jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hydrethus

Hydrethus er en slekt av elvebiller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.


== Utseende ==
Små, avlange, blanke, mørke elvebiller. Hodet er lite, antennene er middels lange, 11-leddete, trådformede. Dekkvingene er avlange med punktrekker. Beina er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer ganske store klør. Larvene er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset.


== Levevis ==
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Larvene i denne slekten lever på død ved som ligger under vann, og er avhengige av mikrober for å fordøye veden. Larveutviklingen er ganske langsom og det tar gjerne 4-6 år å komme seg gjennom livssyklusen, men de voksne billene lever bare ca. 3 uker.
Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien elvebiller, Elmidae Curtis, 1830
Underfamilien Larainae LeConte, 1861 – for det meste tropiske arter
Slekten Hydrethus Fairmaire, 1889
Hydrethus dermestoides Fairmaire, 1889
Hydrethus elouardi Bameul, 1996
Hydrethus perrieri Delève, 1963
Hydrethus proximus Delève, 1963


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hydrethus i Encyclopedia of Life 
(en) Hydrethus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hydrethus hos ITIS 
Hydrethus – detaljert informasjon på Wikispecies
Lobelmis

Lobelmis er en slekt av biller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.


== Utseende ==
Små, avlange elvebiller. Artene i underfamilien Elminae er glatte og blanke, med litt metallisk glans. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. Familien kan særlig kjennes på lange fotledd med store klør, som brukes til å klamre seg fast til bunnen. Hodet er lite, antennene er middels lange, 7–11-leddete, tråd- eller kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) har opphøyde lengdelister hos underfamilien Elminae. Dekkvingene er avlange med punktrekker, ofte også opphøyde lengdelister. Beina er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer uvanlig store klør. Larvene er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset. Denne slekten utmerker seg med ganske lange bein med store klør som hjelper dem holde seg fast i rennende vann.


== Levevis ==
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Både larvene og de voksne lever av å skrape alger og detritus fra steiner og grus. Noen få arter lever på vannplanter i stillestående vann.
Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet. De kan leve flere år.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien elvebiller, Elmidae Curtis, 1830
Underfamilien elvebiller (Elminae) Curtis, 1830
Slekten Lobelmis Fairmaire, 1898
Lobelmis cucullata Fairmaire, 1898
Lobelmis harrisoni Delève, 1967
Lobelmis lineicollis (Fairmaire, 1902)
Lobelmis minuta Delève, 1964
Lobelmis odiosa (Grouvelle, 1906)
Lobelmis subnigra (Grouvelle, 1906)
Lobelmis vicina Delève, 1964


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. 344 sider. ISBN 8712166936


== Eksterne lenker ==
(en) Lobelmis i Encyclopedia of Life 
(en) Lobelmis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lobelmis hos ITIS
Pseudeucinetus

Pseudeucinetus er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. 


== Utseende ==
Små (ca. 1,7-1,9 millimeter), ovale, fint hårete, mørke biller. Dekkvingenes bakre del kan være brunrøde.


== Levevis ==
Lite er kjent om biologien til denne slekten, de fleste kjente eksemplarene er fanget i lysfeller, men de er også funnet på elvebredder med mudder og steiner.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Oseania, fra India i vest til Salomonøyene i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien Limnichidae Erichson, 1846
Underfamilien Thaumastodinae
Slekten Pseudeucinetus Heller, 1921
Pseudeucinetus javanicus Yoshitomi & Putra, 2010
Pseudeucinetus novabritannica Delève, 1973
Pseudeucinetus solomonicus Yoshitomi & Putra, 2010
Pseudeucinetus spilmani Spangler, 1995
Pseudeucinetus uenoi Spangler, 1995
Pseudeucinetus zygops Heller, 1921


== Referanser ==


== Kilder ==
Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A. og Zurcher, E.J. Delta Interactive Key – Coleoptera Elateriformia, Limnichidae. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudeucinetus i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudeucinetus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudeucinetus hos ITIS 
Pseudeucinetus – detaljert informasjon på Wikispecies
Lycée Saint-Louis

Lycée Saint-Louis er en svært selektiv etterskole som ligger i det 6. arrondissementet i Paris, i Latinerkvarteret. Det er det eneste offentlige franske lyceumet som utelukkende er dedikert til å classes preparatoires aux grandes écoles (CPGE; forberedende klasser for Grandes Écoles som École Polytechnique, CentraleSupélec i ingeniørfag og ESSEC Business School, ESCP Business School og HEC Paris i handel). Det er kjent for kvaliteten på undervisningen, lav akseptrate og resultatene den oppnår i sine intenst konkurransedyktige opptaksprøver.


== Berømte alumni ==
Jean Badré, fransk katolsk biskop
André-Hercule de Fleury, Den katolske kirkes kardinaler og en statsmann under kong Ludvig XV
Jean-François de La Harpe, fransk forfatter og kritiker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lycée Saint-Louis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sosteamorphus

Sosteamorphus er en slekt av mudderbiller som lever i eller ved vann. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.


== Utseende ==
En liten (2,8-4,5 millimeter), avlang, halvmatt mørkbrun mudderbille. Antennene er kortere enn hodets bredde. Pronotum er avrundet, bredere enn dekkvingene som er noe pæreformede, svært knudrete. Beina er nokså korte. 


== Levevis ==
I motsetning til de fleste andre mudderbiller er denne arten ikke knyttet til vann, men lever mellom løvstrø i skog.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Chile, der den er vidt utbredt.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien mudderbiller, Dryopidae
Slekten Sosteamorphus Hinton, 1936
Sosteamorphus verrucatus Hinton, 1936


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sosteamorphus i Encyclopedia of Life 
(en) Sosteamorphus i Global Biodiversity Information Facility
Fjordgløttveien (Hole)

Fjordgløttveien (3-17, 12-36) er en vei på Røyse i Hole kommune. 
Veien er en sidevei til Gomnesveien, østover fra denne, ved Gomnes. Den dreier sørover, i retning Fritjof Frøknes vei. Dronning Ingeborgs vei er en sidevei til Fjordgløttveien. Veien ligger cirka 106 meter over havet ved avkjøringen fra Gomnesveien.


== Bildegalleri ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fjordgløttveien, Hole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Psephenoides

Psephenoides er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede. 


== Utseende ==
Små til middelsstore (1,5 – 8 mm), ovale, mer eller mindre flate biller. Kroppen er lite sklerotisert (myk) og de voksne dyrene er temmelig skjøre. Antennene er ganske lange og sagtakkede eller kamformede. Hodet er ganske lite og gjerne ikke synlig ovenfra. Fasettøynene er utstående, med fine fasetter, uten hår. Antennene er 11-leddete og når minst til midten av brystskjoldet, hos noen arter er de lengre enn kroppen. De fleste av leddene har et side-utskudd slik at antennen blir mer eller mindre sagtakket eller kamformet. Brystskjoldet (pronotum) er ganske lite og kort, sterkt tilsmalnet framover. Dekkvingene er brede og flate, ofte med dype punktstriper. Beina er slanke, føttene er tynne og fem-leddete. Larvene ("water pennies") er flate med ovalt omriss. Oversiden er fullstendig dekket av brede, overlappende ryggplater, glatt og jevn. På undersiden sitter tre par kraftige bein. Bakkroppen har en del lange hår.


== Levevis ==
Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst- og Øst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
Underfamilien Psephenoidinae
Slekten Psephenoides Gahan, 1914
Psephenoides fluviatilis Yang, 1995 (Zhejiang)
Psephenoides gahani Champion, 1920 (India, Nepal)
Psephenoides immsi Gahan, 1914 (Bhutan, Nepal, Uttar Pradesh)
Psephenoides magnioculus Yang, 1993 (Fujian, Hong Kong)
Psephenoides obscuricolor Pic, 1948 (Tonkin)
Psephenoides pallidus Pic, 1948 (Tonkin)
Psephenoides rajouri Chowdhary, 1977 (India)
Psephenoides subopacus Pic, 1954 (sørøstlige Kina, Taiwan, Ryukyuøyene)


== Eksterne lenker ==
Psephenoidinae: Psephenoides sp. (fra India)
(en) Psephenoides i Encyclopedia of Life 
(en) Psephenoides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Psephenoides hos NCBI
Anchycteis

Anchycteis er en slekt av biller der de fleste, men ikke alle, artene har karakteristiske kamformede antenner. De fleste artene lever i eller ved ferskvann, men noen er landlevende og beiter på mikroskopiske sopper.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 12 millimeter), avlang, halvblankt svart bille. Antennene er nesten så lange som kroppen, tynne og kamformede hos hannen, sagtakkede hos hunnen. Hodet er rundet med middelsstore fasettøyne, pronotum klokkeformet. Dekkvingene er nokså jevnbrede, litt bredere enn pronotum, med kraftige punktstriper.


== Levevis ==
Arter i denne slekten kan finnes i kalde, klare bekker.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika (Oregon, California), skal også forekomme i det nordvestlige Sør-Amerika, også i Øst-Asia (Japan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien kamfølerbiller, Ptilodactylidae Laporte de Castelnau, 1836
Underfamilien Anchytarsinae
Slekten Anchycteis Horn, 1880
Anchycteis brunneicornis (Lewis, 1895)
Anchycteis miyatakei (Nakane, 1952)
Anchycteis monticola (Nakane, 1952)
Anchycteis velutina Horn, 1880


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabas eover nordamerikanske insekter [1]
(en) Anchycteis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anchycteis hos ITIS 
(en) Anchycteis hos NCBI 
(en) Kategori:Anchycteis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anchycteis – detaljert informasjon på Wikispecies
Paratelius

Paratelius er en slekt av rødvinger der hunnene er larvelignende.


== Utseende ==
Hannene er middelsstore (6-8 millimeter), slanke, røde til brunrøde rødvinger. Antennene er svarte, svært kraftige, litt lengre enn til nesten dobbelt så lange som kroppen, bredt sagtakkede. Hodet er forholdsvis lite, mørkt farget, med små, utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet trapesformet, noe bredere enn langt, tydelige smalere enn dekkvingene. Disse er jevnbrede med tre opphøyde lengderibber, hvert ribbemellomrom med to rader av store, tverrbrede groper. Beina er mørke, ganske korte.


== Levevis ==
De voksne hannene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. De voksne hunnene er neoteniske, det vil si at de er larvelignende også i det voksne stadiet. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Ateliinae Kleine, 1928
slekten Paratelius Kazantsev, 1992
Paratelius diversicornis (Pic, 1912)
Paratelius emasensis Malohlava & Bočak, 2009
Paratelius juvencus (Kleine, 1932)
Paratelius nigricornis Malohlava & Bočak, 2009
Paratelius snizeki Malohlava & Bočak, 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paratelius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Paratelius hos NCBI 
Paratelius – detaljert informasjon på Wikispecies
Lolodorfus

Lolodorfus er en slekt av rødvinger der hunnene er larvelignende.


== Utseende ==
Hannene er middelsstore, slanke, brungule rødvinger. Antennene er slanke, trådformede. Pronotum er trapesformet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er avsmalnende bakover uten opphøyde lengderibber, fint hårete. 


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kamerun.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Dexorinae Bocak & Bocakova, 1989
slekten Lolodorfus Bocakova, 2014Lolodorfus flavus Bocakova, 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lolodorfus i Global Biodiversity Information Facility 
Lolodorfus – detaljert informasjon på Wikispecies
Rolle (Sveits)

Rolle er en kommune i kanton Vaud i Sveits.  Kommunen hadde 5.762 innbyggere i 2010 og et areal på 2.72 km². Kommunesenteret ligger 376 meter over havet. Det var setet for distriktet Rolle fram til 2006, da dette ble en del av distriktet Nyon. Kommunen er på nordvestsiden av Genfersjøen mellom Nyon og Lausanne. Rolle ligger om lag 30 km nordøst for Genève i vinområdet La Côte og flott utsyn mot Alpene.


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Turisme i Rolle
Day Dreams

Day Dreams er en amerikansk stumfilm fra 1919 regissert av Clarence Badger.


== Skuespillere ==
Madge Kennedy som Primrose
John Bowers som Dan O'Hara
Jere Austin som George Graham
Alec B. Francis
Grace Henderson


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Day Dreams på Internet Movie Database 
(en) Day Dreams på AllMovie
The Day She Paid

The Day She Paid er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Rex Ingram.


== Handling ==
Den vakre modellen Marion Buckley på Manhattan mottar et frieri fra Warren Rogers, en velstående varehus-eier. Men hun er motvillig til å akseptere forslaget hans på grunn av forholdet hennes med arbeidsgiveren sin Leon Kessler - som også hadde lovet å gifte seg med henne. Men de avslutter forholdet deres, og Kessler forlater henne.
Men mange år senere kommer Kessler igjen på besøk, og foreslår ekteskap med Rogers tenåringsdatter Ardath. Ektemannen hennes ikke vet noe om Marions og Kesslers tidligere historie. Når Marion forteller ham om hennes tidligere affærer med Kessler, får dette katastrofale resultater.


== Skuespillere ==
Francelia Billington som Marion Buckley
Charles Clary som Warren Rogers
Harry von Meter som Leon Kessler
Lillian Rich som Ardath
Nancy Caswell som Betty


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Day She Paid på Internet Movie Database 
(en) The Day She Paid på AllMovie
MCV/Develop

MCV/Develop (tidligere MCV og Market for Computer & Video Games) er et britisk fagtidsskrift med fokus på videospillindustrien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted
Ferrari Purosangue

Ferrari Purosangue (2022–) er en sportslig familiebil lansert av italienske Ferrari i september 2022, og leveringsklar i 2023.Purosangue er italiensk for fullblods og er første SUV fra Ferrari med en høyde på 1,589 meter over bakken. Den har samme firehjulsdrift som Ferrari GTC4Lusso, men kun drift på bakhjulene i svært høye hastigheter.  Girkassen er en 8-trinns automat.  Hjulene styres fra rattet og man har en begrenset styring også på bakhjulene.
Videre er Purosangue ifølge fabrikken, den første Ferrari med fire dører. Den har fire seter, to foran og to bak. Bakdørene åpner baklengs. Bilens bagasjerom rommer rundt 480 liter med ting. Med en vekt på to tonn er den 35 cm lengre enn I Roma, og den 6,5 liter store V12-motoren yter noe over syv hundre hestekrefter.  


== Referanser ==
La Côte

La Côte er et vindyrkende område på  nordsiden av Genfersjøen, som strekker seg fra Nyon til Lausanne i Kanton Vaud i Sveits. 


== Vindyrking ==
Området er kjent for sine vakre vingårder med utsyn mot Alpene på den andre siden av innsjøen. 


=== Liste over områdets appellasjoner (Appellation d’Origine Contrôlée) ===
Aubonne
Begnins
Bursinel
Féchy
Lonay
Luins
Mont-sur-Rolle
Morges
Nyon
Perroy
Tartegnin
Côteau de Vincy
Vinzel
		
		
		
		


== Steder ==
Mies (Sveits)
Coppet
Founex
Prangins
Gland
Gilly
Luins
Vinzel
Bursins
Tartegnin
Rolle
Mont-sur-Rolle
Perroy
Allaman
Aubonne
Etoy
Saint-Prex
Morges
Préverenges
Saint-Sulpice


== Kilder ==


== Litteratur ==
Henri Meylan, Pays de Vaud, une terre, une histoire, éditions Cabédita, 1996 en ligne
Jean-Luc Berger, Les filières de la vinification, in La vigne et le vin, numéro hors série trimestriel de Science & Vie, n° 155, septembre 1986, p.72-79, ISSN 0151-0282
Colette Navarre, L'œnologie, Éd. J. H. Baillière, (Technique et Documentation - Lavoisier), Paris, 1988, ISBN 2852064316


== Eksterne lenker ==
Lycoprogentes

Lycoprogentes er en slekt av biller i familien rødvinger (Lycidae). De fleste er mer eller mindre røde på farge, dette er et signal om at de er usmakelige og giftige, såkalt aposematisme. 


== Utseende ==
Middelsstore (5-12 millimeter), avlange, rødlige rødvinger. Kroppen er mørkbrun til svart, men pronotum og dekkvinger er rødlige eller gulbrunlige. Antennene er litt kortere enn kroppen, ganske kraftige og litt sagtakkede. Pronotum er avrundet firkantet med en skarpt avgrenset, rombeformet grop i midten. Dekkvingene er jevnbrede, fint hårete, uten nettskulptur, med fine punktstriper.
Larvene er avlange og flate, som oftest harde (kraftige sklerotiserte). Hos én gruppe er hunnene larvelignende (larviforme hunner) hele livet, disse har korte, to-leddete antenner.


== Levevis ==
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Øst-Asia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Dictyopterinae Houlbert, 1922
stammen Lycoprogenthini Bocák & Bocákova, 2008
slekten Lycoprogentes Pic, 1915Lycoprogentes aurantiacus Kazantsev, 2014
Lycoprogentes bonaparte Kazantsev, 2014
Lycoprogentes grooaterti Kazantsev, 2014
Lycoprogentes himalejicus (Bourgeois, 1881)
Lycoprogentes holzschuhi Kazantsev, 2014
Lycoprogentes nigrostriatus (Kleine, 1926)
Lycoprogentes rubicundus Kazantsev, 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen er ikke koblet til Wikidata
Aplatopterus

Aplatopterus er en slekt av biller i familien rødvinger (Lycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, skarpt rød rødvinge.


== Levevis ==
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Slekten har en europeisk utbredelse og forekommer over det meste av Europa.
I Norge er arten funnet nær Oslo, men arten er vurdert som kritisk truet i Norge 


== Systematisk oversikt ==
Arten hra vært plassert i slekten Lopheros, men navnet Aplatopterus er nå satt inn igjen .

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien nettrødvinger, (Erotinae LeConte, 1881)
stammen Lopherotini Kazantsev, 2012
slekten Aplatopterus Reitter, 1911
Aplatopterus rubens (Gyllenhal, 1817) ( = Lopheros rubens)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. Side 6-7. 344 sider. ISBN 8712166936
Silfverberg, H. 1992. Enumeration Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen er ikke koblet til Wikidata