jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thomas Idergard

Lars Thomas Idergard (født 1. mars 1969 i Arvidsjaur i Norrbottens län i Sverige er en svensk forfatter og tidligere moderat politiker og borgerlig opinionsdanner, og senere jesuitt og katolsk prest.


== Biografi ==


=== Politikk og forretningsliv ===
Som ung politiker var han blant annet Moderata Ungdomsförbundets forbundsordførende i perioden 1995–1998.
Etter avsluttet politisk karriere arbeidet han ved forskjellige selskaper med innretning på bland annet markedsspørsmål og entreprenørskap, som for eksempel kommunikasjonsselskapet Gramma. Forut for folkeavstemningen om innføring av euro i 2003 (medlemskap i EMU) arbeidet han som kanslichef ved ja-sidens kampanjeorganisasjon Stiftelsen Sverige i Europa. 
Ved årsskiftet 2003/2004 tiltrådte han som styreformann i trend- og omverdensanalyseselskapet United Minds og tjenestegjorde i en tid som administrerende direktør for selskapet. Frem til 2008 var han personalsjef på Prime PR og United Minds. Fra 2009 arbeidet han i tankesmien Timbro med innretning på velferdsspørsmål. Han var også knyttet som rådgiver til Peje Emilssons familieselskap Magnora 2009–2012.


=== Jesuitt ===
Våren 2009 konverterte Idergard til den romersk-katolske kirke og høsten 2012 inntrådte han som novise i jesuittordenen ved ordenens novisatshus i Nürnberg og avla sine ordensløfter høsten 2014. I februar 2017 ble han diakonviet i den katolske kirke og den 30. september 2017 ble han presteviet, av biskopen i Stockholms katolska stift, kardinal Anders Arborelius OCD, i Sankta Eugenia katolska kyrka, jesuittordenens kirke i Stockholm der han som jesuittpater så skulle virke i sjelesorgen.


== Bibliografi ==
1993 – Generationskriget (sammen med Jonas Hellman og Ulf Kristersson)
1995 – Irrfärdens slut (sammen med G Rune Berggren, Sofia Johansson og Hans Åström Eklind)
2000 – Utan karta: ledarskap i ett ungt perspektiv (redaktør sammen med Peter Lageson)
2002 – Stad(d) i förändring
2003 – Hög tid för euron (sammen med Johnny Munkhammar)


== Referanser ==
Saweetie

Diamonté Harper (født 2. juli 1993), bedre kjent under pseudonymet Saweetie, er en amerikansk rapper og låtskriver. Etter utgivelsen av debut singlen, «Icy Grl», ble hun signert til Warner Bros. Records i samarbeid med Artistry Worldwide. Hun utga sin første  EP, High Maintenance i mars 2018.


== Diskografi ==


=== EP ===
High Maintenance (2018)
Icy (2019)


=== Singler ===
«Icy Grl» (2017)
«Up Now» (2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Saweetie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Saweetie på Internet Movie Database 
(en) Saweetie hos The Movie Database 
(en) Saweetie på Apple Music 
(en) Saweetie på Discogs 
(en) Saweetie på MusicBrainz 
(en) Saweetie på SoundCloud 
(en) Saweetie på Spotify 
(en) Saweetie på Last.fm 
(en) Saweetie på Genius — sangtekster 
(en) Saweetie på AllMusic 
Saweetie på Twitter 
Saweetie på Facebook 
Saweetie på Instagram 
Saweetie på YouTube 
Saweetie på TikTok 
Saweetie på Snapchat
Hans Ludvig Martensen

Hans Ludvig Martensen (født 7. august 1927 i København. død 13. mars 2012 i Hellerup) var en dansk romersk-katolsk biskop av København og deltager på det siste møte i Det annet Vatikankonsil.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Martensen ble student på Østre Borgerdydskole og inntrådte deretter i jesuitterordenen i 1945. Han ble presteviet i Jesu Hjerte Kirke i Stenosgade på Vesterbro den 15. august 1956. 


=== Biskop ===
Pave Paul VI utnevnte ham den 22. mars 1965 til biskop av København, det katolske bispedømme som dekker hele Danmark medregnet Færøyene og Grønland.
På det tidspunkt han ble utnevnt var han 37 år og dermed landets yngste biskop. Han leste på Gregoriana-universitetet i Roma og var i gang med sin doktordisputas om Martin Luther. Biskop emiritus Theodor Suhr viet Martensen til biskop den 16. mai samme år; medkonsekratorer var John Willem Nicolaysen Gran, biskop av Oslo, og Paul Verschuren, koadjutorbiskop av Helsingfors.
Martensen fratrådte sitt embede av helbredsgrunner den 22. mars 1995. Han ble ridder av 1. grad av Dannebrog i 1994.
For sin vitenskapelige innsats ble biskop Martensen i 1969 utnevnt til æresdoktor ved Loyola University Chicago, i 1984 ved universitetet i Bonn og i 1993 ved Københavns Universitet. Han supplerte senere sin teologiske eksamen med en cand.mag. i kristendomskunnskap og dansk. Han har skrevet «Dåb og kristenliv» og «Dåb og gudstro» samt «Martin Luther – Jesu Kristi Vidne» fra 1986.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
Biskop Johannes Theodor Suhr (1896-1997) *1939
Biskop Hans Ludvig Martensen (1927-2012) *1965


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos catholic-hierarchy.org
Elína Tzéngko

Elína Tzéngko (født 2. september 2002) er en gresk friidrettsutøver, som representerer klubben AS Kentavros. Hun konkurrerer i kastøvelser, og vant spydkast under Sommer-OL for ungdom 2018. 


== Idrettskarriere ==


=== 2016 ===
Tzéngko deltok i det greske U18-mesterskapet i friidrett, og vant der spydkast, og kom på fjerdeplass i kulestøt. Hun kom på tiendeplass på verdensstatistikken i spydkast (500 gram) i U18-klassen i 2016, med vinnerkastet i spydkast, som var 54,04 meter.


=== 2017 ===
Hun kom på andreplass i spydkast og kulestøt i U18-klassen under Winter Throws Challenge i Thessaloniki, og kom på førsteplass i spydkast og andreplass i kulestøt i Spanidis Throwing Games i Thessaloniki i mai.


=== 2018 ===
Hun vant spydkast og kulestøt i U18-klassen under Winter Throws Challenge, der hun kastet over 15 meter i kulestøt med 3 kg kule for første gang. Hun vant spydkast i det greske høyskolemesterskapet i april, og i mai vant hun spudkast under Gymnasiaden i Marokko. Hun vant spydkast under det greske U18-mesterskapet i friidrett, og kom på tredjeplass i kulestøt.Tzengko deltok i U18-EM i friidrett 2018, der hun kom på sjuendeplass i spydkast, og hun deltok i Sommer-OL for ungdom 2018 i Buenos Aires i Argentina, der hun vant spydkast med 61,73 meter, etter at hun satte personlig rekord på 63,34 meter i kvalifiseringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elína Tzéngko – Olympedia 
(en) Elína Tzéngko – World Athletics 
(en) Elína Tzéngko – European Athletic Association 
(en) Profil hos Ungdoms-OL 2018
Balayan (Batangas)

Balayan (Bayan ng Balayan) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Batangas.  Kommunen ligger ved Balayanbukten, i overgangen til Calatagan-halvøya. 
Kommunen dyrker sukkerrør, kokosnøtter og mais. Større fester er Parada ng Lechon (hver 24. juni) og Fersten for Maria uplettede unnfangelse (8. desember]. Et kjent produkt fra byen er en eten bagoongtype: Bagoong Balayan.}


== Etymologi ==
Balayan kommer fra gammeltagalog der balayan[1] brukes for å gå forbi risfeltet, fra en kurv til en annen  og bære eller utrette noe med tippen av en labang. Rt annet mulig opphav fra gammeltagalog er ordet balayang som betyr tre.


== Barangayer ==
Balayan er inndelt i 48 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Rhamnusium

Rhamnusium er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore (15-20 millimeter), avlange, blanke, rødlige trebukker. Dekkvingene er ofte svarte. Hodet og pronotum er forholdsvis små, dekkvingene brede med rettvinklede "skuldre", parallellsidige i alle fall i den fremre delen. Antennene er noe kraftige, rundt to tredjedeler så lange som kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet med en skarp tann på hver side. Beina er middels lange, lårene noe fortykkede.


== Levevis ==
De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den palearktiske sone (Nord-Afrika, Europa og det vestlige Asia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802  – 120 arter i Europa
Stammen Rhamnusiini Sama, 2009
Slekten Rhamnusium Latreille, 1829
Rhamnusium algericum Pic, 1896
Rhamnusium bicolor (Schrank, 1781) – i Norden bare funnet ett sted i Finland
Rhamnusium graecum Schaufuss, 1862 - noen ganger plassert som en underart av R. bicolor
Rhamnusium testaceipenne Pic, 1897 - noen ganger plassert som en underart av R. bicolor


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Rhamnusiini [1]Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. [2]Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Rhamnusium i Encyclopedia of Life 
(en) Rhamnusium i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rhamnusium hos Artsdatabanken 
(sv) Rhamnusium hos Dyntaxa 
(en) Rhamnusium hos Fauna Europaea 
(en) Rhamnusium hos ITIS 
(en) Rhamnusium hos NCBI 
(en) Kategori:Rhamnusium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhamnusium – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Rhamnusium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Worldwide Cerambycoidea Photo Gallery - Lepturinae [3] Stort bildegalleri.
Norges trebukker – med faktaark på de artene som forekommer i Norge.
Homilie

Homilie er en preken over en bibelsk tekst med kommentarer og anvendelser og som holder seg nært til den teksten den handler om. En homilie er direkte tekstualiserende, til forskjell fra den tematiske prekenen, som er en videreutvikling av den oldkirkelige homilien. 
En homiliebok eller homiliarium er en samling prekner fra kirkefedrenes skrifter, ment til å leses opp som utdypning av teksten. Det finnes et stort antall slike fra middelalderen.


== Referanser ==


=== Noter ===
Neorhamnusium

Neorhamnusium er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore (17-23 millimeter), avlange, brunrøde trebukker. Antennene er tynne og litt kortere enn kroppen. Hodet og pronotum er forholdsvis små, dekkvingene brede med rettvinklede "skuldre", jevnbrede, litt sprikende bakerst. Hodet er firkantet, pronotum har en lang pigg på hver sidekant og et par runde knøler på ryggen. Beina er svarte, middels lange og slanke.


== Levevis ==
De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802  – 120 arter i Europa
Stammen Rhamnusiini Sama, 2009
Slekten Neorhamnusium Hayashi, 1976
Neorhamnusium melanocephalum  Miroshnikov & Lin, 2015
Neorhamnusium rugosipenne (Pic, 1939)
Neorhamnusium shaanxiensis  Miroshnikov & Lin, 2015
Neorhamnusium taiwanum Hayashi & Ando, 1976
Neorhamnusium wuchaoi  Miroshnikov & Lin, 2015


== Kilder ==
A.I. Miroshnikov og Mei-Ying Lin (2015) A review of the genus Neorhamnusium Hayashi, 1976 (Coleoptera:Cerambycidae), with descriptions of three new species. Russian Entomological Journal 24(4): 291–306. [1]
Cerambycidae of the World - Rhamnusiini [2]
Oversikt over artene Arkivert 6. desember 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Neorhamnusium i Encyclopedia of Life 
(en) Neorhamnusium i Global Biodiversity Information Facility 
Neorhamnusium – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Neorhamnusium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Xylosteus

Xylosteus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mørkbrunlige til brunsvarte trebukker med oransje flekker på dekkvingene. Hodet har rundede, utstående fasettøyne, og er minst så bredt som pronotum, som er sylindrisk med en kraftig pigg på hver side, lengre enn bredt. Antennene er tynne, omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene er langstrakte, parallellsidige, med rettvinklede "skuldre". Beina er tynne, middels lange.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Europa (nord til Østerrike) og den asiatiske delen av Tyrkia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Xylosteini Reitter, 1913
Slekten Xylosteus Frivaldszky, 1838
Xylosteus bartoni Obenberger & Maran, 1933
Xylosteus caucasicola Plavilstshikov, 1936
Xylosteus kadleci Miroshnikov, 2000
Xylosteus spinolae Frivaldszky, 1838


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Xylosteini [1]
BioLib - Xylosteini [2]
Bilder av artene Arkivert 6. desember 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Xylosteus i Encyclopedia of Life 
(en) Xylosteus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Xylosteus hos Fauna Europaea 
(en) Xylosteus hos ITIS 
(en) Xylosteus hos NCBI 
(en) Kategori:Xylosteus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Xylosteus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Xylosteus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Leptorhabdium

Leptorhabdium er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og slanke, brunlige trebukker. Hodet har rundede, utstående fasettøyne, og er minst så bredt som pronotum, som er sylindrisk med en kraftig pigg på hver side, lengre enn bredt. Antennene er tynne, omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene er langstrakte, parallellsidige, med rettvinklede "skuldre". Beina er tynne, lange.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Europa og den asiatiske delen av Tyrkia, og i det østlige USA.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Xylosteini Reitter, 1913
Slekten Leptorhabdium Kraatz, 1879
Leptorhabdium caucasicum (Kraatz, 1879)
Leptorhabdium illyricum (Kraatz, 1871)
Leptorhabdium nitidum Holzschuh, 1974
Leptorhabdium pictum (Haldeman, 1847)


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Xylosteini [1]
BioLib - Xylosteini [2]
Bilder av artene Arkivert 6. desember 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Leptorhabdium i Encyclopedia of Life 
(en) Leptorhabdium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leptorhabdium hos Fauna Europaea 
(en) Leptorhabdium hos ITIS 
(en) Leptorhabdium hos NCBI 
(en) Kategori:Leptorhabdium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leptorhabdium – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Leptorhabdium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Peithona

Peithona er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brede, brunsvarte eller svarte trebukker, kan ha blå metallglans. Antennene er tynne, omtrent så lange som kroppen hos hunnen, omtrent dobbelt så lange hos hannen. Pronotum er rundet med en tynn, spiss pigg på hver side. Dekkvingene er brede, parallellsidige, med rettvinklede "skuldre". Beina er tynne, nokså korte.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Xylosteini Reitter, 1913
Slekten Peithona Gahan, 1906
Peithona prionoides Gahan, 1906


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Xylosteini [1]
BioLib - Xylosteini [2]
Bilder av artene Arkivert 6. desember 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Peithona i Encyclopedia of Life 
(en) Peithona i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Peithona hos NCBI 
Peithona – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Peithona – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Timmy Tabbe

Timmy Tabbe er en barnebokserie som er skrevet av tegneserieskaperen Stephan Pastis, utgitt av Gyldendal. Bøkene er oversatt til norsk av Stian Omland, og er beregnet på aldersgruppen 9-13 år. Flere av bøkene er også utgitt som lydbøker.

Det ble begått feil (2014)
Se hva du har gjort nå! (2014)
Vi møtes igjen (2015)
Antiseptisk og klar til bruk (2016)
Boka du egentlig ikke skal ha (2017)
Katta rappa buksa mi (2018)


== Kilder ==
Serien på norskeserier.no
Lars Arne Høydal

Lars Arne Høydal (født 23. september 1934 i Volda, død 28. november 2018 i Jaren) var en norsk politiker (Ap).
Han tok Volda landsgymnas og Volda lærarskule med tilleggsutdanning fra Universitetet i Oslo (engelsk grunnfag) og Musikkonservatoriet i Oslo (eksamen som skolesanglærer og organist). Han jobbet ved Vålerenga skole (1958-60), Vang framhaldsskole ved Hamar (1960-61), så Vestoppland folkehøgskole og fra 1964 ved Brandbu ungdomsskole. Musikkinteressen levde han også ut som dirigent for Jaren sanglag i 21 år.Høydal ble hovedsakelig kjent som politiker og medlem av Gran kommunestyre fra 1976. Fra 1980 til 1995 var han ordfører. Fra 1985 til 1993 satt han to perioder som 6. vararepresentant til Stortinget, dog uten å møte.Høydal ledet Oppland Reiseliv fra 1987 til 1992, Randsfjordforbundet og Opplandsvegen; nestleder i Statens eldreråd; var styremedlem i Hadeland Bilselskap og i Hadeland Elverk; og satt i Østlandskomiteen for utbygging av hovedflyplass. Han skrev jubileumsbøker for Hadelandsprodukter og Jaren sanglag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Lars Arne Høydal hos Stortinget 
(no) Lars Arne Høydal hos Norsk senter for forskningsdata
Jevgenij Balabin

Jevgenij Petrovitsj Balabin (eller på fransk: Eugene Balabin, også Evgenii; russisk: Евгений Петрович Балабин, født 17. august 1815 i St. Petersburg i Russland, død 30. januar 1895 i Kairo) var en russisk katolsk prest og et medlem av Jesu selskap (jesuittene). Han var en  prominent russisk katolikk på 1800-tallet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jevgenij Balabins far var generalløytnanten Pjotr Ivanovitsj Balabin. Hans franske mor, Barbara (Varvara Osipovna), var høyt utdannet og dvært opptatt av litteratur. Hennes salong ble oppsøkt av mange fremstående forfattere i den russiske hovedstaden. Diplomaten Victor Balabin var hans bror.Jevgenij Balabin fikk en fremragende utdannelse. Han ble uttdannet ved Nobilitens kostskole tilknyttet St. Petersburgs Universitet. Etter utdannelsen gikk han inn i embedsverket.


=== Konversjon, jesuitt ===
I 1852, under et opphold i Frankrike, sluttet han seg til den katolske kirke, etter at hans venn og medstudent fra universitetsdagene Julian Astromov hadde konvertert. Den 27. juni samme år begynte han i jesuittenes novisiat. I 1853 ble han i Russland kjent skyldig i «spostasi fra ortodoksien». Dommen for dette var «tap av alle rettigheter som fulgte av hans [adelige] status, og som til evig tid landsforvist utenfor den russiske stats grenser, og i tilfelle han ble funnet på uautorisert residens i Russland å bli evig forvist til Sibir».Etter novisiatet fortsatte den unge jesuitt studiene fra 1854 til 1859 på seminaret i Vals nær Le Puy-en-Velay i Frankrike. Fra 1855 var han assisten for  Ivan Sergejevitsj Gagarin og Ivan Mikhailovitsj Martynov med å organiserer det parisiske selskap av Kyrill og Metodius og med utviklingen av det «slaviske bibliotek» i Meudon, nær Paris.I 1861 besøkte Balabin Konstantinopel som del av bestrebelsene for å etablere et bulgarsk jesuittkolleg. Men Balabin hadde mindre  ambisiøse planer enn for et jesuittisk nærvær i Det nære Østen; han skrev at «i sin iver etter å vinne frelse for våre brødre i Orienten har Gagarin uttenkt mange prosjekter for seminarets etablering i Jerusalem, i Syria, og vi samtaler ofte. Mem disse prosjekter forekommer meg som ikke gjennomførbare».I 1863 grunnla Gagarin, Martynov og Balabin en tidsskrift, Kirillo-Mefodievskij Sbornik, med siktemålet å forene den russisk-ortodokse og den katolske kirke. Men publikasjonen opphørte i 1867. Balabin og andre jesuitters bestrebelser for å konvertere russere til katolisismen, influerte den unge Andrej Sheptytskij, som senere ble metropolitt av Lviv.I 1880 ble jesuittene utvist fra Frankrike. Fra 1888 virket Balabin ved Collège de la Sainte Famille i Kairo i Egypt. Ham døde i Kairo 30. januar 1895.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
VA Alimov. Russian Catholicism II half of the nineteenth century.
Randøyane

Randøyane eller Randesundøyane er øyer i Kristiansand kommune.   Øyene ligger utenfor Kongshavn i tidligere Randesund kommune på fastlandet, øst for innløpet til Kristiansand. Den største av øyene er Østre Randøya (0,9 km²). Østre og Vestre Randøya er skilt av et smalt sund, Skippergada, bebygget med sørlandshus. De to øyene hadde sammen med Herøya i nordvest 54 innbyggere i 2017.


== Se også ==
Stokken i Randesund
Randøya fort


== Referanser ==