jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fikspunktiterasjon


=== Fikspunktiterasjon ===
Fikspunktiterasjon kan brukes til å finne en rot i en ligning x = f(x). Metoden er basert på den enkle rekursjonsregelen.
Metoden kan for eksempel brukes til å løse den følgende andregradsligningen
I dette enkle tilfellet er de løsningene kjent, fra teorien for andregradsligninger, nemmelig x = 0,5 og x=1,5. Dersom vi ønsket å bruke fikspunktiterasjon til å løse ligningen, så kunne rekursjonsformelen skrives på formen
Bruker vi startverdien x0 = 0,1 finner vi tilnærmingene

Med startverdien x0 = 1,6 vil metoden divergere.
Selv om fikspunktiterasjon kan vises å konvergere for svært mange funksjoner f(x), så vil den vanligvis være en lite effektiv metode. Det eksisterer mange mer effektive iterative metoder for å finne røtter i ligninger. En viktig metode er Newtons metode
Vitenskapsåret 1560

Vitenskapsåret 1560 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1560.


== Astronomi ==
Joannes Stadius fikk publisert læreboken (la)«Tabulae Bergenses aequabilis et adparentis motus orbium coelestium quae planetarum et siderum vera loca, ante Christum et retro, cum observationum historiis congruentia suppeditant, item de fixis stellis commentarius, quo perpetua loca illarum demonstrantur, et ortus et occasus earundem ad quodlibet clima, tum ex iisdem calamitatis, sterilitatis, valetudinis anniversariae, et geniturarum praenotiones minime aberrantes, edocentur» (Tabeller etter de Berghes om himmelsfærens bevegelse og planeter og stjerners sanne posisjon fra før Kristus, med relevante historiske observasjoner fra disse stedene  ...) og en efemeride, begge basert på det kopernikanske systemet. Köln.


== Botanikk ==
Conrad Gesner anla en urtehage som senere ble utviklet til «Alter Botanischer Garten Zürich».


== Institusjoner ==
Vitenskapsselskapet «Academia Secretorum Naturae» (Akademiet for naturens hemmeligheter), ble stiftet i Napoli unde ledelse av Giambattista della Porta.


== Fødsler ==
17. januar – Gaspard Bauhin (død 1624), sveitsisk botaniker.
25. juni – Wilhelm Fabry (død 1634), tysk kirurg.
Ukjent dato − Thomas Harriot (død 1621), engels matematiker og astronom.


== Dødsfall ==
15. november − Domingo de Soto (født 1494), spansk filosof.


== Referanser ==
Lindera benzoin

Lindera benzoin er en løvfellende busk i laurbærfamilien som vokser i østlige Nord-Amerika.
Den blir opptil 5 m høy og er rikt forgreinet med tynne greiner. Barken er brun med små hvite, runde korkporer. Bladene sitter spredt og dufter. De er eggformede, helrandede, glatte, 6–15 cm lange, 2–6 cm brede og har kileformet basis. Store blad er tilspissede, og små blad mer avrundet. Høstfargen er gul.
Busken blomster tidlig på våren før løvsprett. Den er særbu med hann- og hunnblomster på ulike planter, men tvekjønnede blomster forekommer også. Blomstene dufter og har 6 gule tepaler. Hannblomstene er størst og har 9 pollenbærere som sitter i 3 kranser. Hunnblomstene har opptil 18 sterile pollenbærere (staminodier). Frukten er en rød, avlang og 10 mm lang steinfrukt.
Lindera benzoin er utbredt fra Maine og Ontario i nord til Kansas, Texas og nordlige Florida i vest og sør. Den vokser langs elvebredder og som undervegetasjon i fuktig, næringsrik skog, helst på kalkgrunn. Blomstene pollineres av små bier og tovinger. Åmene til prometeusspinner og svalestjerten Papilio troilus eter bladene.
Indianerne brukte Lindera benzoin til forskjellige medisinske formål. Tørkede, malte frukter kan brukes som en erstatning for krydderet allehånde.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Litteratur ==
«Lindera benzoin». Flora of North America. Besøkt 17. oktober 2019. 
«Spicebush». Illinois Wildflowers. Besøkt 17. oktober 2019. 
«Lindera benzoin». Missouri Botanical Garden. Besøkt 17. oktober 2019. 


== Eksterne lenker ==
(en) Lindera benzoin i Encyclopedia of Life 
(en) Lindera benzoin i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lindera benzoin hos ITIS 
(en) Lindera benzoin hos NCBI 
(en) Lindera benzoin hos The International Plant Names Index 
(en) Lindera benzoin hos Tropicos 
(en) Kategori:Lindera benzoin – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lindera benzoin – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lindera benzoin – detaljert informasjon på Wikispecies
Ole Henrik Buljo

Ole Henrik Buljo (født 1939, død 12. september 2017) var ordfører i Kautokeino i tre perioder: 1980-81, 1984-87 og 1992-93. Han representerte Samefolkets liste, men hans politiske engasjement startet i Senterpartiet. Også hans sønn, Jan Ole Buljo, var senere ordfører i Kautokeino. 
Buljo var bonde i Mieron i Kautokeino, men avviklet gårdsdriften på midten av 1990-tallet. En periode var han predikant i Norges Samemisjon. På 1970-tallet kom han med i Kautokeino sameforening og ble leder der. I flere år var han nestleder i Nordisk samisk institutt.


== Kilder ==
Tidligere Kautokeino-ordfører er død. Artikkel hos ifinnmark.no av Tonia Kvernmo
Minner fra samisk samtidshistorie. Artikkel hos ifinnmark.no av Johan Klemet Kalstad
Krka (Una)

Krka er en høyre sideelv til Una, som danner en del av grensen mellom Bosnia-Hercegovina og Kroatia.
Hele løpet til Krka, sammen med kilden, er beskyttet og en del av Una nasjonalpark. Elven springer ut fra foten av platået Cvijetinić, i nærheten av landsbyen Mali Cvjetnić. Kilden er karstisk og preget av stor vannføring, slik at elven der allerede er dannet og rik på vann. Kilden ligger i en bortgjemt dal, med en gammel vannmølle som fremdeles står der. Tilgangen til elvedalen er ryddet og merket, men ganske krevende å gå. 
Elven er stri, klar og drikkelig. Bare ørret og harr lever i den, og fiske er bare tillatt i visse områder og er underlagt strenge regler og forskrifter.


== Referanser ==
Krka

Krka kan referere til:


== Elver ==
Krka (Kroatia), kroatisk elv som munner ut i Adriaterhavet.
Krka (Slovenia), sideelv til Sava i Slovenia.
Krka (Una), sideelv til Una i Bosnia-Hercegovina og Kroatia.
Gurk (elv) (Krka), sideelv til Drava (Drau) i Østerrike.


== Annet ==
Krka nasjonalpark i Kroatia.
Krka (firma), legemiddelfirma med hovedsete i Slovenia.


== Se også ==
Gurk
Konfliktåret 1560

Konfliktåret 1560 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1560.


== Pågående konflikter ==
Livlandskrigen
Krig mellom kongedømmet Ahom og kongedømmet Kamata om kontroll over Brahmaputra-dalen.


== Hendelser ==


=== Europa ===
18. mars − Franske tropper slo tilhengere av reformasjonen i Skottland i Glasgow.
9. − 14. mai − Ottomansk flåte vant et sjøslag ved Djerba.
2. august − Slaget ved Ergeme.


=== Asia ===
Daimyō Azai Nagamasa slo utfordreren Rokkaku Yoshikata i et slag ved Norada, Japan.
mai eller juni − Oda Nobunaga slo utfordreren Imagawa Yoshimoto i et slag ved Okehazama, Japan.
Portugal invaderte kongedømmet Jaffna.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
29. september − Gustav Vasa
Dag Hodne

Dag Hodne (født 30. april 1946) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Norsk Judo og Jiu-jitsu Klubb.Han vant fire NM-gull og sju NM-medaljer i perioden 1969–1974.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Egil Kvåle

Egil Steinar Kvåle (født 1967) er en norsk judoutøver som representerer Levanger Judoklubb.
Han vant 7 NM-gull og 18 NM-medaljer i perioden 1987–2015.
Kvåle ble rangert som nummer 450 på listen over de 1000 beste idrettsutøverne i Trøndelag på avisa Nidaros sin kåring i 2020.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Eivind Brauer

Eivind Brauer (født 1960) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Ippon Judoklubb i Bærum.
Han vant fem NM-medaljer i perioden 1978–1985.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Erik Alsgaard

Erik Erland Pham Alsgaard (født 1996) er en norsk judoutøver som representerer Ippon Judoklubb i Bærum.
Han vant fire NM-gull og ti NM-medaljer i perioden 2014–2022.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Erik Brunvatne

Erik Brunvatne (født 1963) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Vennesla JK.
Han vant to NM-gull og ni NM-medaljer i perioden 1983–1992.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Frans Hellern

Frans Hellern (født 1959) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Ippon Judoklubb i Bærum.
Han vant ett NM-gull og ni NM-medaljer i perioden 1980–1986.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Geir Bjerknes

Geir Bjerknes (født 1990) er en norsk judoutøver fra Kongsberg som representerer Bergkameratene.
Han vant fire NM-gull og ti NM-medaljer i perioden 2011–2018. Han vant kongepokalen i 2018.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Maironis

Maironis, egentlig Jonas Mačiulis, (født 21. oktober 1862 i Pasandravys i Raseiniairegionen i Litauen, død 28. juni 1932) var katolsk prest og en av de mest kjente litauiske diktere.
Maironis tog studenteksamen med gode karakterer ved Kaunas' gymnasium og reiste for å studere litteratur ved universitetet i Kiev. Allerede etter ett år avbrøt han studiene og vendte tilbake for å kunne studere i Kaunas på dets presteseminar. Dette førte til hans prestevielse.
I 1922 ble Maironis professor i teologi ved universitetet i Kaunas. Foruten dikt med patriotisk innhold og dramaer med nasjonale emner virket han også som oversetter og oversatte blant annet Rigveda til litauisk.Han var en stor patrioy og arbeidet intensivt for å «oppvekke» nasjonen til å fri seg fra det russiske rike.


== Stasjoner ==
1883–1884 Studier i litteraturvitenskap i Kiev
1894–1909 Professor ved det keiserlige romersk-katolske teologiske akademi i St. Petersburg
1909–1932 rektor ved Presteseminaret i Kaunas
1922–1932 Leder for lærestolen for moralteologi ved det litauiske Vytautas-Magnus-universitet i Kaunas


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==
Etterretninger for sjøfarende

Etterretninger for sjøfarende (efs) er et kunngjøringshefte med kartrettelser og andre meddelelser som er av spesiell interesse for de norske sjøfarende. Det utgis av Norges geografiske oppmåling – hydrografisk seksjon / Norges sjøkartverk / Statens kartverk sjødivisjonen. Heftene er publisert i over 150 år, og ble sendt ut til abonnenter to ganger hvert halvår frem til 1894 og hver måned frem til 1937. Etter 1937 har de blitt sendt ut hver 14. dag. Det er unntak i 1940 og 1944. Heftet for 15. mai 1940 utkom ikke som følge av krigsforholdene, og i 1944 ble det nødvendig med et ekstra samlehefte i september (nr 17) med kunngjøringer om krigsforanstaltninger m.v. i norske kystområder.  
Norge er en sjøfartsnasjon og meldinger fra hele verden ble samlet inn og kunngjort frem til 1990. Etter 1990 begrenser meldingene seg stort sett til Skandinavia og landene rundt Nordsjøbassenget. De viktigste meldingene er sikkerhetskritiske og av navigasjonsmessig art, og er et viktig og lovpålagt supplement til nye og oppdaterte sjøkart. Dette kan være nyoppdagete grunner, båer og rev, men også meldinger om nye fyr og øvrig oppmerking av skipsleden.  
I tillegg til sikkerhetskritiske kartrettelser er det et eget kapittel i hvert hefte med «Andre meddelelser»; informasjon om nye forskrifter, lovbestemmelser, råd, advarsler og økonomiske forhold knyttet til mannskap, last, toll og havneanløp. Og det er nettopp under Forskjellige meddelelser Etterretninger for sjøfarende kan være et svært interessant vitnesbyrd for en sjøfartsnasjons historie og utvikling. Gjennom krig og fred kan en lese kunngjøringer som gir forordninger og bekjentgjørelser for å sikre en effektiv og trygg seilas på alle verdenshav. Utviklingen av det moderne samfunnet skinner i gjennom når meldinger om dampskip, luftskip, sjøfly, undervannsfartøy, telegrafkabler og broer etc dukker opp. Dette er en del av Norges maritime historie som sjelden fremkommer i historiebøkene. 
Hver årgang har blitt avlevert til Nasjonalbiblioteket beregnet for statsarkiv. Årgangene før 1994 har ikke vært enkelt tilgjengelig for allmuen. Hefter fra 1994 er produsert digitalt og tilgjengelige i Efs-arkivet. En fullstendig oversikt over eldre årganger finnes på Liste over historiske dokumenter hos Statens kartverks sjødivisjon. Skanning av årgangene pågår så alle er ikke tilgjengelige enda.


== Referanser ==
Anioł Dowgird

Anioł Dowgird (født 2. desember 1776 i Jurkowszczyzna i storfyrstedømmet Litauen i det som nå er Hviterussland, død 26. april 1835 i Wilno) var en katolsk prest og filosof i opplysningstiden i Polen.
Anioł Dowgird studerte i skoler under ledelse av jesuittene og piaristene, og trådte så inn i piaristordenen og ble prest der. Deretter underviste han ved piaristenes skoler og var i en periode professor i logikk og etikk ved universitetet i Wilno.Pater Dowgird var i sin tenkning inspirert av John Lockes empirisme, the Scottish School of Common Sense, og Immanuel Kants Kritikk av den rene fornuft. Men til forskjell fra Kant tilskrev han tid og rom en realeksistens uavhengig av mennesket.


== Verker ==
O logice, metafizyce i filozofji moralnej
Wykład przyrodzonych myślenia prawideł, czyli logika teoretyczna i praktyczna
Rezczywistość poznań ludzkichHan skrev også mange prekener og etterlot seg et traktat i manuskripts form om Kants filosofi.


== Referanser ==
Amalie Holck

Amalie Juliane Holck (født 15. mars 1837 i Bergen) var en norsk skuespillerinne.
Amalie Holck var datter av skuespiller og hattemakersvenn Oluf Eliam Holck og jordmor Torcheline (Tercheline) Wilhelmine Jørgensen. Hun ble 20. mars 1864 gift i Askøy med konditor Lars Martin Jensen.Amalie Holck debuterte ved Det norske Theater i fødebyen Bergen 11. desember 1853 i rollen som Lise i Sladderkjærringen. Da var hun bare 16 år gammel.
Da hun sluttet ved Det norske Theater, oppga Amalie Holck scenen. Senere emigrerte hun til USA sammen med ektemannen.


== Roller i utvalg ==
Lise i Sladderkjærringen (Det norske Theater, 1853)


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 76. ISBN 8200056228.
Den rette gate

Den rette gate (latin: Via Recta, arabisk: الشارع المستقيم, Al-Shāri‘ al-Mustaqīm), kjent i Det nye testamente som gaten som kalles Den rette (gresk: τήν ῥύμην τήν καλουμένην εὐθείαν), er den gamle decumanus maximus, den romerske hovedgate, i Damaskus i Syria. Den løper fra øst til vest gjennom gamlebyen. Apostelen Paulus (Saulus fra Tarsos) bodde i et hus ved Den rette gate ifølge Apostlenes gjerninger (9,11).


== Historie ==
Utdrag fra Bibel-oversettelsen av 2011 med Gaten som kalles den rette:

«I Damaskus bodde en disippel som het Ananias. I et syn sa Herren til ham: «Ananias!» Han svarte: «Her er jeg, Herre.» Og Herren sa: «Gå bort i den gaten som kalles Den rette, og i huset til Judas skal du spørre etter Saulus fra Tarsos. For se, han ber. Og han har hatt et syn og sett en mann som heter Ananias komme og legge hendene på ham, så han får synet igjen.» (Apgj 9,11)Under den greske periode i Damaskus ble byen omgjort av Hippodamus, som gav den dens gatestruktur rutemønsterløp. Den lengste av de nye gatene var Den rette gate, på 1.500 meters lengde, tvers gjennom byen.Den vestlige halvdel av gaten, som også omfatter Midhat Pasha Souq, kalles nå «Midhat Pasha-gaten», men den øtslige halvdel som leder til byporten Bab Sharqi kalles «Bab Sharqi-gaten».


== Billedgalleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Street Called Straight – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hippodamos fra Miletos

Hippodamos fra Miletos (født 498 f.Kr. i Miletos, død 408 f.Kr.) var en gresk arkitekt og byplanlegger på 400-tallet f.Kr.. Han skapte ordnede og regulære byplaner i motsetning til antikkens gjengse intrikate og forvillende, som var vanlige i byer som Athen. Aristoteles har et avsnitt om Hippodamos i Politikken, der han framstilles som en i første hånd teoretiker.Hippodamos' navn er tett knyttet til den gjennomgripende ombygging av hjembyen Miletos etter ødeleggelsen i sluttfasen av perserkrigen. Til Perikles tok han frem planen til havnebyen Pireus ved Athen. Da athenerna grunnla Thurioi i det sørlige Italia fulgte han med kolonistene som arkitekt. Disse prosjekter preges av en mangesidig og integrert planlegging, der militære og kommersielle anlegg ved havnen ble separert fra ekspansjonsområdene for private og allmenne bygninger.Senere skal han ha overvåket byggingen av den nye by på Rhodos, til tross for at det kom i gang først i år 408 f.Kr..Hans nettverksplaner som bestod av et antall rette gater som skar hvarandre på rette vinkler, ble veiledende urbane prinsipper i antikken. Til disse har senere forskning konstatert at det fantes forbilder. Ortogonale byplaner forekom blant annet i Selinus på Sicilia og Olbia ved Svartehavet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hans-Joachim Gehrke: Bemerkungen zu Hippodamos von Milet. In: Wolfgang Schuller (Hrsg.): Demokratie und Architektur. Der hippodamische Städtebau und die Entstehung der Demokratie. München 1989, S. 58–63.
Joachim Szidat: Hippodamos von Milet. Seine Rolle in Theorie und Praxis der griechischen Stadtplanung. In: Bonner Jahrbücher, Band 180 (1980), S. 31–44.
Charlotte Triebel-Schubert, Ulrike Muss: Hippodamos von Milet. Staatstheoretiker oder Städteplaner? In: Hephaistos, Heft 5/6, 1983, S. 37–60.
Aristoteles: Politik. 2. Auflage, Hamburg 2003, S. 102.
VM i friidrett 2019 – Stavsprang menn

Øvelsen Stavsprang menn ved VM i friidrett 2019 ble avholdt i Doha, Qatar 28. september og 1. oktober 2019.


== Resultater ==


=== Kvalifisering ===
Kvalifiseringskrav: Direktekvalifiseringskravet var 5,75 m (Q) eller å være blant de 12 beste utøverne (q).


=== Finale ===
Finalen startet 1. oktober kl. 20:06 lokal tid.


== Referanser ==
Claudia Holm

Claudia Christiane Holm (født 3. august 1832 i Flekkefjord, død i Flekkefjord 23. desember 1891) var en norsk skuespillerinne.


== Familie ==
Claudia Holm, eller Klaudia Holm, var datter av assistent Ole Christophersen Holm og hustru Anne Marie. Hun ble 30. mai 1861 gift i fødebyen Flekkefjord med handelsborger Hans Jacobsen.


== Liv og virke ==
Claudia Holm ble rekruttert til teaterscenen da Ole Bull traff henne da han var på gjennomreise i Flekkefjord, der han var blitt «henrevet av hendes skjønne skabning». Marie Bull beskrev henne som «den skjønneste av damerne ved theatret» og omtalte hennes «Regelmessige, klare træk og sjælfulde øine, dertil en holdning og en figur, saa rank og skjøn som en herlig statue, og sit legeme bar hun med en naturlig ynde og værdighed, som man sjelden ser paa nogen scene.»Hun ble 2. januar 1850 ansatt ved Det norske Theater i Bergen, hvor hun kun ble værende i én sesong. Hun fikk sin debut 2. januar 1850 i rollen som Helene i Holberg-stykket Den Vægelsindede. Det var imidlertid i prologen hun vekket størst oppsikt, der hun steg frem i form av «kunstens lyse engel og talte på skjønne vers».19. mars 1855 fikk hun kontrakt med Kristiania norske Theater, men hun ble oppsagt allerede 28. april samme år, med fratredelse 31. mai. Deretter opphørte hennes teaterkarriere, og hun vendte tilbake til Flekkefjord, hvor hun ble gift.


== Roller i utvalg ==
Kynstens lyse engel, prolog til Den Vægelsindede (1850)
Helene i Den Vægelsindede av Ludvig Holberg (1850)
Huldren i Fjeldstuen (1850)


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 76. ISBN 8200056228.
Krokett

En krokett er en type dumpling som består av et tykt bindemiddel kombinert med et fyll, som paneres og friteres, og serveres som en siderett, snacks eller hurtigmat over hele verden.


== Se også ==
Krokettenmotie, nederlandsk vedtatt forslag som gir krav på krokett til medlemmer av kommunestyret etter klokken 23:00


== Eksterne lenker ==
(en) Croquettes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Croquette – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Zozo Championship

Zozo Championship er en golfturnering på både PGA- og Japantouren som avholdes på Narashino Country Club i prefekturet Chiba på øya Honshū i Japan, som ble arrangert for første gang i 2019, som den første japanske turneringen på PGA-touren.Turneringen består av 78 spillere; 60 plasser fra den foregående FedEx-cupen, 7 plasser fra inneværende sesong på Japantouren og 3 spillere fra Bridgestone Open, samt 8 sponsorplasser.Grunnet koronaviruspandemien ble turneringen i 2020 flyttet til USA og Sherwood Country Club i Lake Sherwood i California, og kun avholdt på PGA-touren 2020/21.


== Vinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(ja) Offisielt nettsted 
Profil på PGA-touren
Profil på Japantouren
Giuseppe Zais

Giuseppe Zais, eller Xaìz, (født 22. mars 1709 i Forno di Canale, død 29. oktober 1784 i Treviso) var en italiensk kunstner.
Zais virket i Venezia omkring 1750-1778. Han overtok Marco Riccis dekorative stil og utviklet likesom Francesco Zuccarelli en akademisk preget kunst med komponerede landskap som fremste motiv; vedutamaleri.


== Referanser ==


== Kilder ==
Konstens Venedig. Utställning anordnad med anledning av Konung Gustaf VI Adolfs åttioårsdag Nationalmuseums årsskrift 1962.
Victor Henry Mair

Victor Henry Mair (født 25. mars 1943 i East Canton i Ohio i USA) er en amerikansk sinolog. Han er professor i kinesisk ved University of Pennsylvania. Mair har vært redaktør for Columbia History of Chinese Literature og Columbia Anthology of Traditional Chinese Literature. Mair er redaktør for Cambria Sinophone World Series (Cambria Press), og hans bok som ble forfattet sammen med Miriam Robbins Dexter (utgitt av Cambria Press), Sacred Display: Divine and Magical Female Figures of Eurasia, vant Sarasvati Award for the Best Nonfiction Book in Women and Mythology.


== Referanser ==
VM i friidrett 2011 – Stavsprang menn

Øvelsen Stavsprang menn ved VM i friidrett 2011 ble avholdt på Daegu Stadium mellom 27. og 29. august.


== Resultater ==


=== Kvalifisering ===
Kvalifiseringskrav: Utøverne som klarte direktekvalifiseringkravet på 5,70 (Q) eller som i det minste var blant utøverne med de 12 beste resultatene (q) gikk videre til finalen.


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
Javelin throw results på IAAF nettsted
Marco Ricci

Marco Ricci (født 5. juni 1676 i Belluno, død 21. januar 1730) var en venetiansk kunstner.
Ricci var brorsønn til Sebastiano Ricci og samarbeidet hele sitt liv med sin onkel. I årene 1708-1716 var han for det meste i London, først sammen med Giovanni Antonio Pellegrini, siden med onkelen. Han var i hovedsak landskapsmaler og ble innen dette område rokokkoens fremste innen det venetianske maleri.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Frances Vivian: Die Sammlung des Consul Smith: Meisterwerke italienischer Zeichnung aus der Royal Library, Windsor Castle. Von Raffael bis Canaletto. Hirmer, München 1989, ISBN 3-7774-5120-7
Dario Succi: Marco Ricci e il paesaggio veneto del Settecento. Ausstellungskatalog 1993. Palazzo Crepadona, Belluno, ISBN 88-435-4502-7.
Michael Matile (Hrsg.): Della grafica veneziana : das Zeitalter Anton Maria Zanettis (1680–1767). Petersberg : Imhof, 2016 ISBN 978-3-7319-0330-7, S. 114–135


== Kilder ==
Konstens Venedig. Utställning anordnad med anledning av Konung Gustaf VI Adolfs åttioårsdag Nationalmuseums årsskrift 1962.


== Eksterne lenker ==
(en) Marco Ricci – kategori av bilder, video eller lyd på Commons