jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Undo

«Undo» er en svensk popballade fra 2014, komponert av Fredrik Kempe, David Kreuger og Hamed «K-One» Pirouzpanah. Sangen ble fremført av Sanna Nielsen og vant svenske Melodifestivalen i 2014 og var Sveriges bidrag i Eurovision Song Contest samme år i København. Der endte den på tredjeplass i finalen.


== Bakgrunn ==
Låten var en av deltakerne i Melodifestivalen 2014 og er komponert av låtskriverveteranene Fredrik Kempe, David Kreuger og Hamed «K-One» Pirouzpanah. Kempe hadde tidligere vunnet Melodifestivalen tre ganger: «Hero» (2008), «La voix» (2009) og «Popular» (2011). Til å fremføre låten hadde låtskriverne hentet Sanna Nielsen som selv hadde deltatt i Melodifestivalen seks ganger tidligere. Dette ble første gang hun vant konkurransen.
«Undo» deltok i den andre delfinalen i Linköping 8. februar 2014, der den vant og kvalifiserte seg til finalen i Friends Arena i Stockholm lørdag 8. mars. Etter juryavstemningen lå sangen på andreplass, men vant telefonavstemningen og vant sammenlagt – bare to poeng foran Ace Wilder og «Busy Doin' Nothin'». Dette var den knappeste seieren i konkurransen på mange år. Med seieren ble «Undo» Sveriges bidrag til Eurovision Song Contest 2014 i Danmark.


=== Eurovision Song Contest ===
I Eurovision Song Contest 2014 i København deltok Sverige i den første semifinalen tirsdag 6. mai 2014. Der endte sangen på andreplass og kvalifiserte seg til finalen lørdag 10. mai 2014. I finalen var «Undo» det 13. bidraget ut på scenen av 26 deltakere. I avstemningen fikk sangen 218 poeng og endte på tredjeplass. Sverige fikk tre 12-poengere, fra Danmark, Romania og Ukraina.


== Utgivelse ==
«Undo» ble gitt ut via digital nedlastning 23. februar 2014 og siden som digital EP og CD-singel. Sangen var også med på Nielsens album, 7, som ble utgitt senere i 2014.


=== Sporliste ===
Digital EP:
CD-singel utgitt i Sverige, Tyskland, Sveits og Østerrike:
Skandinavisk digital nedlastning med remikser:


== Listeplasseringer ==
«Undo» nådde en på andreplass på den svenske singellisten og toppet Svensktoppen. Den gikk også inn på flere europeiske hitlister og Australias hitliste etter Eurovision Song Contest.


== Referanser ==
Charel Gaspar

Charel Gaspar (født 2. oktober 1991) er en luxembourgsksk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp og høydehopp. Hans fremste internasjonale meritt er gull i høydehopp ved Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018. 


== Idrettskarriere ==
2015Gaspar ble nasjonal mester i høydehopp innendørs i 2015. Han deltok i friidrett under Europalekene 2015, og kom der på åttendeplass i høydehopp, og deltok også på Luxembourgs stafettlag på 4 x 400 meter, som kom på niendeplass. 

2016Han deltok i Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2016, og kom der på sjuendeplass i høydehopp. 

2017Den 16. juli 2017 ble han nasjonal mester i høydehopp utendørs, med 2,02 meter.
2018Han ble nasjonal mester i høydehopp innendørs for andre gang i 2018. I Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018 vant han høydehopp, med ny personlig rekord på 2,10 meter. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charel Gaspar – World Athletics
Johan Moses Møller

Johan Moses Møller (født 5. februar 1832 i Trondhjem, død 31. oktober 1919 i Kristiania) var en norsk handelsmann og politiker (H). Han var stortingsmann for Søndre Trondhjems amt (Sør-Trøndelag) fra 1877 til 1879.
Han var sønn av døveskolelærer Peter Christian Møller og hustru Beate Marie Worm Sivertsen. Faren underviste ved døveskolen som farbroren Andreas Christian Møller drev i Trondhjem. A.C. Møller skole bærer fortsatt hans navn.Møller kom til Bjørnør i 1852, 20 år gammel, som bestyrer av landhandelen på Kråkøya. I 1837 kjøpte han handelsstedet Ramsøya i Bjørnør med fiskehandel, dampskipsekspedisjon, poståpneri og gårdsbruk. Han hadde egne fartøyer som fraktet fisk fra Nord-Norge til Ramsøya, hvor den ble tilvirket som klippfisk.Han giftet seg i 1864 med Julie Fredrikke Brun, datter av sjømann Johannes Finne Brun og hustru Marit Jørgensdatter Øyen. Hennes farfar var sogneprest og stortingsmann Svend Busch Brun. Johan og Julie fikk åtte barn, som alle vokste opp. Datteren Gudrun Møller ble gift med NSB-direktør Eivind Heiberg. Møller ble også far til tre barn før han giftet seg.Møller var medlem av herredsstyret i Bjørnør, deretter i Osen etter herredsdelingen, i over 30 år. Han var ordfører i Bjørnør 1884–1885 og 1890–1891 samt ordfører i Osen 1892–1893 og 1896–1901. Møller var valgmann for Bjørnør prestegjeld ved stortingsvalgene i 1865, 1873, 1876, 1879 og 1891, som høyremann. Han ble valgt til stortingsmann for perioden 1877–1879 og satt i Stortingets næringskomité. Han ble fritatt fra å møte under 1879-sesjonen av hensyn til forretninger, og lot Johan Richter ta sete for seg.I 1884 etablerte han også en havariforretning, hvor han hadde agentur for et titall norske og utenlandske sjøforsikringsselskaper langs kysten mellom Stad og Murmansk. Møller fortsatte denne forretningen etter at han solgte handelsstedet på Ramsøya og flyttet tilbake til Trondhjem i 1909. Han utførte sitt siste havarioppgjør et par år før sin død i 1919.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Johan Moses Møller hos Norsk senter for forskningsdata
Østerriksk vin

Østerrikske viner, omfatter i det vesentlige hvite, men også cirka 20 % røde viner. Det produseres vin i flere ulike regioner i Østerrike, fra Weinviertel lengst i nord til Vulkanland i det sørlige Steiermark. I Østerrike bruker man 35 ulike druesorter i produksjonen av såkalt «offisielt kvalitetsgodkjent vin»; Qualitätswein, Prädikatswein og Landwein. Den lokale druesorten Grüner Vetliner står for rundt 1/3 av den totale drueproduksjonen. Andre sorter som blir brukt i vinproduksjon er: Riesling, Pinot Blanc, Chardonnay, Muskateller, Traminer, Pinot Noir, Merlot, Cabernet Sauvignon og Syrah. Det mest populære røde druene er Zweigelt og Blaufränkisch. 
Østerrike kan deles inn i følgende 4 regioner og 19 underregioner, hvorav de viktigste er:
Steiermark - Weststeiermark, Südsteiermark og Südoststeiermark.
Burgenland - Südburgenland, Mittelburgenland, Neusiedlersee-Hügelland og Neusiedlersee.
Niederösterreich - Thermenregion, Carnuntum, Weinviertal Bergland, Wagram (tidligere Donauland), Traisental, Wachau, Kremstal og Kamptal .
Wien.


== Referanser ==
Abels gate (Bergen)

Abels gate (3-5) er en kort vei mellom Haugeveien og Nordnesveien, beliggende på Nordnes i Bergenhus bydel, Bergen.


== Historie ==
Oppkalt 1891 etter matematikeren Niels Henrik Abel (1802–29).


== Referanser ==
Badstustredet

Badstustredet (1-7, 2–8) er gate mellom  Marken og Grønnevollen, beliggende i Marken i Bergenhus bydel i Bergen sentrum.


== Historie ==
Badstustredet het opprinnelig Haukelandssmauet; nåværende navn fra 1958, etter det tidligere Markens folkebad, som 1906–60 lå ved østenden av gaten.


== Referanser ==
Weekend

Weekend er et engelsk ord som på norsk betyr helg. Ordet har forøvrig flere betydninger.


== Kultur ==


=== Film ===
Week-end (1935), en dansk film regissert av Lau Lauritzen & Alice O'Fredericks.
Weekend (1967), en fransk film av Jean-Luc Godard.
Weekend (1998), en norsk film  av Erik Gustavson.
Weekends (2004), en amerikansk TV-film med Amanda Detmer.
Weekend (2011), en britisk film av Andrew Haigh.
Le Week-End, en britisk film fra 2013.
Week-ends (2014) (Weekends in Normandy), en fransk film fra 2014 av Anne Villacèque.


=== TV ===
Weekend (talk show), britisk talk show som gikk fra 2014 til 2017.
Weekend (nyhetsprogram), et amerikansk nyhetsmagasin fra 1970-tallet.


=== Skuespill ===
Weekend (skuespill), en politisk komedie fra 1968 av Gore Vidal.


=== Grupper ===
The Weekend (canadisk band) (etablert 1998), Pop Rock.
Weekend (walisisk band) (1981–1983), New Wave.
Weekend (amerikansk band) (etablert 2009), Shoegaze.
Weekend (polsk band) (etablert 2000), Disco Polo/Dans.


=== Album ===
Weekend (Underground album)
The Weekend (Hey Mercedes album)
Weekend (Kenny Lattimore album)
The Weekend (Smashproof album)
Weekend (The Sounds album)


=== Festivaler ===
Weekend Festival (fra 2012), en finsk sommerfestival.


=== Bøker ===
The Weekend, en roman fra 1994 av Peter Cameron.
Weekend (srilankisk avis), en tidligere avis på Sri Lanka (Ceylon).
Weekend (magasin) (1951–1979), et canadisk nyhetsbilag.
Weekend (roman), en roman fra 2006 av William McIlvanney.
Bååstede

Bååstede er et prosjekt som ble startet i 2012 for å tilbakeføre samiske gjenstander fra Norsk Folkemuseum og Kulturhistorisk museum til seks samiske museer. Selve ordet «bååstede» betyr «tilbake» på sørsamisk.


== Tilbakeføringsavtalen ==
Prosjektet er tuftet på en avtale som ble signert i Sametinget i Karasjok den 19. juni 2012. Avtalen omtales på norsk som «Tilbakeføringsavtalen for samisk museumsmateriale», og i avtalen forpliktet Norsk Folkemuseum og Kulturhistorisk museum ved Universitetet i Oslo seg til å avlevere samiske museumsgjenstander til de seks museene som hører inn under Sametingets ansvarsområde. I alt omfattet avtalen plikt til å avlevere om lag 2000 gjenstander, det vil si halvparten av den samiske samlingen som befant seg ved Norsk Folkemuseum. Kulturhistorisk museum hadde i 1951 deponert sin del av denne samlingen ved Folkemuseet.De to museene i Oslo skulle stille til rådighet for de seks samiske museene arkivmateriale som grunnlag for utvelgelsen av hvilke gjenstander de seks museene anså som mest aktuelt å få tilbakeført. Deretter skulle en kommisjon med representanter fra alle de involverte partene, avgjøre hvilke gjenstander som skulle avleveres. Avtalen la opp til at tilbakeføringen skulle være fullført høsten 2017.


== De seks samiske museene ==
I henhold til Tilbakeføringsavtalen skulle følgende seks museer være mottager av de om lag 2000 gjenstandene fra samlingen til Norsk Folkemuseum og Kulturhistorisk museum:
Tana og Varanger Musumssiida, Øst-Finnmark,
RiddoDuottarMuseat, Vest-Finnmark
Samtidsmuseet for nordlige folk, Manndalen i Troms
Várdobáiki, Evenes i Troms
Arran Lulesamisk senter, Tysfjord
Saemien Sijte, Sørsamisk museum og kultursenter, Snåsa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Bååstede på Norsk Folkemuseums nettsider
Poul Johannes Jensen

Poul Johannes Jensen (født 18. september 1950 på Fejø i Danmark) er en dansk keramiker virksom i Norge. 
Fra 1980 hadde han sitt eget keramikkverksted på Kampen i Oslo. Han arbeidet med steingods og porselen. Han var 1987 - 2000, designsjef på Porsgrunds Porselænsfabrik. 
Siden 1981 har Jensen undervist i keramikk ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole, SHKS, (siden 2010 en del av Kunsthøgskolen).
Han var dekan 2000 - 2005, professor 2005 - 2016 og er professor emeritus siden 2016. 
Poul Jensen er gift med Anne Marie Wilhelmsen.
Poul Jensen er representert i alle de norske kunstindustrimuseene. 
Dessuten er han blant annet representert i:

American Museum of Ceramic Art, Pomona, California, USA.
Fiskars Museum for keramikk. Fiskars, Finland.
Victoria & Albert Museum. London, Storbritannia.
Museo Internazionale Dela Ceramica, Faenza, Italia.Noen av de utstillinger han har hatt er:

2018 "Lys over Lolland" Saxkjøbing, Danmark.2003 Galleri Brandstrup, Oslo, Norge.
1991 Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum, Trondheim, Norge.
1990 Kunstnerforbundet, Oslo, Norge.
1983 Kunstnerforbundet, Oslo, Norge.Noen offentlige utsmykkingsprosjekt:

2008 Arbeidsretten i Oslo
2006 Ullevål universitetssykehus
1994 NSB Porsgrunn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kunsthøgskolen
Fire romanser av Chr. Winther

Fire romanser av Chr. Winther, opus 10 er fire stykker for solosang med klaverakkompagnement av Edvard Grieg.
Grieg skrev nr. 2 «Skovsang» i 1866, de andre tre et par år tidligere.
Første trykte utgave bar navnet 4 Romancer, 4de Hefte. 1866. - Kjöbenhavn. Chr. E Hornemans Forlag.

EnkeltsangerTaksigelse (Jeg takker dig for hver en Stund)
Skovsang (Der sad en Fugl paa Bøgekvist)
Blomsterne tale (Fra Vindens Kulde vi komme herind)
Sang paa Fjeldet (I Aftenens Glans mon gløde)


== Kilder ==
Monica Jangaard: Opus 10. Fire romanser, griegminuttforminutt.no
Jorunn Eckhoff Færden: Sanger, op. 10, Griegsamlingen ved Bergen Offentlige Bibliotek


== Eksterne lenker ==
4 Songs, Op.10 (Grieg, Edvard): Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.
Olivia Fotopoulou

Olivia Fotopoulou (født 20. desember 1996 i Nikosia) er en kypriotisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hennes fremste internasjonale meritt er gull på 100 meter ved Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018. 
Hennes tvillingsøster Filippa Fotopoulou er også friidrettsutøver.


== Idrettskarriere ==
2013I 2013 deltok Fotopoulou i Junior-EM i friidrett i Rieti, der Kypros kom på sjetteplass på 4 x 100 meter stafett. Hun deltok også i Gymnasiaden 2013 i Brasil, og kom der på sjetteplass på 100 meter.
2014Fotopoulou satte personlig rekord på 100 meter i juni 2014, med 11,82 sekunder. Hun kom på andreplass på 100 meter under Juniorbalkanmesterskapet i friidrett 2014, bak Maria Fakidari.Hun deltok i Junior-VM i friidrett 2014. På 100 meter fikk hun 29. beste tid i kvalifiseringsheatene, og gikk ikke videre til semifinalene. Hun deltok også på 4 x 100 meter stafett, men Kypros ble der diskvalifisert for feil i en veksling.  

2015Kypros deltok i Second League under Lag-EM i friidrett 2015, og Fotopoulou deltok på 4 x 100 meter stafett, der Kypros vant med ny nasjonal rekord på 44,75. I juli vant hun 100 meter under Juniorbalkanmesterskapet i friidrett 2015. I Junior-EM i friidrett 2015 satte hun personlig rekord med 11,78 i innledningsheatet på 100 meter, og kom på tredjeplass i sitt heat, men ble deretter slått ut i semifinalen.
2016Hun fikk sølv på 200 meter under det kypriotiske mesterskapet i friidrett 2016. Under EM i friidrett 2016 deltok hun på Kypros' stafettlag på 4 x 100 meter. De satte nasjonal rekord med 43,87 sekunder, men gikk ikke videre fra innledningsheatene. 

2017Kypros deltok igjen i Second League under Lag-EM i friidrett 2017. Fotopoulou fikk der bronse på 200 meter, og kom på femteplass på 100 meter. Hun deltok på 100 og 200 meter under U23-EM i friidrett 2017. På 200 meter ble hun slått ut i innledningsheatet med 25. beste tid, og på 100 meter nådde hun semifinalen, der hun fikk 13. beste tid. På nasjonalt nivå vant hun 100 meter under det kypriotiske mesterskapet, og hun fikk sølv på 200 meter. 

2018I Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018 fikk hun to gullmedaljer. Individuelt vant hun 100 meter, med ny personlig rekord på 11,49. Hun deltok også på Kypros' stafettlag som vant 1000 meter stafett, der hun løp sammen med Sanda Colomeiteva, Kalliopi Kountouri og Christiana Katsari.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olivia Fotopoulou – World Athletics
Skaftestøvler

Skaftestøvler er en type fottøy med lange skafter som trekkes på foten i stedet for å snøres. Skaftene trekkes utenpå bukser slik at støvleskaftet synes, slik at den nederste delen av buksebeinet er beskyttet. Skaftestøvler utviklet seg fra ridestøvler og har særlig vært i bruk i militæret etter Napoleonskrigen, men også som arbeidsantrekk for bønder og fabrikkarbeidere som har hatt behov for å beskytte føttene og/eller klærne under arbeid.Skaftestøvler er tradisjonelt laget av lær og har gjerne nagler, støvlespar og hæjern for å spare sålen. Slike jernslåtte soldatstøvler ble mye brukt av den tyske Wehrmacht under begge verdenskrigene, og har blitt et symbol på totalitære regimer.Skaftestøler er særlig egnet til å gå i søle og slaps. I dag lages slike støvler hovedsakelig av gummi og kalles gummistøvler.


== Referanser ==
Sanda Colomeiteva

Sanda Colomeiteva (født 13. juni 2000) er en kypriotisksk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hennes fremste internasjonale meritt er gull på 1000 meter stafett ved Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018. 


== Idrettskarriere ==
2016Hun kom på fjerdeplass på 200 meter og sjuendeplass på 400 meter under det kypriotiske mesterskapet i friidrett 2016.
2017Hun deltok i en U20-landskamp mellom Kypros, Ukraina, Hviterussland, Israel og Romania i mai, og kom der på fjerdeplass på 100 meter, og Kypros fikk bronse på 4 x 100 meter stafett. I De europeiske småstatslekene 2017 fikk Kypros sølv på 4 x 400 meter stafett med Colomeiteva på laget. Individuelt kom hun på sjuendeplass på 100 og 200 meter. Hun deltok også på 4 x 100 meter stafett, der Kypros kom på fjerdeplass.I det kypriotiske mesterskapet i friidrett kom hun på femteplass på 100 og 200 meter. 

2018Hun satte personlig rekord på 60 meter innendørs i januar, med 7,74 sekunder, og deltok i Juniorbalkanmesterskapet i friidrett innendørs 2018, der hun tangerte denne rekorden. Hun kom på tredjeplass i sitt innledningsheat, og nådde ikke finalen.  
Hun satte ny personlig rekord på 200 meter i april, med 24,06. I Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018 kom hun på femteplass på 200 meter, og hun deltok også på Kypros' stafettlag som vant 1000 meter stafett, der hun løp sammen med Olivia Fotopoulou, Kalliopi Kountouri og Christiana Katsari.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sanda Colomeiteva – World Athletics
Vårin Strand

Vårin Strand (født 16. juli 1996 i Hokksund) er en norsk sanger, musiker og låtskriver med artistnavnet Vårin eller Vaarin. Debutalbumet hennes ble svært godt mottatt av Aftenpostens anmelder i 2018.Som 14-åring utga hun en CD med tittelen So Far. Den inneholdt de to sangene «Who Knows» og «I». Sistnevnte er også med på hennes debutalbum Even If I Started Seeing Rainbows, som ble utgitt 1. juni 2018 og fikk svært god mottagelse blant anmelderne. Albumet er inspirert av artister og musikere som Norah Jones, Ane Brun, Radka Toneff, Susanne Sundfør, CocoRosie og Tori Amos.. Debutalbumet (Produsert av Thomas Eriksen og Vårin selv) fra 2018 ble en stjerne debut for jazz/folk artisten, som siden den gang har sluppet mye musikk. 
Vaarin har både vært support for Aurora (Union Scene Drammen, 2015), Hellbillies (Portåsen 2016), Bel Canto (Sentrum Scene Oslo, 2018) og Fay Wildhagen (Union Scene Drammen & Energimølla Kongsberg, 2018), og holdt egne konserter i den norske ambassaden i Berlin og på festivalen OverOslo på Grefsenkollen i 2018.  


== Diskografi ==


===== Singler =====
2018: Black and White, Silence, Pull Me Up
2020: Palace Square – skrevet sammen med Bjarte dePresno Borthen, Edvard Tronstad og låtens produsent, Mathias Wang
2020: Chasing Happy – skrevet sammen med produsenten Askjell2020: Lovers In Memory – skrevet sammen med Bjarte dePresno Borthen og Mathias Wang; A-listet på NRK P1
2021: Take It With Me, Another Love, The Moon Is a Harsh Mistress (Quarantine Recordings)EP

2020: Bitter Taste Of Goodbye
2021: Imaginary Movies (Lighthouse, Ballet Dancer, Darling, Auteur)


===== Album =====
2018: Even If I Started Seeing Rainbows


===== Andre utgivelser =====
*Singelalbumet So Far ble utgitt i 2011; det inneholdt to låter i to ulike versjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Vårin Strand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vårin Strand på Discogs 
http://talentmusikk.no/varin/
https://www.facebook.com/vaarinofficial/
18. serierunde i Toppserien 2017

18. serierunde i Toppserien 2017 ble spilt mellom lørdag 23. og onsdag 4. oktober 2017.


== Fakta ==
Lørdag 23. september

Søndag 24. september

Tirsdag 3. oktober

Onsdag 4. oktober


== Noter ==


== Kilder ==
Ayse Koca

Ayse Koca (født 1. september 1975 i Tyrkia) er journalist, lærer og barnebokforfatter, bosatt i Drammen.
Hun kom til Norge som femåring, og vokste opp i bydelen Fjell i Drammen. Hun er utdannet adjunkt og har gått på forfatterutdanningen ved Norsk Barnebokinstitutt. For sin debutbok Yoko Onur – et balleliv ble hun nominert både til Brageprisen og Kulturdepartementets debutantpris.
I Drammen arbeider hun som kontaktlærer, og er redaktør for de tyrkiske språksidene på Tema Morsmål for Nasjonalt senter for flerkulturell opplæring.


== Bibliografi ==
Yoko Onur – et balleliv, barnebok, Omnipax (2014)
Yoko Onurs dobbeltliv , barnebok, Omnipax (2019)
There are no time for talking


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Ayse Koca i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Presentasjon av Ayse Koca på Omnipax' nettsider
Kalliopi Kountouri

Kalliopi Kountouri (født 7. juli 1997) er en kypriotisksk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hennes fremste internasjonale meritt er gull på 400 meter ved Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018. 
Hun ble kypriotisk mester på 400 meter i 2011.


== Idrettskarriere ==
2013Kountouri deltok i De europeiske småstatslekene 2013 i Luxembourg, og fikk der bronse på 400 meter med ny personlig rekord på 56,46 sekunder. Hun deltok også på 4 x 400 meter stafett, men der ble Kypros diskvalifisert. Kypros deltok i Second League under Lag-EM i friidrett 2013, og Fotopoulou deltok på 4 x 400 meter stafett, der Kypros kom på sjuendeplass. Hun deltok også på 400 meter, der hun kom på femteplass.Hun deltok i European Youth Summer Olympic Festival 2013 i Utrecht, der hun kom på femteplass på 400 meter, med ny personlig rekord på 55,69 sekunder. Under Gymnasiaden 2013 i Brasil kom hun på andreplass på 400 meter. 

2015Hun deltok i en U20-landskamp mellom Kypros, Ukraina, Israel og Romania i mai, og kom der på andreplass på 400 meter. Hun deltok i De europeiske småstatslekene 2015 i Reykjavík, og fikk der to medaljer. Individuelt kom hun på tredjeplass på 400 meter, og Kypros kom på andreplass på 4 x 400 meter stafett.Kypros deltok i Second League under Lag-EM i friidrett 2015, og Kountouri kom på sjuendeplpass på 400 meter og på 4 x 400 meter stafett. I Juniorbalkanmesterskapet i friidrett 2015 fikk hun sølv på 400 meter, bak Katarina Sekulic, og hun kom på fjerdeplass på 200 meter. Hun deltok også i Junior-EM i friidrett 2015, men ble der slått ut i innledningsheatet på 400 meter. 

2016Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2016 ble arrangert i Marsa på Malta, og Kountouri kom på sjetteplass på 400 meter, og hun fikk bronse på 1000 meter stafett. I det kypriotiske mesterskapet i friidrett fikk hun sølv på 400 meter, og hun kom på femteplass på 200 meter. Under U20-VM i friidrett 2016 ble hun slått ut i innledningsheatene, med 40. beste tid sammenlagt. 

2017I De europeiske småstatslekene 2017 fikk hun bronse på 400 meter, og Kypros fikk sølv på 4 x 400 meter stafett.I det kypriotiske mesterskapet i friidrett kom hun på tredjeplass på 400 meter og sjuendeplass på 200 meter. 

2018Hun deltok i Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018, og vant der 400 meter, og hun deltok også på Kypros' stafettlag som vant 1000 meter stafett, der hun løp sammen med Olivia Fotopoulou, Sanda Colomeiteva og Christiana Katsari.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kalliopi Kountouri – World Athletics
Utvinningstillatelse

En utvinningstillatelse er en konsesjon som gir enerett til leteboring og utvinning av olje og gass innenfor et avgrenset område på kontinentalsokkelen. Om lag annethvert år avholdes såkalte ordinære runder for umodne deler av sokkelen. Tildelinger i forhåndsdefinerte områder skjer normalt hvert år og omfatter de modne delene av sokkelen med kjent geologi og god infrastruktur.


== Referanser ==
Bøyelaster

En bøyelaster eller skytteltanker er et skip utformet for oljetransport fra et offshore-oljefelt som et alternativ til å bygge oljerørledninger.
Bøyelastere ble først brukt i Nordsjøen. De brukes også i Brasil, og forsøksprosjekter har blitt gjennomført i Mexicogolfen. Det finnes planer om bruk i Nordishavet, nord for vestlige Russland.


== Se også ==
Offshore lastesystemer


== Eksterne lenker ==
(en) Shuttle tankers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
www.knutsenoas.com
www.teekay.com
Robert Taylor

Robert Taylor er navnet til flere personer:

Robert Taylor (skuespiller) (1911–1969), amerikansk film- og TV-skuespiller
Robert Taylor (friidrettsutøver) (1948–2007), amerikansk sprintløper, OL-gull i 4 ×100 m stafett og sølv på 100 m i 1972
Robert Taylor (fotballspiller) (1994–), finsk fotballspiller som har spilt for JJK Jyväskylä, RoPS, Tromsø og Brann