jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Debye

Debye (symbol: D) er en CGS-enhet av elektrisk dipolmoment, oppkalt til ære for fysikeren Peter J. W. Debye. Det er definert som 1 × 10−18 statcoulomb-centimeter. Historisk ble debye definert som dipolmomentet som følge av to ladninger med motsatt tegn, men lik størrelse 10−10 statcoulomb (vanligvis kalt e.s.u. (elektrostatisk enhet) i eldre litteratur), som ble skilt av 1 Ångström. Dette ga en praktisk enhet for molekylære dipolmomenter.Typiske dipolmomenter for enkle diatomiske molekyler er i området fra 0 til 11 D. Symmetriske homoatomiske arter, f.eks. klorid, Cl2, har null dipolmoment, og høyt ioniske molekylspecier har et veldig stort dipolmoment, f.eks. gassfase kaliumbromid, KBr, med et dipolmoment på 10,5 D.Debye brukes fortsatt i atomfysikk og kjemi fordi SI-enheter er upraktisk store. Den minste SI-enheten med elektrisk dipolmoment er yoctocoulomb-meteren, som er omtrent 300 000 D. Det er foreløpig ingen tilfredsstillende løsning på dette notasjonsproblemet uten å ty til bruken av vitenskapelig notasjon.


== Referanser ==
Sigrid Kaag

Sigrid Agnes Maria Kaag (1961–) er en nederlandsk politiker (Democraten 66). Hun var fra oktober 2017 til september 2021 minister for utenrikshandel og utviklingssamarbeid i Mark Ruttes tredje regjering. Før dette var hun diplomat i FN. Kaag er født i Rijswijk i Zuid-Holland 2. november 1961, er gift og har fire barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sigrid Kaag – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Deutsche Eishockey Liga 2019/20

Deutsche Eishockey Liga 2019/20 var den 26. sesongen av Deutsche Eishockey Liga. Sluttspillet ble avlyst grunnet Koronaviruspandemien.


== Tabellen ==


== Lagene ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Deutsche Eishockey Liga 2018/19

Deutsche Eishockey Liga 2018/19 var den 25. sesongen av Deutsche Eishockey Liga. Adler Mannheim vant både grunnspillet og sluttspillet.


== Tabellen ==


== Lagene ==


== Sluttspillet ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2018-2019 DEL season – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
John Frederic Daniell

John Frederic Daniell (12. mars 1790–13. mars 1845) var en britisk kjemiker og fysiker.
Daniell ble født i London. I 1831 ble han den første professoren i kjemi ved det nystiftede King's College London, og i 1835 ble han utnevnt til tilsvarende stilling ved East India Company's Military Seminary i Addiscombe, Surrey. Han er best kjent for oppfinnelsen av daniellcellen,  et element i et elektrisk batteri som er mye bedre enn voltaiske celler. Han oppfant også duggpunktshygrometeret og et registerpyrometer. Han utviklet også en metode for produksjon av metan fra terpentin og harpiks. I 1842 ble han tildelt en æresdoktorgrad i sivilrett av University of Oxford.
Månekrateret Daniell er oppkalt etter han.


== Referanser ==
Kluftholmen

Kluftholmen er en samling holmer og skjær beliggende 100 m nordvest for Tavleøya, som utgjør en del øygruppen Sjuøyane nord av Nordaustlandet, i Gustav V Land helt nord på Svalbard. I likhet med resten av Sjuøyane inngår Tavleøya i Nordaust-Svalbard naturreservat.
Navnet kommer av kløftene (nynorsk: kluft) som går tvers over den største holmen og mellom denne og et par mindre holmer. Arealet er totalt omkring 0,03 km² og høyeste punkt er 25 m.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kluftholmen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Aulacolius

Aulacolius er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten lever i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Lebiinae Bonelli, 1810
stammen Odacanthini Laporte, 1834
slekten Aulacolius  Sloane, 1923
Aulacolius triordinatus  Sloane, 1923


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Aulacolius [1]
(en) Aulacolius i Global Biodiversity Information Facility 
Aulacolius – detaljert informasjon på Wikispecies
Myrmecodemus

Myrmecodemus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Artene lever i det sørøstlige Australia.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Lebiinae Bonelli, 1810
stammen Odacanthini Laporte, 1834
slekten Myrmecodemus  Sloane, 1923
underslekten Myrmecodemus (i snever forstand)
Myrmecodemus formicoides Sloane, 1910
Myrmecodemus globulicollis (Macleay, 1888)
Myrmecodemus lucai Baehr, 2005
Myrmecodemus riverinae (Sloane, 1890)
underslekten Trichodemus Baehr, 2005
Myrmecodemus pilosellus Baehr, 2005


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Myrmecodemus [1]
(en) Myrmecodemus i Encyclopedia of Life 
(en) Myrmecodemus i Global Biodiversity Information Facility 
Myrmecodemus – detaljert informasjon på Wikispecies
Diatermi

Diatermi er indusert elektrisk varme eller bruk av høyfrekvente elektromagnetiske strømninger som en form for fysioterapi og i kirurgiske prosedyrer. De tidligste observasjoner på reaksjoner av høyfrekvente elektromagnetiske strømninger på den menneskelige organismen ble laget av Jacques Arsene d ' Arsonval. Feltet ble utviklet i 1907 av den tyske lege Karl Franz Nagelschmidt, som innførte begrepet diatermi fra de greske ordene dia og θέρμη therma, bokstavelig talt betyr "oppvarming gjennom" (adj., diathermal, diathermic).
Diatermi er ofte brukt for muskelavslapping, og for å indusere dyp oppvarming i vev for terapeutiske formål innen medisin. Det brukes i fysioterapi for å levere moderat varme direkte til patologisk lesjoner i dypere vev i kroppen.
Diatermi er produsert av tre teknikker: 
ultralyd (ultralyd diatermi), 
kortbølge radio frekvenser i området 1-100 MHz (kortbølge diatermi) eller
mikrobølgeovn vanligvis i  915 MHz eller 2.45 GHz-båndene (mikrobølgeovn diatermi), metodene som er ulik hovedsakelig i deres inntregningsevne. Det forårsaker fysiske virkninger og utløser et spektrum av fysiologiske responser.


== Militær bruk ==
Medisinske diatermi-enheter ble brukt til å føre til forstyrrelser til tyske radioinstrumenter brukt for målfatning under nattlige bombeangrep i andre verdenskrig.


== Referanser ==
Lineage B.1.1.7 with E484K

Lineage B.1.1.7 with E484K eller Variant of Concern 202102/02 (VOC-202102/02), er en variant av  koronaviruset SARS-CoV-2, viruset som forårsaker covid-19. Det var Public Health England (PHE) som navngav det som B.1.1.7 with E484K tidlig i 2021. Det er av samme linje («lineage») i klassifiseringssystemet Rambaut, men har en ekstra E484K-mutasjon. Per 18. februar 2021 var det bekreftet 26 funn av VOC-202102/02 i Storbritannia.Den 4. mars 2021 meldte forsker om B.1.1.7 med E484K-mutasjoner i staten Oregon i USA. I 13 analyserte prøver var det én som hadde denne kombinasjonen, som syntes å ha oppstått spontant og lokalt, i stedet for å ha blitt importert.


== Referanser ==
Harponixus

Harponixus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Harponixus Basilewsky, 1950
Harponixus pubescens Basilewsky, 1950


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harponixus i Global Biodiversity Information Facility 
Harponixus pubescens – detaljert informasjon på Wikispecies
Mutasjon N501Y

N501Y er en virusmutasjon som uttrykker en endring fra asparagin (N) til tyrosin (Y) i aminosyreposisjon 501. N501Y har fått tilnavnet «Nelly».Denne endringen ble formodet av PHE å kunne øke virusets bindingsaffinitet på grunn av dens posisjon inne i spikeglycoproteinets reseptorbindingsdomene, som binder ACE2 i menneskelige celler; dataene støttet også en hypotese om økt bindingsaffinitet på grunn av denne endringen.
Det er en rekke koronavirusvarianter med N501Y: Lineage P.1 (Brasil/Japan), SARS-CoV-2 Alfa-varianten, 501.V2 (Sør-Afrika) og COH.20G/501Y (Columbus i Ohio). Den sistnevnte ble den dominante form av viruset i Columbus sent i desember 2020 og inn i januar og syntes å ha utviklet seg uavhengig av andre varianter.


== Referanser ==
Parasiopelus

Parasiopelus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Små, avlange, blanke, brunrøde til svarte løpebiller med gule flekker ved spissen av dekkvingene.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Parasiopelus Basilewsky, 1946
Parasiopelus ornatus (Peringuey, 1892)
Parasiopelus somalicus (Basilewsky, 1957)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettside om slekten
(en) Parasiopelus i Global Biodiversity Information Facility 
Parasiopelus – detaljert informasjon på Wikispecies
Gugheorites

Gugheorites er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Gugheorites Basilewsky, 1951
Gugheorites scotti Basilewsky, 1951


== Eksterne lenker ==
(en) Gugheorites i Global Biodiversity Information Facility 
Gugheorites – detaljert informasjon på Wikispecies
Euproctinus

Euproctinus  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore (ca. 7 millimeter), avlange, blanke, brunrøde eller brokete fargede løpebiller. Hodet er forholdsvis stort med rundet utstående fasettøyne, pronotum avrundet trapesformet med markerte bakhjørner, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er litt utvidet bakover, dekker ikke det bakerste bakkroppsleddet.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen, tre av artene går nord til det sørligste USA.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
Gruppen Metallicina Basilewsky, 1984
Slekten Euproctinus Leng & Mutchler, 1927
Euproctinus abjectus (Bates, 1883) 
Euproctinus balli Shpeley, 1986 
Euproctinus columbianus Shpeley, 1986 
Euproctinus deliciolus (Bates, 1883) 
Euproctinus fasciatus (Solier, 1849) 
Euproctinus howdeni Shpeley, 1986 
Euproctinus nigrotibialis Shpeley, 1986 
Euproctinus ornatellus (Bates, 1883) 
Euproctinus pallidus Shpeley, 1986 
Euproctinus panamensis Shpeley, 1986 
Euproctinus putzeysi (Chaudoir, 1872) 
Euproctinus quadriplagiatus (Reiche, 1842) 
Euproctinus quadrivittis (Chaudoir, 1872) 
Euproctinus sigillatus (Bates, 1883) 
Euproctinus subdeletus (Bates, 1883) 
Euproctinus trivittatus (Leconte, 1878)


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Euproctinus i Encyclopedia of Life 
(en) Euproctinus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Euproctinus hos ITIS 
(en) Euproctinus hos NCBI 
Euproctinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Habragonum

Habragonum er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Japan (Amami-ôshima).


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Platynini Bonelli, 1810
slekten Habragonum Uéno, 1964
Habragonum amamioshimense (Habu, 1955)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Habragonum i Global Biodiversity Information Facility 
Habragonum – detaljert informasjon på Wikispecies
Elektromagnetisk feltmåling

Elektromagnetiske feltmålinger er målinger av omgivelsene (rundt) elektromagnetiske felt. Målingene utføres ved hjelp av spesielle sensorer eller sonder, slik som EMF-meter. Disse sensorene eller måleapparatene kan bli generelt ansett som antenner, men med forskjellige egenskaper. Måleinstrumentene bør ikke perturbere det elektromagnetiske feltet, og må hindre kopling og refleksjon så mye som mulig for å få nøyaktige resultater. Det er to hovedtyper av EMF målinger:

bredbåndsmålinger: utført ved hjelp av en bredbåndstilkobling til sonden, som er en enhet som registrerer hvilken som helst signal over et bredt spekter av frekvenser, og er vanligvis laget med tre uavhengige diode detektorer;
frekvens-selektive målinger: der målesystemet består av en feltantenne og en frekvens-selektiv mottaker eller spektrumanalysator som tillater å overvåke frekvensområder av interesse.


== EMF-meter ==
En EMF-måler er et vitenskapelig instrument for måling av elektromagnetiske felt (forkortet som EMF). De fleste EMF-metre måler elektromagnetisk strålingsfluks (DC-felt) eller endring i et elektromagnetisk felt over tid (AC-felt), i hovedsak det samme som en antenne gjør for radioen, men med ganske forskjellige deteksjonsegenskaper.


== Elektrosmogmeter ==
Det finnes også såkalte "elektrosmog"-målere som bare måler det generelle elektromagnetiske feltet på stedet, angitt i dBm og mikrowatt pr kvadratmeter (mw/m2).


== Referanser ==
Vítor Gazimba

Vítor Hugo Brito Gazimba (født 1. oktober 1987) er en portugisisk fotballtrener som har vært hovedtrener i norsk 1. divisjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vítor Gazimba – Transfermarkt (manager)
Sabine Schmitz

Sabine Schmitz (født 14. mai 1969, død 16. mars 2021) var en tysk profesjonell motorsportsjåfør for BMW og Porsche, også kjent for å ha kjørt BMW «ringtaxi» rundt racerbanen Nürburgring i tillegg til å være en TV-personlighet. 
Schmitz ble verdenskjent da hun deltok i flere episoder av TV-serien Top Gear. Hun deltok for første gang i programmet i 2004 og ble i 2015 en av fem programledere, etter at Jeremy Clarkson, James May og Richard Hammond forlot programlederrollen.


== Privat ==
Schmitz og hennes to eldre søstre ble født i Adenau til lokale restauranteiere og vokste opp i Hotel am Tiergarten (i kjelleren er restauranten Pistenklause) i Nürburg i Nürburgring Nordschleife. 
Schmitz utdannet seg som Hotelfachfrau (utdannet innen hotell- og cateringvirksomhet) og sommelier. I løpet av ekteskapet med en hotellmann bodde hun i Pulheim, men etter skilsmissen i 2000, frem til 2003, eide hun en bar/restaurant i Nürburg som het Fuchsröhre etter en sporavdeling. Hun var også utdannet helikopterpilot.I juli 2020 avslørte Schmitz via et Facebook-innlegg at hun hadde hatt «en ekstremt vedvarende kreft» siden slutten av 2017. Hun forklarte at hun hadde søkt behandling og hennes tilstand var i bedring, men hun hadde fått tilbakefall og ville være i behandling igjen. På tidspunktet for avsløringen var Schmitz fremdeles gjenganger på Top Gear. Schmitz døde av kreft 16. mars 2021, 51 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sabine Schmitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sabine Schmitz – racing-reference.info 
(en) Sabine Schmitz – Driver Database 
(en) Profil på Formula1.com
(en) Sabine Schmitz på Internet Movie Database 
(en) Sabine Schmitz hos The Movie Database
Aulacopodus

Aulacopodus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, blankt svarte løpebiller.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Pterostichinae Bonelli, 1810
slekten Aulacopodus Britton, 1940
Aulacopodus brouni (Csiki 1930)
Aulacopodus calathoides (Broun 1886)
Aulacopodus maorinus (Bates 1874)
Aulacopodus sharpianus (Broun 1893)


== Eksterne lenker ==
(en) Aulacopodus i Encyclopedia of Life 
(en) Aulacopodus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aulacopodus hos NCBI 
(en) Kategori:Aulacopodus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aulacopodus – detaljert informasjon på Wikispecies
Neoferonia

Neoferonia er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
Ganske store, avlange, svarte løpebiller.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera (Linnaeus, 1758)
underordenen Adephaga (Schellenberg, 1806)
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea (Latreille, 1802)
familien løpebiller, Carabidae (Latreille, 1802)
underfamilie Pterostichinae (Bonelli, 1810)
slekten Neoferonia (Britton, 1940)
Neoferonia ardua (Broun, 1893)
Neoferonia edax (Chaudoir, 1878)
Neoferonia fossalis (Broun, 1914)
Neoferonia integrate (Bates, 1878)
Neoferonia prasignis (Broun, 1903)
Neoferonia procerula (Broun, 1886)
Neoferonia prolixa (Broun, 1880)
Neoferonia straneoi (Britton, 1940)
Neoferonia truncatula (Broun, 1923)


== Eksterne lenker ==
(en) Neoferonia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Neoferonia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neoferonia – detaljert informasjon på Wikispecies
Plocamostethus

Plocamostethus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, svarte løpebiller.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Pterostichinae Bonelli, 1810
slekten Plocamostethus Britton, 1940
Plocamostethus planiusculus (White 1846)
Plocamostethus scribae Johns, 2007


== Eksterne lenker ==
(en) Plocamostethus i Encyclopedia of Life 
(en) Plocamostethus i Global Biodiversity Information Facility 
Plocamostethus – detaljert informasjon på Wikispecies
Androzelma

Androzelma er en slekt av løpebiller som hører til gruppen graveløpere og lever mer eller mindre underjordisk.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 9 millimeter, tross artsnavnet som betyr kjempe), avlang, glinsende brunsvart løpebille. Hodet er avrundet firkantet, noe flatt, bredere enn langt, med markerte kantrender og flere furer, i midten med store, noe uregelmessige punktgroper. Kjevene (mandiblene) er ganske kraftige og nesten så lange som resten av hodet. Fasettøynene er forholdsvis små og flate og sitter bak midten av sidekanten. Antennene er tynne, litt kortere enn hode + pronotum. Pronotum er nesten kvadratisk, forhjørnene avrundede, bakhjørnene litt uttrukne og skarpe. Det har en bred midtfure og tett, grov punktering. Dekkvingene er jevnbrede med kraftige punktrader. Hos denne arten er "stilken" mellom pronotum og dekkvingene, typisk for graveløpere, ganske kort og lite påfallende. Beina er korte og kraftige, tilpasset graving.


== Levevis ==
Graveløperne er rovdyr som lever mer eller mindre underjordisk, der de graver ganger. Biologien til denne arten er forøvrig ukjent.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Vietnam.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Graveløpere, Scaritinae Bonelli, 1810
Stammen Salcediini Alluaud, 1930
Understammen Androzelmina R.T. Bell, 1998
Slekten Androzelma Dostal, 1993
Androzelma gigas Dostal, 1993


== Eksterne lenker ==
(en) Androzelma i Encyclopedia of Life 
(en) Androzelma i Global Biodiversity Information Facility 
Androzelma – detaljert informasjon på Wikispecies
Rutenett (grafikk)

Et rutenett er et system av orienteringslinjer som krysser hverandre, oftest i rett vinkel, for å vise objekter på en todimensjonal flate på en oversiktlig måte. Rutenett finner vi for eksempel i regnebøker, hvor tall og regnetegn skulle stå over og noen ved siden av hverandre. Rutepapir er fortsatt i handelen, men er på vei ut til fordel for «Grids» i dataprogrammer.


== Se også ==
Tabell
Gradnett
Serranillus

Serranillus er en slekt av små løpebiller.


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), avlange, blanke, brungule eller brunrøde løpebiller. De har reduserte fasettøyne og er blinde. Hodet er kort og bredt, rundet, antennene middels lange. Pronotum er rundet, dekkvingene lett rundede uten påfallende punktrader.


== Levevis ==
Artene har et underjordisk levesett, og kan finnes mellom løvstrø.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørørstlige USA (Georgia, Virginia, South Carolina, North Carolina).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien skyggeløpere, Trechinae Bonelli, 1810
Stammen Bembidiini Stephens, 1827  – over 3000 beskrevne arter
Gruppen Anillina Jeannel, 1937
Slekten Serranillus Barr, 1996
Serranillus dunavani (Jeannel, 1963)
Serranillus jeanneli Barr, 1996
Serranillus magnus (Zaballos & Mateu, 1997)
Serranillus septentrionis Sokolov & Carlton, 2008


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Serranillus i Encyclopedia of Life 
(en) Serranillus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Serranillus hos ITIS 
(en) Serranillus hos NCBI 
Serranillus – detaljert informasjon på Wikispecies
Cathaiaphaenops

Cathaiaphaenops  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==


== Levevis ==
Artene lever i huler, der de trolig ernærer seg av andre smådyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i kalksteinshulesystemer i det sørlige Kina (Hunan). 


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Cathaiaphaenops Deuve, 1996
Cathaiaphaenops amplipennis Ueno, 2000
Cathaiaphaenops chuandongziensis Deuve, 2000
Cathaiaphaenops cychroides Deuve & Tian, 2016
Cathaiaphaenops delprati Deuve, 1996
Cathaiaphaenops draconis Deuve, 2000
Cathaiaphaenops enshiensis Deuve & Tian, 2016
Cathaiaphaenops lagredeae Deuve, 2016
Cathaiaphaenops lynchae Deuve & Tian, 2008
Cathaiaphaenops vignatagliantii Deuve, 2000


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cathaiaphaenops i Encyclopedia of Life 
(en) Cathaiaphaenops i Global Biodiversity Information Facility 
Cathaiaphaenops – detaljert informasjon på Wikispecies