Karol Kmeťko

Karol Kmeťko (født 12. desember 1875 i Veľké Držkovce i komitat Trenčín i kongeriket Ungarn i Østerrike-Ungarn; død 22. desember 1948 i Nitra i Tsjekkoslovakia) var en slovakisk katolsk biskop.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Den 2. juli 1899 ble Karol Kmet'ko ordinert i Nitra til prest for bispedømmet Nitra.
Fra 1918 til 1920 var han medlem av den revolusjonære nasjonalforsamling. I 1920 ble han medlem av nasjonalforsamlingen for Andrej Hlinkas slovakiske folkeparti (HSĽS). Etter å ha tiltrådt som biskop, ga han opp sitt medlemskap.Etter sammenbruddet av Østerrike-Ungarn og grunnleggelsen av Den tsjekkoslovakiske republikk måtte spørsmålet om bispesetne i Slovakia løses snarest. Biskopen av Nitra, Vilmos Batthyány, og biskopen av Banská Bystrica, Wolfgang Radnai, ble utvist fra Tsjekkoslovakia. Rožňavas biskop Ľudovít Balás døde i Rožňava 18. september 1920. Regjeringen mente at biskopen av Košice, Augustín Fischer-Cobrie, burde fjernes fra embetet. Det meste av erkebispedømmet Esztergom lå nå i Tsjekkoslovakia, og erkebiskop János Csernoch forble i Esztergom i det nå dsterkt reduserte Ungarn.


=== Biskop ===
Den 16. desember 1920 kunngjorde pave Benedikt XV biskop Vilmos Batthyánys fratreden, og  utnevnty Kmet'ko til biskop av Nitra. Samme dag ble Marián Bláha biskop av Banská Bystrica og Ján Vojtaššák biskop av Spiš. de ble alle tre bispeviet av erkebiskop Clemente Micara, apostolisk nuntius til Tsjekkoslovakia, den 13. februar 1921 i Nitra. Medkonsekratorer var Karel Boromejský Kašpar, hjelpebiskop i Hradec Králové, og Anton Podlaha, hjelpebiskop i Praha.
Biskop Kmet'ko ble fra 1922 utstyrt med fullmakter som tilsvarte dem en ordinarie biskop hadde.Før deportasjonene av jøder tok til fra Slovakia i 1942, konfronterte biskop Kmeťko den slovakiske president Jozef Tiso med pålitelige rapporter om drapene på jøder i Ukraina. Biskop  Kmeťko spurte: Hvorden kan regjeringen tillate  [deportasjonene]  når det sies at [jødene] fraktes til sin død?»  I følge biskop Kmeťko svarte Tiso «med noe som jeg [Kmeťko] ikke kunne fullt ut akseptere: ‘Det er nok for meg at jeg har forsikringer fra tyskerne om at de behandler [jødene] humant, at de skal settes inn som arbeidere. For dersom slovaker kan reise til Tyskland for å arbeide, hvorfor han ikke [jøder] gjøre det samme?’»Den 22. desember 1948 gav pave Pius XII ham den personlige tittel erkebiskop. Viktigheten av å utnevne Kmeťek til erkebiskop lå i det faktum at han allerede før andre verdenskrig ble fremhevet en allment anerkjent kirkelig autoritet i Slovakia, som katolikker kunne stole på etter skiftet av politisk regime. En viss ulempe var alderdommen og hans svekkede helse. Motstandere av HSĽS, som Kmeťko løste seg fra i mellomkrigstiden, kunne heller ikke stille spørsmål ved hans autoritet. Hans standpunkt mot raselovgivning og umenneskelighet begått i forbindelse med løsningen av «jødespørsmålet» i Slovakia veide også mye.
Han tok seg av forfulgte og og engasjerte seg for de fengslede. Han utførte flere hundre intervensjoner i deres interesse, og så aldri på deres religion eller deres ariske eller ikke-ariske opprinnelse. I slutten av september 1944 oppsøkte han personlig sjefen for den tyske Gestapo for å forhindre forfølgelse av nazismens ofre, noe som ikke var en liten ydmykelse for ham.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Clemente Micara  (1879-1965) *1920
Erkebiskop Karol Kmetko  (1875-1948) *1921


== Referanser ==