jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Heorhij Sudakov

Heorhij Sudakov (ukr. Георгій Вікторович Судаков, født 1. september 2002) er en ukrainsk fotballspiller som spiller for Sjakhtar Donetsk.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Ukrainas EM-tropp til EM i fotball 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Heorhij Sudakov – UEFA 
(en) Heorhij Sudakov – Transfermarkt 
(en) Heorhij Sudakov – national-football-teams.com 
(en) Heorhij Sudakov – WorldFootball.net 
(en) Heorhij Sudakov – Soccerbase.com 
(en) Heorhij Sudakov – FootballDatabase.eu 
(de) Heorhij Sudakov – fussballdaten.de 
(en) Heorhij Sudakov – Soccerway 
(en) Heorhij Sudakov – EU-Football.info 
(en) Heorhij Sudakov – PlaymakerStats.com
Dmytro Riznyk

Dmytro Riznyk (født 30. januar 1999) er en ukrainsk fotballspiller om spiller for FK Vorskla Poltava.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dmytro Riznyk – UEFA 
(en) Dmytro Riznyk – Transfermarkt 
(en) Dmytro Riznyk – WorldFootball.net 
(en) Dmytro Riznyk – FootballDatabase.eu 
(en) Dmytro Riznyk – Soccerway 
(en) Dmytro Riznyk – PlaymakerStats.com 
(en) Dmytro Riznyk – Ukrainas fotballforbund 
(en) Dmytro Riznyk – FBref
Kalthoon Thilak

Thilak Raj (født 5. april 1943 i Britisk India, død 7. mai 2021 i Chennai i Tamil Nadu i India) var en indisk skuespiller. Han er også kjent som Kalthoon Thilak.
Han ble kjent som en skuespiller i biroller i tamilsk film («Kollywood»), i antagonist-roller. Hans gjennombrudd kom med filmen Kalthoon (1981), hvorpå han begynte å bruke filmens navn som del av sitt skuespillernavn.


== Biografi ==
Thilak begynte sin karriere i tamilsk filmindustri som assisterende redaktør ved AVM Studios og arbeidet da med 24 filmer. Han  begynte å eksperimentere som skuespiller selv i Major Sundarrajans dramatrupp.Thilak fortsatte så som filmskuespiller, og var med i 70 filmer. Blant dem er Thayilla Kuzhandhai (1976), Per Solla Oru Pillai (1978) og Aarilirunthu Arubathu Varai (1979), og ofte spilte han der arrogante ondsinnede skikkelser. I sistnevte film spilte han skuespilleren T. K. Bhagavathis karakters sønn, som oppfører seg slett mot den karakter som ble spilt av Rajinikanth. Han fikk fremgang med sin rolle i Sundarrajans film Kalthoon (1981), der han spiller sønnen til Sivaji Ganesans og K. R. Vijayas karakterer.I 2010-årene spilte han i tamilske fjernsynsserier.


== Død ==
Thilak døde av covid-19 i Chennai den 7. mai 2021 i en alder av 74 år.


== Filmografi i utvalg ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kalthoon Thilak på Internet Movie Database
Allan Cosio

Allan Cosio (født 20. juni 1941 i Manila på Filippinene, død 29. april 2021 i Pampanga) var en filippinsk maler, skulptør og produksjonsdesigner.


== Biografi ==
Allan Cosio ble kjent i offentligheten i 1970-årene innen kunstkretser. Han startet som yeaterskuespiller og ble snart designer for teateret.Fra 1970-årene til 1980-årene var Cosio presidet for Arts Association of the Philippines. Hans ferdigheter som maler ble sponset av British Council og Pollock-Krasner Foundation.Cosio stilte ut sine arbeider i USA og i flere land i Europa og Asia. Et av hans kjente verker er trilogien Art for Peace som vant en internasjonal konkurranse i Bagdad i Irak. Cosio mottok også City of Manila Award for Painting and Sculpture og ble også gjort til «chevalier» av Ordre des Arts et des Lettres av den franske regjering.Cosio døde av covid-19 den 28. april 2021 i sin hjemprovins Pampanga.


== Referanser ==
Lineage B.1.620

Lineage B.1.620  er en variant av SARS-CoV-2, det viruset som forårsaker covid-19. Varianten ble oppdaget i mars 2021 øst i Litauen. Denne utgaven av koronaviruset ble funnet å ha en en E484K-mutasjon.E484K er blitt beskrevet som en escape-mutasjon (det vil si en mutasjon som forbedrer virusets evne til å unnslippe vertens immunsystem) fra i det minste én form av de monoklonale antistoffer mot SARS-CoV-2, noe som indikere at det kan dreie seg om en «mulig forandring i dens antigenisitet».


== Referanser ==
Christiansunds Dampskibsselskab

Christiansunds Dampskibsselskab var et rederi som opererte på Nordmøre i perioden 1891–1903. Det ble opprettet i 1891 som en sammenslutning mellom Kristiansunds-rederiene Parelius & Johnsen og Nicholay H. Knudtzon. Fra førstnevnte fikk de med seg et dampskipet DS Statsraad Riddervold bygd i 1877, som gikk i rute mellom Trondheim og Kristiansund.
Rederiet hadde seks skip og flere ruter på Nordmøre i 1902.
Fra 1. januar 1903 ble skipene og rutene tatt over av det nyopprettede rederiet Nordmør Dampskibsselskab.


== Referanser ==
Pørni

Pørni er en norsk drama-humorserie fra 2021 og 2022. Seriens første sesong består av seks episoder og hadde premiere på Viaplay 2. mai 2021. Serien handler tobarnsmoren Pernille «Pørni» Middelthon som sjonglerer jobb, oppdragelse, kjærlighetsliv og savnet etter sin avdøde søster. Serien er skapt av Henriette Steenstrup, og hun spiller hovedrollen. Monster Media har produsert serien.
Serien fikk svært gode kritiker ved premieren, og det er den mest sette norske serien på videostrømmetjenesten Viaplay i løpet av 24 timer. Serien satte også salgsrekord for strømmetjenesten. Sesong 2 av serien hadde premiere 27. februar 2022. Sesong 3 er også planlagt.


== Handling ==
Serien foregår i en bydel nordvest i Oslo, og den sentrerer rundt tobarnsmoren Pernille «Pørni» Middelthon. Hun jobber som barnevernspedagog og står daglig i tøffe situasjoner på jobb. Også i privatlivet støter hun på utfordringer. Søsteren har nylig omkommet i en bilulykke, der ektemannen og Pørnis svoger Charlie var sjåfør. Sønnen deres, Leo, bor nå hjemme hos Pørni, og han er bitter på faren som forårsaket ulykken. 
Pørni har full omsorg for døtrene Hanna og Sigrid, mens forfatter-faren Finn bor i København med sin nye kjæreste Iben. Han er en distansert, selvopptatt far som ikke tar ansvar for å følge opp barna sine. I stedet må Pørni flere ganger dekke over for ham, slik at døtrene ikke skal hate faren.Familien bor hjemme hos Pørnis far, Ole Johan Middelthon. Han er enkemann og pensjonert, men kommer ut som homofil i den første episoden.


== Mottakelse ==
Serien fikk jevnt over gode kritikker av norske anmeldere. både TV 2 og NRKs Filmpolitiet ga serien full score, terningkast 6, og kalte serien «varm og lun, sår og trist, komisk og genuint morsom». Dagsavisen kalte serien «TV-vårens sjarmbombe» og ga terningkast 4, mens Asbjørn Slettemark i Aftenposten ga Pørni terningkast 5.Dagbladets anmelder vurderte serien til terningkast 5 og kalte den «vårens store feelgood-serie». VGs Morten Ståle Nilsen ga terningkast 4 og konkluderte med at Pørni «ikke er nyskapende», men til gjengjeld veldig «koselig». Også andre aviser og filmnettsteder ga serien rosende omtale.Første sesong av serien vant to priser under Seriekritikerprisen 2021. Selve serien vant prisen for beste norske komedie, mens Henriette Steenstrup vant prisen for beste skuespiller i en norsk serie. Under Gullruten 2022 vant serien fire priser: beste dramaserie, beste skuespiller (Steenstrup), beste manus TV-drama (Steenstrup) og beste klipp TV-drama. Totalt ble serien nominert i syv klasser. Andre sesong vant prisen for beste norske komedie under Seriekritikerprisen 2022, mens Henriette Steenstrup ble nominert til prisen for beste skuespiller i en norsk serie. Under Humorprisen 2022 ble serien nominert i klassen morsomste humordrama mens Steenstrup ble nominert i klassen morsomste på TV.


== Episoder ==
Sesong 1Til barnets beste
Kan vi la være å snakke om barn?
Plis, ikke få kjæreste
Skammens kanossagang
Mother of the Year.
You'll Never Walk Alone


== Priser og nominasjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Pørni på Internet Movie Database 
(no) Pørni hos Filmfront
Bayerns våpen

Bayerns våpen er Fristaten Bayern sitt våpen og ble i sin nåværende form introdusert 5. juni 1950 med «Loven om våpenskjoldet til den frie staten Bayern».  Designet ble skapt av Eduard Ege i 1945.
Det store bayerske riksvåpenet består av et kvartsskjold med hjerteskjold.  Det første feltet viser i svart en stående gylden, rødpansret løve; det andre feltet er delt med rødt og hvitt (sølv) med tre punkter som stiger opp fra det hvite; det tredje feltet viser en blå, gullpansret panter på hvit (sølv) bakgrunn; i det fjerde feltet er tre sorte løver med rød rustning, arrangert over hverandre, avbildet på gull. Hjerteskjoldet er skrudd diagonalt til høyre i hvitt (sølv) og blått. Skjoldet holdes av to gyldne løver bevæpnet med rødt. Folkets krone hviler på skjoldet; den består av en gylden bøyle prydet med steiner og pyntet med fem dekorative blader. En skildring av det store nasjonale våpenskjoldet uten løvene som skjoldholder er feil, men forekommer igjen og igjen, for eksempel på et tysk frimerke fra 1992.
De individuelle heraldiske elementene i Bayerns våpen har historisk betydning.


== Eksterne lenker ==
(en) Coats of arms of Bavaria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Éierepromotioun

Éierepromotioun er den nest øverste divisjonen i luxemboursk fotball. 


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i WikidataMal:Éierepromotioun
Do Not Split

Do Not Split er en norsk dokumentarfilm fra 2020 filmet og regissert av Anders Hammer. Filmen er produsert av det amerikanske filmselskapet Field of Vision med støtte fra Fritt Ord og Viken Filmsenter.


== Handling ==
Dokumentaren følger demonstrasjonene i Hongkong i 2019 og 2020 mot lovendringene som gjør det mulig å utleverte mistenkte innbyggere i straffesaker til Kina. Hammer tilbrakte 140 dager i byen hvor han var tett innpå demonstrantene og filmet dem i møte med opprørspoliti.


== Premiere og ny versjon ==
Filmen hadde premiere under Sundance filmfestival i USA i januar 2020. Hammer har senere forlenget filmen med nye opptak, blant annet med opptak gjort i 2020 under koronaviruspandemien.


== Oscar-nominasjon ==
Filmen ble nominert til den 93. Oscar-utdelingen i 2021 i klassen for beste kortdokumentar. Nominasjonen førte til at kinesiske myndigheter besluttet at Oscarutdelingen ikke skulle overføres direkte til Kina, og ga kinesiske medier beskjed om ikke å fokusere på visse deler av arrangementet.


== Priser (utvalg) ==
Hammer og filmen har vunnet en rekke priser for filmen. Filmen vant kategorien «Videoreportasje/dokumentar – lang» under Pressefotografenes Klubbs (PKK) kåring av Årets Bilde, og Hammer ble kåret til «Årets videojournalist» av PKK i 2020. Filmen vant prisen Special Jury Recognition for Courage under Fire under dokumentarfilmfestivalen DOC NYC, og juryens spesialpris under American Film Institutes dokumentarfilmfestival i 2020. Hammer vant Internasjonal Reporters journalistpris under SKUP-konferansen for kritisk journalistikk i 2020. Etter at filmen ble vist av Aftenposten, vant Hammer Gullruten 2021 i klassen beste foto enkamera, dokumentar og filmen ble i tillegg nominert i klassen beste TV-dokumentar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Do Not Split på Internet Movie Database 
(no) Do Not Split på NRK TV
Jo Bergsvand

Jo Kristoffer Bergsvand (født 25. oktober 1960) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte midtstopper og midtbane.
Jo Bergsvand er født og oppvokst på Kjelsås i Oslo. Han debuterte på Kjelsås' A-lag i 1976. Fotballkarrieren var midlertidig innstilt mens han studerte økonomi i USA. Da han var tilbake i Norge byttet han klubb fra Kjelsås til Vålerenga i 1983. I Vålerenga spilte han midtstopper.I mars 2016 ble han styreleder i Kjelsås Fotball.Jo Bergsvand er far til fotballspilleren Guro Bergsvand.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jo Bergsvand – Transfermarkt 
(en) Jo Bergsvand – WorldFootball.net 
(en) Jo Bergsvand – EU-Football.info 
(no) Jo Bergsvand – Norges Fotballforbund 
Hjemmeside
Rita Di Giovacchino

Rita Di Giovacchino (født 19. februar 1947 i Bergamo i Italia, død 2. mai 2021 i Roma) var en italiensk journalist. 
Hun arbeidet for Agenzia Nazionale Stampa Associata og for avisen Il Messaggero. Hun dekket kidnappingen av Aldo Moro og mordene på Giovanni Falcone og Paolo Borsellino.Rita Di Giovacchino døde 2. mai 2021 på Istituto nazionale per le malattie infettive i Roma, i en alder av 74 år, av covid-19.


== Referanser ==
Ibsen Henrique de Castro

Ibsen Henrique de Castro (født 17. januar 1938 i Morrinhos i delstaten Goiás i Brasil; død 30. desember 2020 i Goiânia i Goias) var en brasiliansk politiker.


== Liv og virke ==
Hsn studerte økonomi og arbeidet tidvis som økonom for offentlig sektor. Fra 1971 til 1974, og fra 1979 til 1983 var hsn jordbruksminister i Goias. Han satt i delstatsparlamentet i Goias fra 1975 til 1XXX, fra  1977 til 1979 også som formann fot parlamentet og dermed som en av delstatens viktigste personer. I Brasils deputertkammer i Brasilia var han innvalgt for Goias fra 1983 til 1987.
Castro skiftet ofte parti, og var avvekslende medlem av Arena-partiet, av PDS og av PMDB. Sin politiscke karriere avsluttet han med en siste periode i delstatsparlamentet i Goias fra 1995 til 1999. 
Den 30. desember 2020 døde Ibsen Henrique de Castro i en alder av 82 år av covid-19. Det ble utløst redagers sørgeperiode i Goiãnia.


== Referanser ==


== Kilder ==
https://portal-legado.al.go.leg.br/deputado/perfil/deputado/1673
https://diariodeaparecida.com.br/governador-ronaldo-caiado-manifesta-pesar-pela-morte-do-ex-deputado-federal-ibsen-henrique-de-castro/
http://www.podergoias.com.br/materia/3789/vitima-da-covid-19-morre-ibsen-de-castro-aos-82-anos
Ahmed Hussain Lala

Ahmed Hussain Lala (født i 1932 i Britisk India; død 16. april 2021 i Bengaluru i India) var en indisk fotballspiller.


== Karriere ==
Ahmed Hussain spilte for Hyderabad City Polices mannskap og vent med dette Santosh Trophy i 1956 og 1957. S4h454 spilte han i Calcutta for Mohun Bagan AC og Mohammedan Sporting Club. Tre ganger vant han Durand Cup.
Den 7. desember 1956 debuterte han mot Danmark på det indiske fotballandslaget. Kort etter var han i det indiske laget i Sommer-OL 1956 i Melbourne ogseiret med laget i semifinalen mot Australia, men deretter tapte de mot Jugoslavia 1:4. Han spilte også i Asialekene 1958 og Merdeka Tournament i 1959.
Etter sin egen spillekarriere ble han trener for Sports Authority of India i Bengaluru. Der døde ham i april 2021 i en alder av 89 år av covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ahmed Hussain Lala – Olympics.com 
(en) Ahmed Hussain Lala – Olympic.org 
(en) Ahmed Hussain Lala – Olympedia 
(en) Ahmed Hussain Lala – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ahmed Hussain Lala – Transfermarkt
Hydrocassis

Hydrocassis er en slekt av biller som hører til familien vannkjær (Hydrophilidae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 9 millimeter), bredt ovale, blanke, svarte vannkjær. Dekkvingene har tydelige punktrader.


== Levevis ==
Artene lever i vegetasjonsrike ferskvann, gjerne små dammer. De svømmer ikke godt, men kravler fram mellom vegetasjonen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia, med flest arter i Kina og Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien vannkjær, Hydrophiloidea
Familien vannkjær, Hydrophilidae
Underfamilien vannkjær, Hydrophilinae
Stamme Hydrobiusini
Slekten Hydrocassis Fairmaire, 1878
Hydrocassis anhuiensis Ji & Schödl, 1998
Hydrocassis baoshanensis Schödl & Li, 1995
Hydrocassis formosus (Knisch, 1921)
Hydrocassis fujiwarai Kamite & Hayashi, 2019
Hydrocassis gansu Jia & Zhao, 2013
Hydrocassis hebaueri Schödl, 2000
Hydrocassis imperialis (Knisch, 1924)
Hydrocassis jengi Satô, 1998
Hydrocassis lacustris (Sharp, 1884)
Hydrocassis metasternalis Ji & Schödl, 1998
Hydrocassis mongolica Liu, Ji & Jing, 2008
Hydrocassis pseudoscapha Ji & Schödl, 1998
Hydrocassis scapha d'Orchymont, 1942
Hydrocassis scaphoides d'Orchymont, 1942
Hydrocassis scapulata Deyrolle & Fairmaire, 1878
Hydrocassis sichuana Ji & Schödl, 1998
Hydrocassis taiwana Satô, 1971
Hydrocassis uncinata Ji & Schödl, 1998


== Kilder ==
Hydrocassis på GBIF [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Hydrocassis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hydrocassis hos ITIS 
(en) Hydrocassis hos NCBI 
(en) Kategori:Hydrocassis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hydrocassis – detaljert informasjon på Wikispecies
Stictotarsus

Stictotarsus er en slekt av biller og tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
Små, avlangt ovale, nokså høyt hvelvede vannkalver, gjerne mønstret i gult og svart.


== Levevis ==
Både de voksne billene og  larvene, er  rovdyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Europa og Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien storvannkalver Colymbetinae Erichson, 1834
Underfamilien Copelatinae Van den Branden, 1885
Underfamilien kjempevannkalver Dytiscinae Leach, 1815
Underfamilien småvannkalver Hydroporinae Aubé, 1836
Stammen Hydroporini Aubé, 1836
Slekten Stictotarsus Zimmermann, 1919
Stictotarsus aequinoctialis (Clark, 1862)
Stictotarsus alpestris Dutton & Angus, 2007
Stictotarsus bertrandi (Legros, 1956)
Stictotarsus coelamboides (Fall, 1923)
Stictotarsus corvinus (Sharp, 1887)
Stictotarsus creticus Dutton & Angus, 2007
Stictotarsus decemsignatus (Clark, 1862)
Stictotarsus deceptus (Fall, 1932)
Stictotarsus dolerosus (Leech, 1945)
Stictotarsus duodecimpustulatus (Fabricius, 1792) - finnes i Norge, langs kysten i Sør-Norge
Stictotarsus emmerichi (Falkenström, 1936)
Stictotarsus eximius (Motschulsky, 1859)
Stictotarsus expositus (Fall, 1923)
Stictotarsus falli Nilsson, 2001
Stictotarsus funereus (Crotch, 1873)
Stictotarsus grammicus (Sharp, 1887)
Stictotarsus griseostriatus (De Geer, 1774) - finnes spredt i Sør-Norge
Stictotarsus ibericus Dutton & Angus, 2007
Stictotarsus inexpectatus Dutton & Angus, 2007
Stictotarsus interjectus (Sharp, 1882)
Stictotarsus macedonicus (Guéorguiev, 1959)
Stictotarsus maghrebinus Mazzoldi & Toledo, 1998
Stictotarsus minax (Zimmerman, 1982)
Stictotarsus minipi (Larson, 1991)
Stictotarsus multilineatus (Falkenström, 1922) - utbredt over hele Norge
Stictotarsus neomexicanus (Zimmerman & A.H.Smith, 1975)
Stictotarsus opaculus (Sharp, 1882)
Stictotarsus panaminti (Fall, 1923)
Stictotarsus procerus (Aubé, 1838)
Stictotarsus riberae Dutton & Angus, 2007
Stictotarsus roffii (Clark, 1862)
Stictotarsus spectabilis (Zimmerman, 1982)
Stictotarsus spenceri (Leech, 1945)
Stictotarsus striatellus (LeConte, 1852)
Stictotarsus titulus (Leech, 1945)


== Eksterne lenker ==
Stictotarsus på GBIF [1]
Artsdatabanken - Stictotarsus [2]
(en) Stictotarsus i Encyclopedia of Life 
(en) Stictotarsus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stictotarsus hos Artsdatabanken 
(sv) Stictotarsus hos Dyntaxa 
(en) Stictotarsus hos Fauna Europaea 
(en) Stictotarsus hos ITIS 
(en) Stictotarsus hos NCBI 
(en) Kategori:Stictotarsus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stictotarsus – detaljert informasjon på Wikispecies
Jukhym Konoplja

Jukhym Konoplja (født 26. august 1999) er en ukrainsk fotballspiller som spiller for Sjakhtar Donetsk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jukhym Konoplja – FIFA 
(en) Jukhym Konoplja – UEFA 
(en) Jukhym Konoplja – Transfermarkt 
(en) Jukhym Konoplja – national-football-teams.com 
(en) Jukhym Konoplja – WorldFootball.net 
(en) Jukhym Konoplja – FootballDatabase.eu 
(en) Jukhym Konoplja – Soccerway 
(en) Jukhym Konoplja – EU-Football.info 
(en) Jukhym Konoplja – PlaymakerStats.com 
(en) Jukhym Konoplja – Ukrainas fotballforbund
Brachyvatus

Brachyvatus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
Ganske små (ca. 1,5 millimeter), dråpeformede, gulbrune eller rødbrune vannkalver. Oversiden er tett og fint punktert og nokså matt. Disse artene er noen av de minste vannkalvene.


== Levevis ==
Slekten kan forekomme i ferskvann med tett dekke av flytende planter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen sør til Argentina, én art går nord til Florida.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver, Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien småvannkalver,  Hydroporinae Aubé, 1836
Stammen Bidessini Sharp, 1882
Slekten  Brachyvatus Zimmermann, 1919
Brachyvatus acuminatus (Steinheil, 1869)
Brachyvatus apicatus (Clark, 1862)
Brachyvatus bituberculata (Guignot, 1958)
Brachyvatus borrei (Sharp, 1882)


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Brachyvatus i Encyclopedia of Life 
(en) Brachyvatus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Brachyvatus hos ITIS 
(en) Brachyvatus hos NCBI 
Brachyvatus – detaljert informasjon på Wikispecies
Fjellstrand skole

Fjellstrand skole er en barneskole på Fjellstrand i Nesodden kommune sør for Oslo. I skoleåret 2020-2021 går det 170 elever på Fjellstrand.


== Historie ==
Det har vært drevet skole i faste lokaler på Fjellstrand helt fra 1845, da det ble leid ut skolestue for Vestre skolekrets på eiendommen Nyborg. Denne ordningen fungerte til Persilengen skole sto ferdig i 1874. Den hadde to klasseværelser i første etasje med lærerbolig i etasjen over. Persilengen-navnet besto til ny skole ble bygget midt på 1920-tallet.
Fjellstrand skoles eldste bygg ble reist i 1925, det andre i 1952 fulgt av skolens Paviljongen i 1975. I 1998 fikk skolen nytt tilbygg, med klasserom til småskolen, kunst og håndverkslokaler, SFO og bibliotek.


== Kilder ==
Nesodden kommune Skoleportal


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Canthyporus

Canthyporus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
Små (gjerne 3-4 millimeter), avlange, mørke vannkalver.


== Levevis ==
Både de voksne billene og  larvene, er  rovdyr.  De lever i ferskvann og kan finnes i dammer i høytliggende elver eller bekker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara, med flest arter i Kappregionen (Western Cape) i Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien storvannkalver Colymbetinae Erichson, 1834
Underfamilien Copelatinae Van den Branden, 1885
Underfamilien kjempevannkalver Dytiscinae Leach, 1815
Underfamilien småvannkalver Hydroporinae Aubé, 1836
Stammen Hydroporini Aubé, 1836
Slekten Canthyporus Zimmermann, 1919
Canthyporus aenigmaticus Biström & Nilsson, 2006
Canthyporus alpestris Guignot, 1936
Canthyporus alvei Omer-Cooper, 1965
Canthyporus angustatus Omer-Cooper, 1965
Canthyporus bicinctus (Régimbart, 1895)
Canthyporus brincki Omer-Cooper, 1965
Canthyporus canthydroides (Régimbart, 1895)
Canthyporus congener Omer-Cooper, 1956
Canthyporus consuetus Omer-Cooper, 1965
Canthyporus cooperae Guignot, 1951
Canthyporus exilis (Boheman, 1848)
Canthyporus fluviatilis Omer-Cooper, 1956
Canthyporus guignoti Omer-Cooper, 1956
Canthyporus guttatus Omer-Cooper, 1956
Canthyporus hottentottus (Gemminger & Harold, 1868)
Canthyporus hynesi Nilsson, 1991
Canthyporus kenyensis Bilardo & Sanfilippo, 1979
Canthyporus lateralis (Boheman, 1848)
Canthyporus latus Omer-Cooper, 1965
Canthyporus loeffleri Wewalka, 1981
Canthyporus lowryi Omer-Cooper, 1965
Canthyporus namaqualacrimus Bilton, 2015
Canthyporus navigator Guignot, 1951
Canthyporus nebulosus Omer-Cooper, 1965
Canthyporus nimius Biström & Nilsson, 2006
Canthyporus pallidus Bilton, 2015
Canthyporus parvus Omer-Cooper, 1955
Canthyporus pauliani Guignot, 1951
Canthyporus petulans Guignot, 1951
Canthyporus planus Omer-Cooper, 1965
Canthyporus reebae Manuel, 2017
Canthyporus regimbarti Nilsson, 2001
Canthyporus sigillatus (Guignot, 1955)
Canthyporus subparallelus Guignot, 1956
Canthyporus swaziensis Omer-Cooper, 1956
Canthyporus testaceus Zimmermann, 1923
Canthyporus turneri Biström & Nilsson, 2006
Canthyporus wewalkai Biström & Nilsson, 2006


== Eksterne lenker ==
Canthyporus på GBIF [1] Arkivert 8. mai 2021 hos Wayback Machine.
(en) Canthyporus i Encyclopedia of Life 
(en) Canthyporus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Canthyporus hos ITIS 
(en) Canthyporus hos NCBI 
Canthyporus – detaljert informasjon på Wikispecies