Elina Bystritskaja

Elina Bystritskaja (født 4. april 1928 i Kyiv i Ukrainske SSR i Sovjetunionen, død 26. april 2019 i Moskva) var en russisk skuespillerinne, kjent for sin rolle som Axinia i Sergej Gerasimovs filmatisering av Mikhail Sjolokhovs roman Stille flyter Don (1958). Hun var de siste deler av sitt liv bosatt og virkende i Moskva.


== Liv og virke ==


=== Annen verdenskrig ===
Under andre verdenskrig arbeidet begge Bystritskajas foreldre på feltsykehus. Faren var lege og moren sykepleierske. Som ung pike bad Elina om å få arbeide der også. Hun gikk på kurs i sykepleie og fikk tjeneste som laboratorienmedarbeider.


=== Studier ===
Høsten 1944 vendte Bystritskaja tilbake til Nizjyn, dit familien hadde flyttet fra Kyiv straks før krigen, og kom inn på sykepleierskolen. Tre år senere avsluttet hun studiene med høyest mulige karakterer. Under tiden i skolen prøvde hun på amatørteater. Hun kjente at det var noe for henne men ville først forberede seg ordentlig og begynte i balettklasse på den lokale musikkskolen. Senere fortsatte hun på teaterhøyskolen i Kyiv. 
Foreldrene var sterkt imot hennes yrkesvalg. Faren, som var militærlege og syntes at datteren skulle følge i hans fotspor, besøkte teaterhøyskolens rektor og bad ham å forklare for Elina at hun ikke hadde noe å gjøre på teater. Elina forsøkte som kompromiss å studere til lærerinne, men vendte etter noen år tilbake til teaterhøyskolen.


=== Skuespillerinne ===
Etter å ha avsluttet disse studier i 1953 begynte hun å arbeide på teateret i Vilnius. Da hennes teater var på gjestespill i Leningrad ble Bystritskaja foreslått å medvirke i to filmer. Et av forslagene gjaldt en huvudrolle i en filmatisering av William Shakespeares Helligtrekongersaften. Hun valgte det andre forslaget: en rolle som lege i filmen Neokontsjennaja povest. Filmen gikk på kino i 1955 og gjorde henne kjent over hele landet og internasjonalt. Filmen ble vist i Paris under Den sovjetiske filmkunstens uke og ble vel mottatt av kritikere og publikum.
Da Elina Bystritskaja hørte at regissøren Sergej Gerasimov skulle filmatisere Mikhail Sjolokhovs bok Stille flyter Don ville hon absolutt være med. Gerasimov nølte og prøvde flere skuespillerinner i seks måneder til Sjolokchov sa at han ville se bare Bystritskaja i hovedrollen. Elina fikk rollen, men ble nødt til å gå opp i vekt, lære seg den lokale dialekten, lære seg alskens huslige sysler som var vanlige i det området på den tiden. Regissøren var svært nøye med detaljer. Resultatet var lysende. Hennes spel var så autentisk at kosakkene som bodde i det området ved elven Don ble imponerte og utnevnte henne til æreskosakk.I 1958 ble Elina Bystritskaja antatt ved Malyj-teateret i Moskva - en av de eldste og mest berømte teatre i Russland. Hun skulle medvirrke i 14 filmer, men mest tid viet hun til teateret.
Elina Bystritskaja begrenset ikke sitt liv til bare skuespilleri. Hun underviste på teaterhøyskolen i Moskva. Årene 1975-1992 var hun ordførende i Det sovjetiske gymnastikkforbundet. Bystritskaja arbeidet i kulturkomiten ved presidentsadministrasjonen og helsekomiteen ved det russiske sikkerhetsrådet. Hun var medlem i mange akademier.
Elina Bystritskaja nøt stor respekt fra det russiske folk og andre folk i det gamle Sovjetunionen. Hun fikk ærestittelen Folkets kunstner i Russland, Georgia, Aserbajdsjan og Kasakhstan. I 1998 ble hun året til Russalands vakreste kvinne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elina Bystritskaya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Elina Bystritskaja på Internet Movie Database 
(da) Elina Bystritskaja på Filmdatabasen 
(fr) Elina Bystritskaja på Allociné 
(en) Elina Bystritskaja hos The Movie Database 
Biografi