jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pseudocorynus

Pseudocorynus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Middelsstore (6-8 millimeter), smale, blanke, mørkbrunlige kortvinger. Hodet er stort, avrundet firkantet med små fasettøyne, noe lengre enn bredt. Antennene er litt utvidet mot spissen (kølleformet). Det er markert, avsatt "hals", pronotum er avrundet firkantet, nokså smalt, lengre enn bredt. Dekkvingene er forholdsvis korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er korte og kraftige.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
Stammen Xantholinini
Slekten Pseudocorynus Cameron, 1945
Pseudocorynus archaicus Bordoni, 2005
Pseudocorynus cultus (Broun, 1880)
Pseudocorynus mediocris (Broun, 1880)
Pseudocorynus nelsonianus Bordoni, 2005
Pseudocorynus neozelandicus Bordoni, 2005


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudocorynus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Pseudocorynus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pseudocorynus – detaljert informasjon på Wikispecies
Konditorkrigen

Konditorkrigen (spansk: Guerra de los pasteles; fransk: Guerre des Pâtisseries), også kjent som første franske intervensjon i Mexico eller første fransk-meksikanske krig (1838-1839), begynte i november 1838 med marineblokade av noen meksikanske havner og erobringen av festningen San Juan De Ulú i Veracruz av franske styrker sendt av kongen Ludvig Filip. Det endte flere måneder senere i mars 1839 med en britisk-meglet fred. Intervensjonen fulgte mange krav fra franske statsborgere om tap på grunn av uro i Mexico. Denne hendelsen, som var den første og mindre av Mexicos to kriger med Frankrike på 1800-tallet, innledes med fransk invasjon 1861-1867 som støttet keiseren Maximilian I av Mexicos korte regjering, som meksikanerne henrettet ved skyting på slutten av den senere konflikten.
I de første årene av den nye meksikanske republikken var det utbredt sivil uorden da fraksjoner konkurrerte om kontroll over landet. Kampene resulterte ofte i ødeleggelse eller plyndring av privat eiendom. Gjennomsnittlige borgere hadde få muligheter til å kreve erstatning da de ikke hadde noen representanter å snakke på deres vegne. Utlendinger hvis eiendom ble skadet eller ødelagt av opprørere eller banditter, var vanligvis ikke i stand til å få kompensasjon fra den meksikanske regjeringen, og de begynte å appellere til sine egne regjeringer for hjelp og kompensasjon.
De franske styrkene trakk seg tilbake 9. mars 1839, etter at en fredsavtale ble undertegnet. Som en del av nevnte traktat ble den meksikanske regjeringen enige om å betale 600 000 pesos til franske borgere mens Frankrike fikk løfter om fremtidige handelsforpliktelser i stedet for krigsskadeserstatning. Dette beløpet ble imidlertid aldri betalt, og det ble senere brukt som en av begrunnelse for den andre franske intervensjonen i Mexico av 1861.
Etter den meksikanske seieren i 1867 og sammenbruddet av det andre franske imperiet i 1870, ville Mexico og Frankrike ikke gjenoppta diplomatiske forbindelser før i 1880 da begge land avviste krav knyttet til krigene.


== Referanser ==
Heave Blood & Die

Heave Blood & Die er et norsk rockeband fra Tromsø.Bandet ga ut debutalbumet Heave Blood & Die i 2016 og albumet Vol. II i 2018. I 2021 ga de ut sitt tredje album, Post People, og ble for albumet nominert til Spellemannprisen 2021 i klassen rock.I 2017 ble bandet tildelt Buktafestivalens innspillingsfond på 25 000 kroner og i 2019 fikk de Arctic Talent-stipend på 400 000 kroner for utlandslansering under Varangerfestivalen. De var en av finalistene til NRK P3s kåring av Årets Urørt i 2018.


== Medlemmer ==
Karl Løftingsmo Pedersen: vokal, gitar  (tidligere bass)
Jonas Helgesen Kuivalainen: gitar
Kenneth Mortensen: trommer
Marie Sofie Mikkelsen: synth, vokal (ca. 2017–)
Eivind André Imingen: bass (ca. 2019–)
Benjamin Nerheim gitar, vokal (ca. 2019–)


=== Tidligere medlemmer ===
Mads Ystmark: gitar (–ca. 2019)


== Diskografi ==
Heave Blood & Die (2016)
Vol. II (2018)
Post People (2021, Fysisk Format)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Heave Blood & Die på Discogs 
(en) Heave Blood & Die på MusicBrainz 
(en) Heave Blood & Die på AllMusic
Mohammad Ali Shah Qajar

Mohammad Ali Shah Qajar (persisk: محمدعلی شاه قاجار‎; født 21. juni 1872 i Tabriz, død 5. april 1925, San Remo i Italia) var Shah av Iran fra 8. januar 1907 til 16. juli 1909. Han var den sjette sjahen av Qajar-dynastiet.


== Bakgrunn ==
Mohammad Ali Shah Qajar var motstander av den persiske grunnloven av 1906, som hadde blitt ratifisert under hans far, Mozaffar ad-Din Shah Qajar. I 1907 oppløste Mohammad Ali den nasjonale rådgivende forsamlingen og erklærte grunnloven for avskaffet fordi den var i strid med islamsk lov. I 1908 bombarderte han Majles (det persiske parlamentet) med militær og politisk støtte fra Russland og Storbritannia.I juli 1909 marsjerte pro-grunnlovsstyrker fra Persias provinser til Teheran ledet av Sepehdar A'zam , Sattar Khan, Bagher Khan og Yeprem Khan, avsatte sjahen og reetablerte grunnloven.
Den 16. juli 1909 stemte parlamentet for å plassere Mohammad Ali Shahs 11 år gamle sønn, Ahmad Shah, på tronen. Mohammad Ali Shah abdiserte etter den nye konstitusjonelle revolusjonen og han har siden blitt husket som et symbol på diktatur.Etter å ha flyktet til Odessa, Russland (for tiden Ukraina), planla Mohammad Ali at han skulle komme tilbake til makten. I 1911 landet han i Astarabad, Persia, men styrkene hans ble beseiret. Mohammad Ali Shah returnerte til Russland, deretter i 1920 til Konstantinopel (i dag Istanbul) og senere til San Remo, Italia, hvor han døde 5. april 1925 og ble senere gravlagt i den hellig gravplassen for Imam Husain, Karbala, Irak. Hver Shah av Persia siden Mohammad Ali, har dødd i eksil.
Hans sønn og etterfølger, Ahmad Shah Qajar, var den siste suverenen i Qajar-dynastiet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Mohammad Ali Shah Qajar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Praphennium

Praphennium er en utdødd slekt av små perlebiller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.


== Utseende ==
Små (ca. 1 millimeter), ovale, mørke perlebiller. Antennene er forholdsvis lange og utvidet mot spissen.


== Levevis ==
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra rav fra Myanmar. Dette stammer fra midtre kritt, rundt 99 millioner år før nåtid.


== Systematisk inndeling ==
I tillegg til den navngitte arten er det kjent to, hittil ikke formelt beskrevne arter i denne slekten.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
Gruppe Cephenniitae Reitter, 1882
Stammen Cephenniini Reitter, 1882
Slekten †Praphennium Jałoszyński, 2018†Praphennium carinatum Jałoszyński, 2018


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Praphennium i Global Biodiversity Information Facility 
Praphennium – detaljert informasjon på Wikispecies
Leptoderoides

Leptoderoides er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.


== Utseende ==
Små (ca. 1 millimeter), avlange, brune perlebiller, fint hårete. Denne slekten utmerker seg med ganske slank kroppsform. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, gradvis utvidet mot spissen uten noen klart avsatt klubbe. Hodet er avrundet med middelsstore, utstående fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er lengre enn bredt, bredest litt foran midten. Et godt kjennetegn på slekten er at pronotum har markerte, rettvinklede bakhjørner. Dekkvingene er ovale og dekker hele bakkroppen. Lårene er noe kølleformede, beina ellers slanke.


== Levevis ==
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Noen lever også i hule trær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Midtøsten (Tyrkia, Syria, Libanon, Israel).


== Systematisk inndeling ==
I tillegg til den beskrevne arten forekommer det flere, hittil ubeskrevne arter som hører til denne slekten 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae
Slekten Leptoderoides Croissandeau, 1898
Leptoderoides leptoderus (Reitter, 1881)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leptoderoides i Global Biodiversity Information Facility 
Leptoderoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Charles Butcher

Charles Butcher (født 1982) er en australsk forsker. Han er professor i statsvitenskap ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Han er også seniorforsker i 15 % stilling ved Institutt for fredsforskning (PRIO). Hans spesialfelt er sammenlignende politikk. Han har mottatt mange stipender og priser for sin forskning. Han mottok Det europeiske forskningsrådets ERC Consolidator Grant i 2021.


== Utdannelse og karriere ==
I 2012 disputerte han for graden PhD ved Department of Government and International Relations, University of Sydney. Hans doktorgradsavhandling hadde tittelen Capital Punishment: How Economic Geography Shapes Low-capability Warfare.Etter avlagt doktorgrad arbeidet han noen år ved University of Otago i New Zealand.
I perioden 2016–2021 var han midlertidig ansatt som førsteamanuensis og forskningsstipendiat ved Institutt for sosiologi og statsvitenskap ved NTNU. Han var tatt opp som stipendiat i programmet The Onsager Fellowship, innenfor forskningsfeltet «Naturressursers økonomi og kvantitativ fredsforskning». Etter fullført stipendperiode ble han ansatt som professor i statsvitenskap ved NTNU.


=== Publikasjoner ===
(no) Publikasjoner av Charles Butcher i BIBSYS(no) Publikasjoner av Charles Butcher i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Butchers profil på Google Scholar, med h-indeks og siteringer


=== Stipender og utmerkelser (utvalg) ===
2016: Lars Onsager Fellowship, NTNU.
2019–2023: Stjerneprogrammet, NTNU. Deltakerne er forskere som har utmerket seg internasjonalt innenfor sine fagfelt.
2020: Young Researcher Talents, Norges forskningsråd. Prosjekt: Anatomy of Resistance Campaigns Project.
2022: Det europeiske forskningsrådet (ERC): Consolidator Grant, prosjekt: «LEGACIES : Understanding how historical states have shaped modern institutions and dissent».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Charles Butcher - NTNU». www.ntnu.no. Besøkt 20. april 2022.  Butchers profilside på ntnu.no
Mark Joseph Hurley

Mark Joseph Hurley (født 13. desember 1919 i San Francisco i California i USA; død 5. februar 2001 samme sted) var katolsk biskop av Santa Rosa i California.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Mark Joseph Hurley, bror til Francis Thomas Hurley, ble presteviet 23. september 1944.


=== Biskop ===
Pave Paul VI utnevnte ham den 21. november 1967 til hjelpebiskop i San Francisco og titulærbiskop av Thunusuda. Han ble bispebiet av erkebiskopen av San Francisco, Joseph Thomas McGucken, den 4. januar året etter; medkonsekranter var Hugh Aloysius Donohoe av Stockton, og Ernest John Primeau, biskop av Manchester.
Den 19. november 1969 utnevnte paven ham til biskop av Santa Rosa in California. 
Han trådte tilbake fra dette enbede den 15. april 1986.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865–1930) *1900
Kardinal Giovanni Vincenzo Bonzano (1867–1927) *1912
Erkebiskop Edward Joseph Hanna (1860-1944) *1912
Erkebiskop John Joseph Cantwell (1874-1947) *1917
Erkebiskop Joseph Thomas McGucken (1902–1983) *1941
Biskop Mark Joseph Hurley (1919-2001) *1968


== Referanser ==
Mayatyphlus

Mayatyphlus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Bittesmå (0,8-2,1 millimeter), slanke, blekt fargede (gjerne rødlige) kortvinger. Disse billene bærer preg av sitt underjordiske levesett. Øyne og flygevinger mangler helt. Kroppen er lang og tynn, jevbred, hodet forholdsvis stort med korte antenner. Pronotum og dekkvinger er ganske små, bakkroppen lang og smal. Beina er korte.


== Levevis ==
Disse billene lever dypt nede i jorda og kommer sjelden til overflaten. De fleste av de kjente artene lever i områder med middelhavsklima.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika (Belize).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Leptotyphlinae
Stamme Neotyphlini Coiffait, 1963
Slekten Mayatyphlus Gusarov, 2003Mayatyphlus carltoni Gusarov, 2003


== Referanser ==


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [1]
Grebennikov, V.V. og A.F. Newton, 2008: Minute larvae of Leptotyphlinae (Coleoptera: Staphylinidae): description of three genera with discussion on the monophyly and phylogenetic position of the subfamily as inferred from larval morphology. Zootaxa, 1817: 49-58. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Mayatyphlus i Global Biodiversity Information Facility 
Mayatyphlus – detaljert informasjon på Wikispecies
Aleonictus

Aleonictus er en slekt av biller som hører til den store underfamilien Aleocharinae i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (2-8 millimeter), oftest mer eller mindre brunaktige kortvinger. De fleste artene er forholdsvis store og brede til småkortvinger å være. Føttene på alle tre beinpar er fem-leddete, og maksillepalpene består også av fem ledd.


== Levevis ==
Arten er knyttet til hærmaur i slekten Aenictus.


== Utbredelse ==
Arten lever på Sumatra.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Aleocharini
Slekten Aleonictus Kistner, 1997
Aleonictus magnificus Kistner, 1997


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleonictus i Global Biodiversity Information Facility 
Aleonictus – detaljert informasjon på Wikispecies
Adota

Adota er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Nokså små (ca. 4 millimeter), slanke, fint hårete, brunlige eller svarte kortvinger. Framføttene har fire ledd, mellom- og bakføttene fem.


== Levevis ==
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. Denne slekten lever på havstrender.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia og Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Adota Casey, 1910
Adota colpophila Gusarov, 2003
Adota gnypetoides (Casey, 1910)
Adota koreana Lee & Ahn, 2013
Adota madida (Bernhauer, 1907)
Adota magnipennis (Bernhauer, 1943)
Adota maritima (Mannerheim, 1843)
Adota ushio (Sawada, 1971)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adota – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Adota i Encyclopedia of Life 
(en) Adota i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Adota hos ITIS 
(en) Adota hos NCBI 
Adota – detaljert informasjon på Wikispecies
Eutermitoptochus

Eutermitoptochus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.


== Utseende ==
Disse kortvingene har et svært særpreget utseende og ligner overflatisk sterkt på termittene de lever sammen med. Bakkroppen er kraftig oppsvulmet, mens pronotum og dekkvinger er reduserte. Dekkvingene har blitt skjøvet framover av den oppsvulmede bakkroppen slik at de nærmest står loddrett. Noen arter har også pølseaktige utvekster på bakkroppen som imiterer termittenes antenner og bein (disse billene kan etterligne termitter "bak-frem", slik at bakkroppen ligner termittens hode).


== Levevis ==
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.


== Utbredelse ==
Gruppen følger termittenes utbredelse og er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Corotocini Fenyes, 1918
Understammen Termitoptochina
Slekten Eutermitoptochus Silvestri, 1921
Eutermitoptochus novaehollandiae Silvestri, 1921


== Referanser ==


== Kilder ==
Christopher Taylor (2012) Catalogue of Organisms - The Corotocini in their Gut-Swollen Glory. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Eutermitoptochus i Global Biodiversity Information Facility 
Eutermitoptochus – detaljert informasjon på Wikispecies
Bohemiellina

Bohemiellina er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 10 arter, to av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
En liten (1,3-1,5 millimeter), avlang kortvinge, mørkbrun med gulbrune dekkvinger. Antennene er middels lange. Hodet er stort og firkantet med små fasettøyne, bak sterkt innsnevret slik at dyret får en påfallende tydelig "hals". Pronotum er rundet, bredest foran midten, med en dyp midtfure, knapt bredere enn hodet og mye smalere enn dekkvingene, som har parallelle sider og markerte "skuldre". Bakkanten er ganske rett. Bakkroppen er forholdsvis kort og bred, bredest i den bakre delen. Beina er lange og tynne.


== Levevis ==
Disse kortvingene finnes gjerne mellom råtnende plantemateriale, i kompost, også i gammel møkk.


== Utbredelse ==
Slekten stammer trolig fra Nord-Amerika, men er nå spredt over mye av Europa. Arten er funnet innført til Norge, men det er ikke noe som tyder på at den er etablert her 


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Falagriini Mulsant & Rey, 1873
Slekten Bohemiellina Machulka, 1941
Bohemiellina flavipennis (Cameron, 1920)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Bohemiellina i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Bohemiellina hos Artsdatabanken 
(sv) Bohemiellina hos Dyntaxa 
(en) Bohemiellina hos NCBI 
Bohemiellina – detaljert informasjon på Wikispecies
Dianusa

Dianusa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Homalotini Heer, 1839
Slekten Dianusa Casey, 1906
Dianusa pasadenae Casey, 1906
Dianusa pavida (Casey, 1911)


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dianusa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dianusa hos ITIS 
Dianusa – detaljert informasjon på Wikispecies
Ecuadorusa

Ecuadorusa er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Nokså små (ca. 2 millimeter), gjerne litt brede, rødlige eller brunlige kortvinger.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Søær-Amerika (Ecuador).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Hoplandriini  Casey, 1910
Slekten Ecuadorusa Pace, 2008Ecuadorusa andensis Pace, 2008
Ecuadorusa osellai Pace, 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ecuadorusa i Global Biodiversity Information Facility 
Ecuadorusa – detaljert informasjon på Wikispecies
Scotodonia

Scotodonia er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). 


== Levevis ==
Denne slekten er knyttet til maur.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det nordlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Lomechusini Fleming, 1821
Slekten Scotodonia Wasmann, 1894Scotodonia diabolica (Wasmann, 1890)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Scotodonia i Global Biodiversity Information Facility 
Scotodonia – detaljert informasjon på Wikispecies
Hovedstadens Beredskab

Hovedstadens Beredskab (HBR) er en dansk interkommunal virksomhet med oppgave å forebygge, begrense og avhjelpe skader på personer, eiendom og miljøet ved ulykker og katastrofer. Ansvarsområdet dekker åtte kommuner og cirka én million borgere. HBR har rundt 1 000 medarbeidere, 13 stasjoner og ambulansebaser og 80 kjøretøyer.
Per 2021 var Kenneth Gøtterup ambulansesjef i Hovedstadens Beredskab.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Songo

Songo kan vise til:

Songo (musikk) – en type cubansk samtidsmusikk
Songo (folk) – et folkeslag i det nordre Angola


== Steder ==
Songo (Angola) – en by og kommune i provinsen Uíge i Angola
Songo (Mosambik) – en by ved Cahora Bassa-demningen i porvinsen Tete i Mosambik
Songo (Burkina Faso) – en by i departementet Zabré i provinsen Boulgou sørøst i Burkina Faso
Songo-Doubacore – en kommune i regionen Sikasso sør i Mali
Songo-La Maya – en kommune i provinsen Santiago de Cuba på Cuba
Songo Mnara – en historisk swahiili-bosetning i Tanzania


== Se også ==
DS «Sirius»

DS «Sirius» har flere betydninger:

DS «Sirius» (1868)
DS «Sirius» (1885)