselv kommer fra Iskløvervannet og renner inn i Skjåvannan fra nord.
Fylkesvei 98 krysser nedbørfeltet fra vest til øst, og passerer langs nordbredden av Skjåvannan. Her ligger også Ifjordfjellet kapell.


== Referanser ==
Entomogaster

Entomogaster er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Greinpraktbiller er små til middelsstore (3-17 millimeter), avlange biller. Artene i denne slekten ligner overflatisk på maur, og etterligner trolig disse.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
Stammen Coraebini Bedel, 1921
Understammen Toxoscelina Majer, 2001
Slekten Entomogaster Saunders, 1871
Entomogaster aequalipennis Obenberger, 1931
Entomogaster amplicollis Fairmaire, 1900
Entomogaster apollo Obenberger, 1946
Entomogaster asperula Thery, 1905
Entomogaster carli Thery, 1936
Entomogaster descarpentries Thery, 1937
Entomogaster funebris Thery, 1937
Entomogaster grandis Thery, 1937
Entomogaster griseofasciata Obenberger, 1946
Entomogaster hoschecki Thery, 1937
Entomogaster iris Obenberger, 1946
Entomogaster kerremansi Fairmaire, 1899
Entomogaster maculipicta Obenberger, 1931
Entomogaster mandrakana Obenberger, 1946
Entomogaster mocquerysi Thery, 1905
Entomogaster modesta Fairmaire, 1899
Entomogaster octoguttata (Kerremans, 1894)
Entomogaster posticalis (Fairmaire, 1903)
Entomogaster pumilio Obenberger, 1946
Entomogaster sexpunctata (Gory & Laporte, 1839)


== Eksterne lenker ==
(en) Entomogaster i Global Biodiversity Information Facility 
Entomogaster (Toxoscelina) – detaljert informasjon på Wikispecies
Imageboard

Et imageboard, eller image board, er en type diskusjonsforum som for det meste opererer via posting av bilder. Konseptet ble skapt i Japan, og har inspirert skapelsen av en rekke engelskspråklige imageboard. De er basert på textboard.
Paraphrixia

Paraphrixia er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae). Disse billene utvikler seg i død ved.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, skinnende metallisk farget praktbille. Forkroppen og dekkvingene skinner gjerne metallisk i flere ulike farger: bronseaktig, grønnlig, blålig eller purpurfarget. Oversiden er nokså tett og kraftig punktert. Hodet er rundet, pronotum firkantet, dekkvingene tilspissede.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten lever på Mauritius.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
Stammen Phrixiini Cobos, 1975
Slekten Paraphrixia Saunders, 1871
Paraphrixia purpurea (Olivier, 1790)


== Kilder ==
R.B. Holynski (2011) Taxonomy and phylogeny of the subtribes Phrixiina COBOS and Haplotrinchina HOŁYŃSKI with remarks on the systematic position of Pseudhyperantha SAUNDERS (Coleoptera: Buprestidae). Genus 22, 3: 347-425. Available from: https://www.researchgate.net/publication/280053980_2011_Taxonomy_and_phylogeny_of_the_subtribes_Phrixiina_COBOS_and_Haplotrinchina_HOLYNSKI_with_remarks_on_the_systematic_position_of_Pseudhyperantha_SAUNDERS_Coleoptera_Buprestidae_Genus_22_3_347-425 [accessed Aug 01 2019].


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Paraphrixia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Paraphrixia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Paraphrixia – detaljert informasjon på Wikispecies
Miekojärvi (Sverige)

Miekojärvi er en innsjø i Överkalix og Övertorneå kommuner i Sverige. En stor del av sjøen danner grense mellom de to kommunene, og vassdraget utgjør også grense mot det Tornedalsfinske området i øst.
Miekojärvi er også navnet på grenda som ligger på en halvøy og en øy i sjøen, med veiforbindelse mot vest.Sjøen har sin hovedtilførsel via Raitajoki fra nord. Utløpet er nær sørenden, der Niva leder til Miekolompolo og videre til Kiilisjärvi.
Den økologiske tilstanden er vurdert som «moderat» (svensk:«måttlig»), vesentlig på grunn av luftbårne forurensninger. Kvikksølvinnholdet i fisk ble undersøkt i 2011. Det ble funnet fra 0,22 mg/kg til 0,37 mg/kg, og grenseverdien for matfisk er 0,50 mg/kg.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over innsjøer i Skandinavia
Iskløvervannet

Iskløvervannet (nordsamisk: Jiekŋaluoddananjávri) er en innsjø i Lebesby kommune i Finnmark. Den ligger i nedbørfeltet til Ifjordelva og har utløp mot sør. Fylkesvei 98 passerer like sør for vannet.


== Referanser ==
Norgesmesterskapet i boksing 1980

Norgesmesterskapet i boksing 1980 ble arrangert 15.-16. mars i Tønsberg.
Kongepokalen ble vunnet av Terje Sveen. 
Forbundspokalen ble vunnet av Henk van der Reek.
Beste klubb ble Tønsberg-Kameratene.


== Medaljevinnere ==


== Kilder ==
Jan Hedenstad (red.) Sportsboken 1980/81, s. 294. Dreyer Bok. ISBN 82-7096-088-8.
«NM i boksing: Terje Sveen sikret seg kongepokalen», Arbeiderbladet 17. mars 1980, s. 27.
Tom A. Schanke, red. (2012). Norsk Idrettsleksikon – Toppidrett i 150 år (norsk). 4. Norge: Tom A. Schankes Forlag. s. 41. ISBN 978-82-303-2060-0.
Grenada under Panamerikanske leker 2019

Grenada under Panamerikanske leker 2019. Grenada deltok i de 18. Panamerikanske leker som blir arrangert i Lima i perioden 26. juli og 11. august 2019.


== Medaljevinnerne (utvalg) ==


== Friidrett (ufullstendig) ==
Kvinner


== Referanser ==
Njonoksa

Nyonoksa, også Nenoksa, (russisk: Нёнокса) er en militærlandsby under administrativ jurisdiksjon av Severodvinsk, Arkhangelsk Oblast, Russland. Det ligger på kysten av Onegabukta i Kvitsjøen, nordvest for byen Severodvinsk. I nærheten ligger et sted for testing av ubåtmissiler, også kalt Njonoksa i posisjon 64°38′45″N 39°12′34″Ø. På grunn av en raketteksplosjon, ble alle innbyggerne ble bedt om å forlate stedet før 14. august 2019.


== Missiltestingsområde ==
I nærheten av Njonoksa er det siden 1965 blitt testet missiler av typen R-27 og R-39 Rif 
Den 8. august 2019 fant en eksplosjon sted på eller i nærheten av teststedet, og drepte fem og skadet seks (eller tre) personer. Eksplosjonen ble fulgt av en kort økning i strålingsnivået. I henhold til Rosatom skjedde eksplosjonen  på en sjøplattform da en "flytende drivstoffmotor" ble testet. Folk som ble drept jobbet på en "isotopstrømkilde" for et fremdriftssystem. Russiske myndigheter hadde ikke opplyst hvilken type rakett som ble testet, men russiske media så vel som President Trump har knyttet hendelsen til utvikling av 9M730 Burevestnik, også kjent som den russiske Skyfall. Alle i landsbyen ble beordret til å forlate territoriet før 14. August.


== Referanser ==
Italialønn

Italialønn (Acer opalus) er en lønneart.
Den er et lite, løvfellende tre eller busk og blir som regel opptil 15 m høy, men kan bli 20 m. Barken er mørkegrå med rosa skjær og skaller av. Bladene er 6–15 cm brede med 5, mer sjeldent 3, brede, tannete fliker. Undersiden er håret, spesielt langs nervene.
Trærne har tvekjønnede og rene hannblomster på samme plante (andromonøci). Blomstringen skjer før eller samtidig med løvsprett. Blomsterstanden er en hengende halvskjerm. Blomstene er lysegule, 5–6 mm store og har 4–5 begerblad, 5 kronblad og 8 pollenbærere. Fruktene er glatte, 2,5–4,5 cm lange samaraer som sitter parvis i 40–90° vinkel.
Italialønn vokser i submediterran vegetasjon i fjellene i middelhavsområdet og på varme steder lenger nord. I snever betydning er den en rein europeisk art som finnes fra nordøstlige Spania i vest til Hellas i øst, og Frankrike og sørvestlige Tyskland i nord. Den finnes også på Korsika. De nærstående artene Acer granatense og Acer obtusatum regnes ofte som underarter av italialønn, og de har en utbredelse som strekker seg til Nord-Afrika.


== Galleri ==

		
		
		


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding. Teknologisk Forlag. s. 238. ISBN 82-512-0355-4. 
A. Mitchell (1977). Trær i skog og hage. Oversatt av I. Gjærevoll. Tiden. s. 329. ISBN 82-10-01282-7. 
E. von Raab-Straube (2018). «Acer opalus». Sapindaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 13. august 2019. 
P. Banaszczak (2010). «The maples of Europe − Part 2» (PDF). 20 (4). The Maple Society: 4–8. Arkivert fra originalen (PDF) 14. august 2019. Besøkt 14. august 2019. 
«Acer opalus subsp. opalus». Flora iberica (PDF) (spansk). 9. Madrid: RJB/CSIC. s. 87–88. 


== Eksterne lenker ==
(en) Italialønn i Encyclopedia of Life 
(en) Italialønn i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Italialønn hos Artsdatabanken 
(en) Italialønn hos ITIS 
(en) Italialønn hos NCBI 
(en) Italialønn hos The International Plant Names Index 
(en) Italialønn hos Tropicos 
(en) Kategori:Acer opalus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Acer opalus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acer opalus – detaljert informasjon på Wikispecies
Reloliza Saimon

Reloliza Saimon (født 29. januar 1994) er en mikronesisk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløp. Hun vant 10.000 og halvmaraton under Mikronesialekene 2014 på Pohnpei, der hun representerte delstaten sin, Pohnpei, og hun vant lengdehopp under Mikronesiamesterskapet i friidrett 2016.


== Idrettskarriere ==


=== 2010 - 2012 ===
Saimon deltok i Mikronesialekene 2010 på Palau, og fikk der bronse på 4 x 400 meter stafett. I tillegg kom hun på femteplass på 800 meter og sjuendeplass på 400 meter. Hun deltok også i Sommer-OL for ungdom 2010, der hun fikk 25. beste tid i forsøksheatene på 400 meter, og løp i D-finalen der hun kom på andreplass med ny personlig rekord på 1:07,12.Hun deltok i Junior-VM i friidrett 2012, og ble der slått ut i forsøksheatet på 400 meter.


=== 2014 - 2019 ===
Mikronesialekene 2014 ble arrangert på Pohnpei, og Saimon vant der 10.000 meter og halvmaraton, og kom på andreplass på 5000 meter, bak Christina Wicker fra Palau. Hun deltok i Mikronesiamesterskapet i friidrett 2016, og fikk der fire medaljer; hun vant lengdehopp, fikk sølv på 800 og 1500 meter, og fikk bronse på 400 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Reloliza Saimon – World Athletics