jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eonian

Eonian er et studioalbum av black metal-bandet Dimmu Borgir, utgitt i mai 2018.


== Låtliste ==
"The Unveiling" – 5:47
"Interdimensional Summit" – 4:39
"Ætheric" – 5:27
"Council of Wolves and Snakes" – 5:19
"The Empyrean Phoenix" – 4:44
"Lightbringer" – 6:06
"I Am Sovereign" – 6:48
"Archaic Correspondence" – 4:55
"Alpha Aeon Omega" – 5:18
"Rite of Passage" (instrumental) – 5:16


== Personell ==
Shagrath (Stian Tomt Thoresen) – vokal, bassgitar, keyboard, sampling
Silenoz (Sven Atle Kopperud) – gitar, bassgitar
Galder (Tom Rune Andersen Orre) – gitar, bassgitar
Martin Lopez – perkusjon
Mikkel Gaup – joik
Daray (Dariusz Brzozowski) – trommer
Gerlioz (Geir Bratland) – keyboard
Schola Cantorum (kor)
Kordirigent – Gunvald Ottesen
Kormedlemmer – Agnes Winsents, Agnieszka Pikuta, Annika Belisle, Carl-Christian Kure, Christian Fjellstad, Erik Hedmo, Geirmund Simonsen, Gunhild Marina Tjernstad, Guro Schjelderup, Hauk J. Røsten, Hilde Stenseng, Hugo Herrman, Inger Helseth, Karen Austad Christensen, Lars Christen Hausken, Martin Røsok, Ragnhild E. Bye Lütken, Ragnhild Kleppe, Svein Oskar Smogeli, Synnøve Sætre, Tekla Lou Fure Brandsæter, Thomas Ringen, Vilde Bolstad Bakken, Vilde Groth Pettersen, Øyvind Sætre, Åste Jensen Sjøvaag


== Eksterne lenker ==
(en) Eonian på Discogs 
(en) Eonian på MusicBrainz 
(en) Eonian på Encyclopaedia Metallum 
(en) Eonian på AllMusic
Nicolay L. Bugge

Nicolay Lysholm Bugge (født 9. august 1883 i Nordfjordeid, død 5. mars 1968) var en norsk advokat og direktør i livsforsikringsselskpet Idun fra 1936 til 1948.


== Liv ==
Han var sønn av distriktslege Nicolai Jacobus Koch Bugge (1842–1895) og Bergljot Lysholm (1850–1916). Fra 1918 til 1925 var han gift med Ellen Kindt, datter av Bernhard Getz.
Bugge vokste opp i Rosendal, men etter farens død i 1895 ble han elev ved Trondheim katedralskole, hvor han tok examen artium i 1901. I 1906 tok han juridisk embetseksamen og var deretter fullmektig hos sorenskriveren i Strinda og Selbu til 1910. Da ble han ansatt som sekretær i Lovavdelingen i Justisdepartementet, og var ved siden av sekretær i Obligasjonsrettskomiteen, som utarbeidet utkast til handelsrettslover i samarbeid med Danmark og Sverige. I 1912 og 1914 foretok han to studiereiser til Tyskland, men det siste utenlandsoppholdet ble avbrutt på grunn av 1. verdenskrig.
Fra 1918 til 1925 var Bugge medlem av en ny obligasjonsrettskomite som arbeidet med utkast til ny forsikringsavtalelov. I 1919 ble han utnevnt til byråsjef i Justisdepartementet, men samme år gikk han av fra denne stillingen og begynte sakførervirksomhet i Kristiania sammen med Anton Heyerdahl og Christian Vogt. Dette firmaet hadde i flere år Sven Arntzen som fullmektig. I 1933 ble firmaet delt, og Bugge begynte et nytt advokatkontor sammen med Arntzen.
Bugge hadde i mange år vært juridisk konsulent for forsikringsselskapene Storebrand og Idun. I 1932 ble han medlem av styrene for begge selskapene, som nestformann og formann. Fra 1931 var han også ordfører i representantskapet for forsikringsselskapet Poseidon. Fra 1936 var han administrerende direktør i Idun. Han ble i denne stillingen til han gikk av for aldersgrensen i 1948. Han var dessuten formann i Livsforsikringsselskapenes forening fra 1940 til 1947. Under 2. verdenskrig var han formann i styret for Oslo krets av Røde Kors.
Bugge utga en kommentar til forsikringsavtaleloven i 1930, og en kommentar til avtaleloven som kom i tredje utgave i 1949. I Tidsskrift for rettsvitenskap for 1914 skrev han en historisk oversikt over den skandinaviske felleslovgivningen.


== Utmerkelser ==
Bugge ble utnevnt til kommandør av Dannebrogsordenen i 1925.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Studentene fra 1901. Oslo: Grøndahl. 1926. 
Studentene fra 1901. Oslo. 1951.
Chirodica

Chirodica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Små (1-3,5 millimeter), noe avlange jordlopper, gjerne rødlige med metallisk fargede dekkvinger.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever på planter i familien Proteaceae i den spesielle vegetasjonstypen fynbos.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Sør-Afrika, Namibia).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien jordlopper, Alticinae Newman, 1834
stammen Alticini
Slekten Chirodica Germar, 1834
Chirodica cedarbergensis Biondi, 1998
Chirodica chalcoptera Germar, 1834
Chirodica denardisi Biondi, 1998
Chirodica fulva Balý, 1876
Chirodica fulvipes Balý, 1876
Chirodica namibiana Biondi, 1998
Chirodica outeniquensis Biondi, 1998
Chirodica similfulva Biondi, 1998


== Eksterne lenker ==
(en) Chirodica i Encyclopedia of Life 
(en) Chirodica i Global Biodiversity Information Facility
Henning Matzen

Henning Matzen (født 28. desember 1840 i Rebbjærgskov i Angel, død 18. juli 1910 i Ronneby) var en dansk jurist, rettshistoriker, politiker og professor ved Københavns Universitet.


== Liv ==
Han var sønn av en vever. Den eldre broren, som var skoleinspektør, sørget at han fikk høyere skolegang og ble opptatt ved Flensborg latinskole. Derfra ble han student i 1859 og studerte rettsvitenskap ved Københavns Universitet. Han tok juridisk embetseksamen i 1864. I 1867 besvarte han universitetets prisoppgave med en avhandling om panteretten etter eldre dansk rett, og ble tildelt gullmedaljen. Året etter ble han utnevnt til Carl Georg Holcks etterfølger som professor ved universitetet. Før han tiltrådte stillingen fikk han anledning til å foreta en studiereise til Paris, Zürich og Wien fra 1869 til 1870.
Som professor underviste Matzen i dansk statsrett. Han utga en oversikt over forfatningsrett i tre bind som kom i flere reviderte utgaver. Senere underviste han også i kirkerett og utga en Haandbog over den danske Kirkeret (1889). Etter Johannes Nellemanns avgang i 1875 overtok han undervisningen i rettshistorie. I 1880 ble han utnevnt til ekstraordinær assessor i Høyesterett. Han var universitetets rektor for året 1892–1893.
Matzen ble innvalgt i Landstinget fra København i 1879. Her var han leder for Højres representanter. I 1883 deltok han i stiftelsen av Højres Arbeider- og Vælgerforening i København, og deltok samme år utarbeidelsen av Højres program. I de samme årene utfoldet han en stor aktivitet som politisk taler. Han var en av de fremste tilhengerne av Estrups provisoriepolitikk. Fra 1894 til 1902 var han formann i Landstinget. 
Til Københavns Universitets jubileum i 1879 skrev Matzen universitetets rettshistorie i to bind. Ved jubileumsfesten ble han utnevnt til æresdoktor.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Carl Goos: «Matzen, Henning», i Dansk biografisk lexikon. XI. BInd. Kjøbenhavn: Gyldendalske Boghandel, 1897
Wild Geese

Wild Geese er en stumfilm fra 1927 regissert av Phil Goldstone. Filmen er laget over romanen Graagaas av Martha Ostenso. I hovedrollene var Russell Simpson som Galeb Gare, Belle Bennett som Amelia Gare og Eve Southern som Judith Gare. Regissør var Phil Goldstone. Filmen antas å være tapt.


== Hovedrolleinnehaverne ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wild Geese på Internet Movie Database 
(en) Wild Geese på AllMovie
Aldo de Cillo Pagotto

Aldo de Cillo Pagotto (født 16. september 1949 i Santa Bárbara d'Oeste i Brasil, død 14. april 2020 i Fortaleza) var en brasiliansk ordensprest og katolsk erkebiskop av Paraíba.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Pagotto studerte filosofi og teologi ved presteseminaret Nossa Senhora do Rosário i Caratinga (Minas Gerais) og ved sin egen ordens seminar São Pio X.


=== Prest ===
Han ble presteviet 7. desember 1977, og inntrådte i eukaristinernes orden og avla de evige løfter 8. desember 1985. Han studerte videre ved det pavelige universitet Gregoriana i Roma fra 1988 til 1991.


=== Biskop, erkebiskop ===
Pave Johannes Paul II utnevnte ham 10. september 1997 til koadjutorbiskop av Sobral. Som valgspråk valgte han «Unum corpus et unus spiritus». Bispevielsen ble foretatt av erkebiskopen av São Paulo, Cláudio Hummes den 31. oktober samme år. Medkonsekratorer var Walfrido Teixeira Vieira, biskop av Sobral, og Joviano de Lima Júnior, biskop av São Carlos. Da Walfrido Teixeira Vieiras ble pensjonert etterfulgte biskop Cillo Pagotto ham den 18. mars 1998.
Den 5. mai 2004 ble han promovert til erkebiskop av Paraíba. Pave Frans aksepterte hans aldersbetingede fratreden den 6. juli 2016. Erkebiskop Pagotto kjempet fra 2017 mot kreft og døde i april 2020 som følge av ekstrabelastningen med covid-19 på Hospital da Unimed i bydelen São João do Tauape i Fortaleza.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Carlo Chiarlo (1881-1964) *1928
Kardinal Alfredo Vicente Scherer (1903-1996) *1947
Kardinal Aloísio Leo Arlindo Lorscheider (1924-2007) *1962
Kardinal Cláudio Aury Affonso Hummes (1934-2022) *1975
Erkebiskop Aldo de Cillo Pagotto


== Referanser ==
Pierre Fresnay

Pierre Fresnay (født 4. april 1897 i Paris, død 9. januar 1975 i Neuilly-sur-Seine) var en fransk skuespiller. Fresney begynte sin skuespillerkarriere på 1920-tallet. Han spilte en rekke roller ved Comédie-Française i både klassiske og moderne stykker.
Hans første store filmrolle var i Marius av Pagnol (1931). Han ble fort en viktig figur i den franske filmen, bland annet i Jean Renoirs Den store illusjon (1937). Han spilte også i internationale filmer, bland annet i Alfred Hitchcocks Mannen som visste for meget (1934).
I mange år drev han sitt egen teater i Paris med partneren Yvonne Printemps.


== Filmografi (utvalg) ==
1937 – Den store illusjon
1943 – Djevelens hånd
1947 – De kjærlige hender


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pierre Fresnay på Internet Movie Database 
(sv) Pierre Fresnay i Svensk Filmdatabas 
(da) Pierre Fresnay på Filmdatabasen 
(fr) Pierre Fresnay på Allociné 
(en) Pierre Fresnay på AllMovie 
(en) Pierre Fresnay hos The Movie Database 
(en) Pierre Fresnay hos Internet Broadway Database
Grinda vannverk

Grinda vannverk også kalt for Grina vannverk er et nedlagt vannverk som ligger i bydelen Riska i Sandnes kommune. Grindavatnet og Lomstjørna var vannkilden i verket, som forsynte både Sandnes, Sola og Forus med vann. Grindavatnet ble nedlagt som drikkevannsforsyning rundt 1974. Vannverket ble bygd av tyskerne under andre verdenskrig. Arbeidet ble utført av utkommanderte og frivillige nordmenn som arbeidet mot god betaling. Det var norske anleggsfirma som sto for arbeidet. Hensikten med vannverket var å sikre vannforsyningen til Sola flyplass og de tyske forlegninger


== Vannverket som kulturminne ==
Grinda vannverk har ikke vært i bruk siden rundt 1974. I dag er vannverket et kulturminne fra krigstiden og ligger i et vakkert og idyllisk turområde. Vannverket ligger langs første del av turen til Storberget. Store deler av turen går på den gamle anleggsveien opp til lomstjern. Langs stien ser vi tydelige spor fra arbeidet med det tyske vannverket fra andre verdenskrig. Både bassengbygninen og Grindatunnelen er åpen og er i god stand.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til Lions Club Riska/Sandnes - Besøkt 23. mai 2020
Sandnes kommunes digitale kartsamling, med over kulturminner i Sandnes - Besøkt 23. mai 2020
Sandnes kommunes kart over kulturminneregistreringer Riska - Besøkt 23. mai 2020
Sørfylket.no - Besøkt 23. mai 2020
Riska historie og museumslags nettside - Besøkt 23. mai 2020
Turside for Storaberget
Sola kommunes kommunedelplaner, inneholder kommunedelplaner for kulturminner i kommunen. Besøkt 23. mai 2020.
Folkehelseminister

Folkehelseminister er en betegnelse som har vært benyttet om en statsråd med særskilt ansvar for folkehelse, underordnet helse- og omsorgsministeren, altså tilknyttet Helse- og omsorgsdepartementet.
Vervet ble første gang opprettet 17. januar 2018, da Erna Solbergs regjering ble utvidet fra å representere Høyre og Fremskrittspartiet til også å representere Venstre.
Ansvarsområdet har vært karakterisert som uklart, men knyttes til folkehelsearbeidet som blir forvaltet av Folkehelseavdelingen, blant annet ansvaret for Folkehelseinstituttet og Statens Strålevern. 

Mulige paralleller kan være Storbritannias Minister for Public Health og Sveriges folkhälsominister.


== Referanser ==
Sjakkspilleren

Sjakkspilleren (originaltittel: Le Joueur d'échecs, også vist i Norge med tittelen Polens sønner) er et fransk stumfilmdrama fra 1927 i regi av Raymond Bernard. Filmen er en bearbeidelse av romanen Le Joueur d'échecs av Henry Dupuy-Mazuel.
Filmen ble vurdert for norsk sensur den 20. juni 1927.


== Handling ==
I 1776 ble en ung polsk patriot, Boleslas Vorowski, skadd i et opprør mot de russiske styrkene i Vilnius. Det tilbys en belønning hvis Vorowski blir arrestert, men han blir beskyttet av Baron von Kempelen, en oppfinner som planlegger å smugle Vorowski, en meget dyktig sjakk-spiller, til Tyskland skjult inne i en spilleautomat som kalles «Tyrkeren». 
Major Nicolaïeff, en russisk rival av Vorowski, forsøker å spille mot Tyrkeren, men blir raskt beseiret. Men Nicolaïeff innser at maskinen i hemmelighet blir drevet av Vorowski. Han sørger for at Tyrkeren sendes til Moskva for å underholde keiserinne Catherine II, og legger en plan for å bli kvitt både Kempelen Vorowski og Tyrkeren.


== Medvirkende ==
Pierre Blanchar : Boleslas Vorowski
Charles Dullin : Baron von Kempelen
Édith Jéhanne : Sophie Novinska
Camille Bert : Maj. Nicolaieff
Pierre Batcheff : Prince Serge Oblomoff
Marcelle Charles-Dullin : Catherine II
Jacky Monnier : Wanda
Armand Bernard : Roubenko
Alexiane : Olga
Pierre Hot : Roi Poniatowski
Jaime Devesa : Prince Orloff
Fridette Fatton : Pola


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sjakkspilleren på Internet Movie Database 
(fr) Sjakkspilleren på Allociné 
(nl) Sjakkspilleren på MovieMeter 
(en) Sjakkspilleren på AllMovie 
(en) Sjakkspilleren på Rotten Tomatoes
Diaphorapteryx hawkinsi

Diaphorapteryx hawkinsi (kjempechathamrikse) var en monotypisk art i riksefamilien (Rallidae) og eneste art i slekten Diaphorapteryx. Arten var endemisk for Chathamøyene øst av New Zealand, men størrelsen og den manglende flygeevnen gjorde den utsatt for jakt og predasjon. Arten kan ha overlevd til omkring 1895.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på arter og delgrupper følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn i parentes er eventuelt uoffisielle midlertidige beskrivelser.

Gruiformes, tranefugler
Rallidae, riksefamilien
Rallus, 13 arter
Dryolimnas, 2 arter
†Aphanapteryx, monotypisk, utdødd slektslinje
†Erythromachus, monotypisk, utdødd slektslinje
Crex, 2 arter
Rougetius, monotypisk
Atlantisia, 2 arter
†Mundia, monotypisk, utdødd slektslinje
Aramidopsis, monotypisk
Lewinia, 4 arter
Gymnocrex, 3 arter
†Diaphorapteryx, monotypisk, utdødd slektslinje
†D. hawkinsi, (kjempechathamrikse), monotypisk, utdødd
Gallirallus, 18 arter
Canirallus, monotypisk
Mustelirallus, 3 arter
Cyanolimnas, monotypisk
Pardirallus, 3 arter
Amaurolimnas, monotypisk
Aramides, 8 arter
Tribonyx, 3 arter
Porphyriops, monotypisk
Porzana, 4 arter
Paragallinula, monotypisk
Gallinula, 7 arter
Fulica, 11 arter
Porphyrio, 15 arter
Himantornis, monotypisk
Megacrex, monotypisk
Gallicrex, monotypisk
Amaurornis, 7 arter
Rallina, 8 arter
Zapornia, 15 arter
Micropygia, monotypisk
Anurolimnas, 3 arter
Coturnicops, 3 arter
Hapalocrex, monotypisk
Laterallus, 9 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Diaphorapteryx hawkinsi i Encyclopedia of Life 
(en) Diaphorapteryx hawkinsi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Diaphorapteryx hawkinsi hos Fossilworks 
(en) Diaphorapteryx hawkinsi hos NCBI
Chathamrikse

†Chathamrikse (Gallirallus modestus) var en monotypisk art i riksefamilien (Rallidae). Arten var endemisk for Chathamøyene øst av New Zealand, men er nå utdødd. Arten ble først oppdaget i 1871. Den siste bekreftede observasjone var i 1893, og den var utryddet før 1895. Årsaken var trolig predasjon fra tamkatter.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på arter og delgrupper følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn i parentes er eventuelt uoffisielle midlertidige beskrivelser.

Gruiformes, tranefugler
Rallidae, riksefamilien
Rallus, 13 arter
Dryolimnas, 2 arter
†Aphanapteryx, monotypisk, utdødd slektslinje
†Erythromachus, monotypisk, utdødd slektslinje
Crex, 2 arter
Rougetius, monotypisk
Atlantisia, 2 arter
†Mundia, monotypisk, utdødd slektslinje
Aramidopsis, monotypisk
Lewinia, 4 arter
Gymnocrex, 3 arter
†Diaphorapteryx, monotypisk, utdødd slektslinje
Gallirallus, 18 arter
G. calayanensis, calayanrikse (monotypisk)
G. wallacii, halmaherarikse (monotypisk)
G. castaneoventris, goliatrikse
G. australis, wekarikse
G. lafresnayanus, kanakrikse (monotypisk)
G. sylvestris, moserikse (monotypisk)
G. okinawae, okinawarikse (monotypisk)
†G. pacificus, tahitirikse (monotypisk, utdødd)
G. philippensis, båndrikse
†G. modestus, chathamrikse (monotypisk, utdødd)
†G. dieffenbachii, hvitbrynrikse (monotypisk, utdødd)
G. insignis, bismarckrikse (monotypisk)
G. woodfordi, salomonrikse
†G. poecilopterus, fijirikse (monotypisk, utdødd)
G. owstoni, guamrikse (monotypisk, utryddet i vill tilstand)
†G. wakensis, wakerikse (monotypisk, utdødd)
G. torquatus, mustasjerikse
G. rovianae, rovianarikse (monotypisk)
Canirallus, monotypisk
Mustelirallus, 3 arter
Cyanolimnas, monotypisk
Pardirallus, 3 arter
Amaurolimnas, monotypisk
Aramides, 8 arter
Tribonyx, 3 arter
Porphyriops, monotypisk
Porzana, 4 arter
Paragallinula, monotypisk
Gallinula, 7 arter
Fulica, 11 arter
Porphyrio, 15 arter
Himantornis, monotypisk
Megacrex, monotypisk
Gallicrex, monotypisk
Amaurornis, 7 arter
Rallina, 8 arter
Zapornia, 15 arter
Micropygia, monotypisk
Anurolimnas, 3 arter
Coturnicops, 3 arter
Hapalocrex, monotypisk
Laterallus, 9 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chathamrikse i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Chathamrikse hos Artsdatabanken 
(en) Chathamrikse hos Fossilworks 
(en) Chathamrikse hos ITIS 
(en) Kategori:Gallirallus modestus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Gallirallus modestus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cabalus modestus – detaljert informasjon på Wikispecies
Mundia elpenor

Mundia elpenor (ascensionrikse) var en monotypisk art i riksefamilien (Rallidae) og eneste art i slekten Mundia. Arten var endemisk for øya Ascension i Søratlanteren, men den manglende flygeevnen gjorde den utsatt for predasjon. Arten kan ha overlevd til etter 1815, da tamkatter ble introdusert der.


== Taksonomi ==
M. elpenor ble opprinnelig plassert i slekten Atlantisia og antatt å være en nær slektning av tristanrikse (A. rogersi), men den skiller seg fra denne på flere vesentlig punkter og håndteres trolig best i en egen slekt.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på arter og delgrupper følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn i parentes er eventuelt uoffisielle midlertidige beskrivelser.

Gruiformes, tranefugler
Rallidae, riksefamilien
Rallus, 13 arter
Dryolimnas, 2 arter
†Aphanapteryx, monotypisk, utdødd slektslinje
†Erythromachus, monotypisk, utdødd slektslinje
Crex, 2 arter
Rougetius, monotypisk
Atlantisia, 2 arter
†Mundia, monotypisk, utdødd slektslinje
†M. elpenor, (ascensionrikse), monotypisk, utdødd
Aramidopsis, monotypisk
Lewinia, 4 arter
Gymnocrex, 3 arter
†Diaphorapteryx, monotypisk, utdødd slektslinje
Gallirallus, 18 arter
Canirallus, monotypisk
Mustelirallus, 3 arter
Cyanolimnas, monotypisk
Pardirallus, 3 arter
Amaurolimnas, monotypisk
Aramides, 8 arter
Tribonyx, 3 arter
Porphyriops, monotypisk
Porzana, 4 arter
Paragallinula, monotypisk
Gallinula, 7 arter
Fulica, 11 arter
Porphyrio, 15 arter
Himantornis, monotypisk
Megacrex, monotypisk
Gallicrex, monotypisk
Amaurornis, 7 arter
Rallina, 8 arter
Zapornia, 15 arter
Micropygia, monotypisk
Anurolimnas, 3 arter
Coturnicops, 3 arter
Hapalocrex, monotypisk
Laterallus, 9 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mundia elpenor i Encyclopedia of Life 
(en) Mundia elpenor i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mundia elpenor hos Fossilworks 
(en) Kategori:Mundia elpenor – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Dryolimnas augusti

Dryolimnas augusti (réunionrikse) var en monotypisk art i riksefamilien (Rallidae) og én av to arter i slekten Dryolimnas. Arten var endemisk for øya Réunion i Indiahavet og trolig ikke flyvedyktig, noe som gjorde den utsatt for jakt og predasjon. Den ble sist rapportert i 1674 og døde trolig ut mot slutten av 1600-tallet. Arten nærmeste nålevende slektning er hvitstruperikse (D. cuvieri), men den kan ha vært noe større enn denne.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på arter og delgrupper følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn i parentes er eventuelt uoffisielle midlertidige beskrivelser.

Gruiformes, tranefugler
Rallidae, riksefamilien
Rallus, 13 arter
Dryolimnas, 2 arter (4 taxa)
D. cuvieri, hvitstruperikse (3 taxa, hvorav én utdødd)
†D. augusti, (réunionrikse), utdødd etter 1674 (monotypisk)
†Aphanapteryx, monotypisk
†Erythromachus, monotypisk
Crex, 2 arter
Rougetius, monotypisk
Atlantisia, 2 arter
†Mundia, monotypisk
Aramidopsis, monotypisk
Lewinia, 4 arter
Gymnocrex, 3 arter
†Diaphorapteryx, monotypisk
Gallirallus, 18 arter
Canirallus, monotypisk
Mustelirallus, 3 arter
Cyanolimnas, monotypisk
Pardirallus, 3 arter
Amaurolimnas, monotypisk
Aramides, 8 arter
Tribonyx, 3 arter
Porphyriops, monotypisk
Porzana, 4 arter
Paragallinula, monotypisk
Gallinula, 7 arter
Fulica, 11 arter
Porphyrio, 15 arter
Himantornis, monotypisk
Megacrex, monotypisk
Gallicrex, monotypisk
Amaurornis, 7 arter
Rallina, 8 arter
Zapornia, 15 arter
Micropygia, monotypisk
Anurolimnas, 3 arter
Coturnicops, 3 arter
Hapalocrex, monotypisk
Laterallus, 9 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dryolimnas augusti i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dryolimnas augusti hos Fossilworks
Saromasjøen

Saromasjøen (japansk: サロマ湖) er en brakkvannssjø på Hokkaido i Japan. Saroma er den tredje største innsjøen i Japan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Saroma – kategori av bilder, video eller lyd på Commons