jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Johan Arnt Mollan

Johan Arnt Mollan (1863–1945) var en skipper, reder, fisker og gårdbruker i Fevåg i Stjørna i Trøndelag som i årene 1905–1910 og 1917–1925  var ordfører i Stjørna kommune.Han var født på gården Skalneset i Trongsundet, Verran, og kom til Stjørna i 1875 da faren kjøpte gården Aspestrand. Han giftet seg i 1887 med Anna Olava Hansdatter Bakken fra Ørland. De fikk 9 barn, hvorav 3 døde unge. Atten år gammel reiste han første gang på lofotfisket som skipper, og etterhvert eide han to notbruk, og drev med storsildfiske, lofotfiske, salting av sild, fraktefart, lakseeksport og sagbruk.Han var dels ordfører i årene før det ble partilister ved kommunevalgene, men som valgmann ved stortingsvalget 1900 representerte han Venstre. Også ved ordførervalget i det listeløse kommunestyret høsten 1922 nevnes han som Venstre-mann.Mollan hadde verv i Sør-Trøndelag fylkesfiskarlag, Uttrøndelag gjensidige fartøyassuranse, Bjugn Sparebank, Fosen Dampskipselskap, og i Trondhjems fiskeriselskap. I fiskeriselskapet var han 1924–29 med på å utrede spørsmålet om fryserier. Han var også med på å etablere Fosen Privatbank i 1916, og satt i styret der. Han var også engasjert i arbeidet med å bygge ei kirke på sørsiden av Stjørnfjorden, et arbeid som i 1908 førte til etablering av en hjelpekirkegård ved Frengen. Han var med på å starte Venstre-avisen Nidaros i 1902.


== Referanser ==
Stian Stray Molde

Stian Stray Molde (født 19. desember 1996) er en norsk fotballspiller som spiller for Fredrikstad.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stian Stray Molde – Transfermarkt 
(en) Stian Stray Molde – Soccerway 
(no) Stian Stray Molde – Norges Fotballforbund
Giovanni Giorgi

Giovanni Giorgi (født 27. november 1871, død 19. august 1950) var en italiensk  elektroingeniør og fysiker. Han er mest kjent for å ha utvidet MKS-systemet for fysiske størrelser med en fjerde måleenhet for å kunne beskrive elektriske og magnetiske fenomen. Dette Giorgi-systemet fikk navnet MKSA-systemet etter at ampere (A) ble anbefalt  som denne nye enheten i 1946. Det dannet grunnlaget for det internasjonalt anerkjente SI-systemet som benyttes i dag.


== Kort biografi ==
Giorgi var født i Lucca og studerte ingeniørfag i Roma. Etter å ha avsluttet denne utdannelsen, var han ansatt ved flere universiteter på forskjellige steder i Italia. I 1901 foreslo han å utvide MKS-systemet for mekaniske måleenheter med en ny enhet for å kunne angi elektromagnetiske størrelser. Senere ga han mer praktiske bidrag til utbygging av vannkraft og innføring av elektriske tog og trikker. Han skrev et stort antall avhandlinger og bøker 
om vitenskap og teknologi. 79 år gammel døde han i Livorno.


== Giorgi-systemet ==
På slutten av 1800-tallet var CGS-systemet rådende i vitenskapelig arbeid, mens MKS-systemet basert på  meterkonvensjonen vanligvis ble benyttet i mer praktiske sammenhenger. Samtidig eksisterte det liten enighet om enheter for elektriske og magnetiske fenomen, men de fleste enhetssystem benyttet måleenheter fra det elektrostatiske eller elektromagnetiske enhetssystemet. De var definerte ved å sette den elektriske eller den magnetiske konstanten lik med et dimensjonsløst tall. Giorgi mente at dette valget var i motstrid med den nye forståelsen for elektromagnetiske fenomen man hadde fått med etableringen av Maxwells ligninger som viste at disse størrelsene heller måtte bestemmes eksperimentelt. Han foreslo derfor et nytt målesystem med en fjerde enhet for elektriske og magnetiske fenomen. Denne ble valgt slik at fysiske størrelser uttrykt ved de nye enhetene fikk verdier som var mer praktiske.I tillegg ville han at det ny målesystemet måtte være «rasjonelt» ved at ingen faktorer 4π  skulle eksplisitt opptre i Maxwells ligninger. Dette var allerede foreslått av den engelske fysiker Oliver Heaviside. Etter at den fjerde enheten ble vedtatt i 1954 av CGPM å være ampere (A), gikk dette Giorgi-systemet over til å bli omtalt som MKSA-systemet. Det er i dag en del av det større SI-systemet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Istituto Elettrotecnico Nazionale, Giovanni Giorgi verso l’elettrotecnica moderna 1901-2001
R.B. Goldfarb, Electromagnetic Units, the Giorgi System, and the Revised International System of Units, IEEE Magnetic Letters 9, 1205905 (2018).
Lead generation

I markedsføring, er lead generering () en metode hvor man tilbyr informasjon eller kompetanse om et produkt eller tjeneste i bytte mot en eller annen form for kontaktdetaljer. Et lead regnes som en eller annen form for kontaktinformasjon eller i noen tilfeller, demografisk informasjon fra en potensiell kunde som har interesse i et bestemt produkt eller en tjeneste.Leads kan komme fra ulike kilder eller aktiviteter, for eksempel digitalt via Internett, gjennom personlige anbefalinger, gjennom telefonsamtaler enten via bedriften eller telefonsalg, gjennom anonnser, og annen aktivitet.
I 2014 viste en studie at direkte trafikk, søkemotorer, og anbefalinger på nett var de tre mest populære nettkanalene for generering av potensielle kunder, og utgjorde 93% av potensielle kunder.
I 2018 fant Chief Marketer at B2B-markedsførere favoriserte epost, konferanser og innholds markedsføring som deres topp tre.
Etter COVID-19 pandemi i 2020, registrerte Gartner en  økning i sosiale medier og søkemotoroptimalisering for B2B-markedsførere, mens B2C-markedsførere fortsatt foretrakk digital markedsføring.Leadgenerering er ofte sett i sammenheng med lead management - nemlig prosessen av å lede potensielle kunder ned en kjøpstrakt. Denne kombinasjonen av aktiviteter blir ofte referert til som en pipeline eller funnel.


== Referanser ==
Det sentraleuropeiske universitet

Det sentraleuropeiske universitet (Central European University, CEU) er et privat universitet i Wien som er akkreditert i Østerrike og USA. Et sentralt trekk ved CEUs aktiviteter er å fremme det åpne samfunnet. Universitetet er høyt rangert innen samfunnsvitenskap og humaniora. CEU ble grunnlagt i 1991 med finansiering fra finansmannen, aktivisten og filantropen George Soros, og hadde Budapest som hovedsete frem til september 2019.
I 2017 hadde CEU 1448 studenter fra 117 land og en stab på 723 personer fra mer enn 40 land.


== Historie ==
CEU ble grunnlagt i 1991 av George Soros, som donerte 880 millioner amerikanske dollar til universitetet.
Etableringen var en reaksjon på sosialistblokkens fall og ideen om å starte et universitet med fokus på utfordringene som fulgte av demokratisering og et åpent samfunn hadde oppstått våren 1989 blant akademikere i flere sentraleuropeiske land, f.eks. en serie forelesninger i Dubrovnik i det tidligere Jugoslavia i april 1989. Det ble gjort forsøk på å starte universitetet i Bratislava i daværende Tsjekkoslovakia i 1989/1990, men prosjektet ble skrinlagt på grunn av motstand fra nasjonalistiske tsjekkoslovakiske politikere. Rett etter etableringen i 1991 var hoveddelen av selskapet lokalisert i Praha, Tsjekkoslovakia, men etter uenigheter mellom Soros og den tsjekkiske regjeringen, spesielt statsminister Václav Klaus, flyttet selskapet til Budapest i Ungarn.
Da Soros ble gjenstand for politiske angrep i blant annet Sentral-Europa, ble CEU også mål for kritikk fra høyrenasjonalistiske krefter og motstandere av globalisering. Blant kritikerne var den ungarske statsministeren Viktor Orbán og hans regjering, som ofte omtalte CEU som «Soros-universitetet». I mars 2017 la den ungarske regjeringen fram et lovforslag som skulle innføre nye regler for universiteter i Ungarn drevet av utenlandske aktører, med spesielt strenge regler for aktører fra land utenfor EU. CEU-representanter mente at de nye reglene var spesielt rettet mot CEU.
I desember 2018 kunngjorde CEU at universitetet ville avvikle sin virksomhet i Ungarn, og i stedet flytte til Wien. Flyttingen skyldtes den ungarske regjeringens manglende vilje til å inngå avtalene som krevdes for at CEU skulle fortsette driften i Ungarn, og de nye ungarske lovene om universiteter drevet av utenlandske aktører.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
OSAArkivert 26. februar 2011 hos Wayback Machine.
Tangen gravkapell

Tangen gravkapell ligger på Tangen kirkegård, i den østre delen av Strømsø. Bygningen er tegnet i nygotisk stil av stadsingeniør Halvor Heyerdahl og sto ferdig i 1876, ombygget i 1932 etter tegninger av byarkitekt Alf Bugge. Bygget var i bruk som gravkapell fram til ca 1990, men hadde forfalt så mye at rivning ble vedtatt i 1976. Dette ble imidlertid stoppet av Riksantikvaren i 1980, som anså kapellet som bevaringsverdig. Da man sluttet å bruke kapellet, økte forfallet dramatisk, og i 2007 var det kommet så langt at man enten måtte rive, eller restaurere. Eieren, Drammen kommune, satte i gang med reparasjonsarbeider, nye takstoler og takbjelker kom på plass og reparasjon av taket ble delvis utført. Skader på grunnmur og kapellets skifertekking ble i 2009 delvis utført, men pengene viste seg etterhvert og ikke strekke til. I 2014 tok derfor noen privatpersoner initiativet og satte i gang en lokal aksjon for å berge kapellet. Gjennom søknader til bl.a. Lyche-fondet og Einar Juels legat, foruten henvendelser til det lokale næringslivet, har gruppen klart å finansiere nødvendige midler. Gruppens arbeid er påskjønnet med en pris fra Selskabet til Drammens Forskjønnelse og Gavn, og Buskerud fylkeskommunes bevaringspris for 2019. Kulturminnerådets vurdering var at: Det er gjort en stor og omfattende jobb med restaureringen av Tangen gravkapell, som er et av få nygotiske kapeller i Norge. Kapellet blir benyttet til konserter og foredrag, og er på den måten gjort tilgjengelig for allmennheten. Komiteen for bevaring av Tangen gravkapell tildeles diplom for sin innsats for å redde Tangen gravkapell fra riving. En spesiell fokus rettes til den frivillige innsatsen for bevaringsarbeid som her er lagt ned for at framtidige genereasjoner fortsatt kan oppleve kapellet. Kapellet eies nå av Kirken i Drammen og brukes til kulturarrangementer.Innvendig er kapellet dekorert med et stort freskomaleri «Kvinnene ved graven» av Knut Hermod Knutsen (1932), glassmaleri av Erling Clausen og en stor smijernslysekrone som antas å ha vært laget på Drammen Jernstøperi.


== Referanser ==
Kristina Novak

Kristina Sirum Novak (født 29. august 2000 i Stavanger) er en norsk håndballspiller fra Håbafjell i Sandnes, som spiller for den norske eliteserieklubben Sola og det norske A-landslaget.Hun er lillesøsteren til fotballspiller Kristian Novak.


== Karriere ==


=== Klubb ===
Novak startet å spille håndball for den lokale klubben Austrått, men meldte som 14-åring overgang til Hundvåg. Deretter spilte hun for 2. divisjons-klubben Ålgård, før hun 13. februar 2018 signerte for eliteserieklubben Sola.


=== Landslag ===
Novak ble tatt ut i 19-mannstroppen til Thorir Hergeirsson foran Håndball-EM 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristina Novak – Norges Håndballforbund 
Kristina Novak på Instagram
Anniken Wollik

Anniken «Katastrofe» Wollik (født 5. desember 1997 i Nannestad) er en norsk håndballspiller, som spiller for den norske eliteserieklubben Romerike Ravens og det norske A-landslaget.


== Karriere ==


=== Klubb ===
Wollik drev med fotball, skyting og voltige som liten, og startet først å spille håndball i 5. klasse – for den lokale klubben Nannestad. Deretter spilte hun for Skedsmo, før hun i 2015 signerte for eliteserieklubben Rælingen.


=== Landslag ===
Wollik ble tatt ut i 19-mannstroppen til Thorir Hergeirsson foran Håndball-EM 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anniken Wollik – Norges Håndballforbund 
Anniken Wollik på Instagram
Thale Rushfeldt Deila

Thale Rushfeldt Deila (født 15. januar 2000 i Porsgrunn) er en norsk håndballspiller oppvokst i Lier, som spiller for den norske eliteserieklubben Molde og det norske A-landslaget.
Hun er datter av fotballtrener Ronny Deila og tvillingsøster til håndballspiller Live Rushfeldt Deila. Den tidligere fotballspilleren Sigurd Rushfeldt er hennes onkel.


== Karriere ==


=== Klubb ===
Rushfeldt Deila spilte som ungdom fotball for Sparta/Bragerøen og Stoppen, og håndball for Reistad. 8. februar 2017 fikk hun sin eliteseriedebut for Glassverket under Grundigligaen 2016/17. I 2018 signerte Rushfeldt Deila for Fredrikstad, hvor hun spilte tre sesonger før hun meldte overgang til Molde i 2021.


=== Landslag ===
Rushfeldt Deila ble tatt ut i 19-mannstroppen til Thorir Hergeirsson foran Håndball-EM 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Thale Rushfeldt Deila – Norges Fotballforbund 
(de) Thale Rushfeldt Deila – Soccerdonna 
(en) Thale Rushfeldt Deila – Norges Håndballforbund 
Thale Rushfeldt Deila på Instagram
Johan Beck

Johan Egil Olsen Beck (født 1884 i Bodin, død 1952 i Mosjøen) var en norsk lærer, kirkesanger og politiker. Beck var Nasjonal Samlings lagfører i Steigen i Nordland fra januar 1941, og ordfører i kommunen fra desember 1941 til verdenskrigens slutt i 1945.Beck arbeidet som lærer i Gildeskål, Leiranger - som senere ble en del av Steigen - og fra 1921, da han bosatte seg i Våg på Engeløya, i Steigen. Fra 1925 var han formann i skolestyret, og fra 1930 var han formann for Det borgerlige samlingsparti i Steigen.
I 1940 meldte Beck seg inn i Nasjonal Samling, og han var varaordfører i Steigen fra januar 1941 inntil han ble ordfører 15. desember samme år.I landssvikoppgjøret ble Beck dømt til tre års fengsel og en samlet erstatning på 55 045 kroner, begrunnet i at han fremsto som en lojal og overbevist tilhenger av NS som gjennom sin varaordfører- og ordførerperiode jobbet for partiet og partiets interesser.


== Referanser ==
Jenny Be Good

Jenny Be Good er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av William Desmond Taylor.


== Handling ==
Når en ung kvinnes store romantikk blir avbrutt på grunn av påvirkning fra kjærestens foreldre, tyr hun til sine evner til fiolinist.
Men når hun er i ferd med å oppnå suksess innenfor musikk, blir hun plutselig konfrontert med at mannen hun elsker kommer tilbake - og hun må velge mellom musikken og kjæresten sin.


== Rolleliste ==
Mary Miles Minter som Jenny Riano
Jay Belasco som Royal Renshaw
Margaret Shelby som Jolanda Van Mater
Fred R. Stanton som Aaron Shuttles
Sylvia Ashton som Sophia Shuttles
J. Edwin Brown som Gene Jiggs
Lillian Rambeau som Mrs. Van Mater
Catherine Wallace som Polly Primrose
Fanny Cossar som Clementina Jiggs
Maggie Fisher som Nancy Beedle
Grace Pike som Mrs. Rossiter-Jones


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jenny Be Good på Internet Movie Database 
(en) Jenny Be Good på AllMovie 
(en) Jenny Be Good på Turner Classic Movies
Orla Gartland

Orla Joan Gartland (født 3. februar 1995) er en irsk sanger, låtskriver og gitarist.
Hun ble først kjent gjennom hennes coverlåter, som hun lastet opp på sin YouTube-kanal. Hennes kanal har over 285 000 abonnenter, og hennes videoer har til sammen over 31 545 000 visninger (ved november 2022).Gartland beskriver hennes musikk som «folk pop», og tar inspirasjon fra blant andre Joni Mitchell, Regina Spektor og Imogen Heap.Hennes første studioalbum, Woman on the Internet (utgitt 20. august 2021), nådde tredje posisjon på den irske topplisten i løpet av den første uken. Platen ble utgitt på Gartlands uavhengige plateselskap, New Friends.


== Diskografi ==


=== Album ===
Woman on the Internet (2021, New Friends)


=== EP-er ===
Laughing at My Own Jokes (2011)
Roots (2013)
Lonely People (2015)
Why Am I Like This? (2019)
Freckle Season (2020)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Orla Gartland på Apple Music 
(en) Orla Gartland på Discogs 
(en) Orla Gartland på MusicBrainz 
(en) Orla Gartland på SoundCloud 
(en) Orla Gartland på Spotify 
(en) Orla Gartland på Songkick 
(en) Orla Gartland på Last.fm 
(en) Orla Gartland på Genius — sangtekster 
(en) Orla Gartland på AllMusic 
(en) Orla Gartland på Twitter 
(en) Orla Gartland på Facebook 
(en) Orla Gartland på Instagram 
(en) Orla Gartland på YouTube 
(en) Orla Gartland på TikTok
Amerikamesterskapet i triatlon 2022

Amerikamesterskapet i triatlon 2022 (2022 Americas Triathlon Championships) ble arrangert i Montevideo i Uruguay 29. oktober 2022.Distanser:

Elite: 1500 meter svømming, 38,8 km sykling, 10 km løping
U23: 1500 meter svømming, 38,8 km sykling, 10 km løping
Miksstafett: 300 meter svømming, 9,7 km sykling, 2,5 km løping
Junior: 750 meter svømming, 19,4 km sykling, 5 km løping
Ungdom: 300 meter svømming, 9,7 km sykling, 2,5 km løping


== Resultater elite ==


=== Menn ===
Resultater:


=== Kvinner ===
Resultater:


== Resultater miksstafett ==
Resultater:


== Resultater andre klasser ==


== Referanser ==
Lachnodactyla

Lachnodactyla er en slekt av kamfølerbiller. 


== Utseende ==
Små (ca. 4-5 millimeter), avlangt-ovale, fint hårete, brunlige kamfølerbiller. Antennene er nokså lange og tynne, kamformede hos hannene og trådformede hos hunnene.


== Levevis ==
De fleste artene lever i eller ved ferskvann. De voksne billene kan ofte finnes på vannplanter. Andre kjente habitater er råtten ved, løvstrø og inne i beverhytter. En del arter i underfamilien Ptilodactylinae er ikke knyttet til vann, men lever av sporer og hyfer av mikroskopiske sopper som de skraper fra død og levende vegetasjon. Noen arter har spredt seg over mye av jorden i drivhus. Ptilodactyla exotica, som finnes i drivhus over store deler av verden, blir regnet som en mulig skadegjører i drivhus. Man forsøker å begrense den videre utbredelsen til denne billen ved hjelp av kontroll av planteimport, karantenerestriksjoner etc. Det er uklart hvor denne billen opprinnelig stammer fra, men den er funnet frittlevende på Mauritius og Réunion i Det indiske hav.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Nord- og Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien kamfølerbiller, Ptilodactylidae Laporte de Castelnau, 1836
Underfamilien Kamfølerbiller (Ptilodactylinae)
Slekten Lachnodactyla Champion, 1897
Lachnodactyla arizonica Schaeffer, 1906
Lachnodactyla monticola Champion, 1897
Lachnodactyla parviscutum Champion, 1897
Lachnodactyla texana Schaeffer, 1906


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Lachnodactyla i Encyclopedia of Life 
(en) Lachnodactyla i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lachnodactyla hos ITIS
Bertrandia

Bertrandia er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede. 


== Utseende ==
De voksne billene er nokså små, avlange, matt brunlige biller. I motsetning til en del andre Psephenidae er de ikke påfallende flate. Antennene er perlekjede-formede, litt lengre enn hode + thorax. Palpene er forholdsvis kraftige, hodet lite med ganske store fasettøyne. Pronotum er trapesformet, kraftig innsmalnet forover. Dekkvingene er litt rundede. Beina er middels lange, lårene litt fortykkede. Larvene, såkalte "water pennies", er flate og ovale og ligger tett presset mot steinene i den strie strømmen.


== Levevis ==
Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Brasil).


== Systematisk inndeling ==
Arten bør kanskje plasseres i slekten Pheneps.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
Underfamilien Psepheninae
Slekten Bertrandia Pic, 1943
Bertrandia bicoloripes Pic, 1943


== Eksterne lenker ==
(en) Bertrandia i Global Biodiversity Information Facility
Cephalobyrrhus

Cephalobyrrhus er en slekt av biller som lever ved saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. 


== Utseende ==
Små, ovale, mørke biller med tegninger av lyse, hårlignende skjell. Antennene er 11-leddete, tynne, leddene gradvis tykkere utover.


== Levevis ==
Artene lever på skogbunnen i fuktig skog, gjerne nær bekker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst- og Øst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien Limnichidae Erichson, 1846
Underfamilien Cephalobyrrhinae
Slekten Cephalobyrrhus Pic, 1923
Cephalobyrrhus bertiae Pütz, 1998
Cephalobyrrhus brevipalpus Pütz, 1998
Cephalobyrrhus emeishanensis Pütz, 1998
Cephalobyrrhus gibbicollis Champion, 1925
Cephalobyrrhus jaechi Pütz, 1998
Cephalobyrrhus japonicus Champion, 1925
Cephalobyrrhus jiangxiensis Pütz, 1998
Cephalobyrrhus jinggangshanensis Pütz, 1998
Cephalobyrrhus latus Pic, 1923
Cephalobyrrhus longipalpis Pütz, 1998
Cephalobyrrhus nepalensis Pütz, 1998
Cephalobyrrhus schillhammeri Pütz, 1998
Cephalobyrrhus schuelkei Pütz, 1998
Cephalobyrrhus sichuanensis Pütz, 1998
Cephalobyrrhus subelongatus Pic, 1923


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cephalobyrrhus i Encyclopedia of Life 
(en) Cephalobyrrhus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cephalobyrrhus hos ITIS 
(en) Cephalobyrrhus hos NCBI 
(en) Kategori:Cephalobyrrhus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Pumpehusveien

Pumpehusveien (4-10, kun partall) er en vei på Svensrud på Røyse i Hole kommune. 
Meieriveien er en sidevei til Askveien (Riksvei 350), på østsiden av denne. Den har avkjøring cirka 400 meter sør for Ringerike Montessoriskole, og dreier sørvestover i parallell med Randsfjordbanen, øst for denne.Veien er kort, drøye 200 meter, og ligger cirka 71 meter over havet ved avkjøringen fra Askveien.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pumpehusveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons