jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Marga Klompé

Margaretha Albertina Maria «Marga» Klompé  (født 16. august 1912 i Arnhem, død 28. oktober 1986 i Haag) var en nederlandsk matematiker, lærer og politiker (Katholieke Volkspartij).
Klompé var aktiv i den nederlandske motstandsbevegelsen under andre verdenskrig. Hun ble medlem av det nederlandske parlamentet i 1948 og deltok i forhandlingene om FNs menneskerettighetserklæring. I 1952 ble hun det første kvinnelige medlem av Fellesforsamlingen, en forløper til Europaparlamentet, i Det europeiske kull- og stålfellesskap. Hun deltok i arbeidet som førte til Roma-traktaten. I 1956 ble hun den første kvinnelige minister i en nederlandsk regjering, og hun fikk igjennom landets første sosiallov.Marga Klompé regnes av EU som en av unionens pionerer.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Marga Klompé var den nest eldste av fire barn til butikkeier Johannes Klompé og Ursula Verdang, tysk innvandrer. Klompés far ble syk i 1930-årene, mistet forretningen sin, og familien ble drevet ut i fattigdom.I 1929 begynte hun ved universitetet i Utrecht og fikk mastergrad i 1937. Hun underviste i fysikk og kjemi ved Mater Dei gymnasium for jenter i Nijmegen. Hun fikk doktorgrad i fysikk i 1941. Hun ønsket å studere medisin, men ble hindret av hendelsene under andre verdenskrig.


=== Motstandsbevegelsen ===
Etter en lengre troskrise ble hun dypt religiøs, og hennes tro gwsv henne erfaringer som hun hadde med seg og styrket hennes holdninger i krigsårene. Hun sluttet seg til den nederlandske undergrunnsbevegelsen og etablerte et stort nettverk av kvinnelige frivillige som motarbeidet de tyske okkupanter.


=== Politikken ===
Hun sluttet seg rett etter krigen til Nederlandse Volksbeweging og gikk sener eover til Katholieke Volkspartij, og ble medlem av det nederlandske parlamentet i 1948 og deltok i forhandlingene om FNs menneskerettighetserklæring.
I 1952 ble hun av Nederlands parlament oppnevnt til Fellesforsamlingen i kull- og stålfellesskapet. Fellesforsamlingen var en forløper til Europaparlamentet som fikk direkte valg først i 1979. Hun arbeidet i Fellesforsamlingen særlig med planer for utvidelse av det indre marked til å gjelde mer enn kull og stål. I 1956 forlot hun Fellesforsamlingen for å bli sosialminister i Willem Drees regjering. Hun fikk erstattet den gamle fattigloven med en ny sosiallov, der sosial velferd ble slått fast som en rettighet for alle. Hun satt i landets regjering fra 1956 til 1963 og deretter fra 1966 til 1971.


=== Etter politikken ===
Etter å ha forlatt politikken fortsatt Klompé sitt arbeid for internasjonal rettferd, blant annet ved å kritisere apartheid-regimet i Sør-Afrika. Hun hadde en sterk katolsk tro, og pave Paul VI utnevnte henne som leder av den nederlandske nasjonale kommisjon for rettferdighet og fred. Hun var en av grunnleggerne av unionen for katolske kvinnelige akademikere, og for den katolske, frivillige kvinnebevegelse.
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marga Klompé – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Carneodon intermedius

Carneodon intermedius (før kalt Neodon intermedius) er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene lever i Australia.


== Utseende ==
En forholdsvis liten (ca. 13-14 millimeter), kort og bred, blank, mørkbrun hornbille. Hos hannen er pronotum noe uthulet foran i midten, med en kort, butt tann på forkanten. Pronotum er svært blankt, middels fint punktert, dekkvingene er hvelvede med grove, spredte punktrader. Beina er hanske korte og kraftige. Hunnen ligner hannen, men er noe større og bredere, uten grop og tann på pronotum, som er tettere punktert enn hos hannen.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det nordlige Australia, også i New South Wales.


== Systematisk inndeling ==
Navnet Neodon er har også blitt brukt om slekt av gnagere først beskrevet i 1841 (Neodon Horsfield, 1841). Siden det sistnevnte er et eldre navn bør billeslekten trolig bytte navn. Erstatningsnavnet Carneodon Özdikmen, 2009 har blitt foreslått for bille-slekten.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Carneodon Özdikmen, 2009 (inntil nylig kalt  Neodon Carne, 1957, nec Horsfield, 1841)
Carneodon intermedius (Blackburn, 1896)


== Kilder ==
Dynastidae du Monde, sjekkliste over artene [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Carneodon intermedius i Global Biodiversity Information Facility 
Carneodon intermedius – detaljert informasjon på Wikispecies
Pimelopus dubius

Pimelopus dubius er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 20 millimeter), blankt mørkbrun hornbille. Hos denne arten mangler hannen horn på hodet og uthuling foran på pronotum, kjønnene er dermed nokså like å se til. Beina er korte og kraftige, leggene trekantede sett fra siden. Pronotum er rundet, kanpt synlig punktert, dekkvingene har fine punktrader. Undersiden er delvis kledt med oransje hår.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i Australia, unntatt de nordligste delene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Pimelopus Erichson, 1842
Pimelopus dubius Blackburn, 1885
Pimelopus dubius dubius Blackburn, 1885
Pimelopus dubius occidentalis Carne, 1957


== Kilder ==
Dynastidae du Monde, sjekkliste over artene [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Pimelopus dubius i Encyclopedia of Life 
(en) Pimelopus dubius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pimelopus dubius hos NCBI 
Pimelopus dubius – detaljert informasjon på Wikispecies
Abenomask

Abenomask (Abe-No-Mask, abenomaske, アベノマスク) er et japansk politisk ord formet etter statsminister Shinzo Abes navn. Ordet benyttes i to betydninger i Japan:

Den japanske regjerings beslutning om å gi hver japansk husstand gjenbruks munnbind (Denne beslutningen var del av landets tiltak ved utbruddet av COVID-19).
Selve munnbindet som fordeles i henhold til beslutningen.


== Lignende beslutninger i andre land ==
Abenomaske-lignende tiltak har også blitt iverksatt i andre deler av verden, som i Spania og i USA etc.


== Referanser ==
Aebi AM 53

Aebi AM 53 er en tohjulstraktor slåmaskin som ble produsert fra 1953 til 1966 av AEBI. 


== Motor typer ==


== Utstyr ==
Tilhenger, jordfreser, vinsj og annet redskap kunne festes foran eller bak traktoren.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Aebi Gruppe
[1], Facebook-gruppe: "Tohjuls Traktorar Og Slåmaskinar" godt brukerforum og mykje god hjelp.
Liste over Grenadas regjeringssjefer

Under følger en liste over Grenadas regjeringssjefer fra etableringen av embetet som sjefsminister (engelsk: Chief Minister) i 1957.


====== Den britiske kolonien Grenada ======


===== Den assosierte staten Grenada 1967–1974 =====


===== Den uavhengige staten Grenada 1974– =====
      angir People's Revolutionary Government


== Kilder ==
«Grenada». World Statesmen.org. Besøkt 19. juli 2020.
Julie Winge

Julie Winge (født 20. juni 1970 i Oslo) er en norsk skuespiller, forfatter og rusbehandler. Hun vokste opp i en skuespillerfamilie, med foreldre i teateret: regissør Stein Winge og skuespiller Kari Onstad.
Julie Winge utdannet seg til skuespiller på Arts Educational Schools of London i årene 1993 til 1996. 
Hun startet sin karriere som skuespiller på Riksteatret i Oslo rett etter utdannelsen. Hun gikk videre til å 
drive sitt eget barneteater kalt Oslo Barneteater, og turnerte i hele Norge med produksjoner som Ole Brumm, Jul i Skomakergata, Askepott, Peter Pan, Karius og Baktus, Folk og røvere i Kardemomme by, Flåklypa, Emil i Lønneberget og Blekkulf. 
Hun la ned Oslo Barneteater da hun høsten 2013 la seg inn på Trasoppklinikken for å få bukt med sitt alkoholbruk.
Julie Winge ga i 2016 ut boken Fyllik som er hennes selvbiografiske beretning om et liv i avhengighet. Hun driver nå et omfattende online program: Tilbake Til Livet, for rusavhengige og alkoholikere med over 200 medlemmer. 


== Referanser ==
DESY

DESY eller Deutsches Elektronen-Synchrotron (tysk for Den tyske elektronsynkrotronen) er et nasjonalt forskingssenter i Hamburg i Tyskland med en elektronsynktrotron. Her blir det drevet grunnforsking i høyenergifysikk og partikkelfysikk, samt produksjon og bruk av synktrotronstråling. 
DESY er et medlem av Helmholtz-Gemeinschaft og opererer i Hamburg og Zeuthen.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 

(en) DESY – kategori av bilder, video eller lyd på Commons }}
Liste over Filippinenes presidenter

Under følger en liste over Filippinenes statsoverhoder:


== Liste ==


====== Tejeros revolusjonære regjering ======
      Katipunan 


===== Republikken Biak-na-Bato =====
      Uavhengig 


===== Filippinenes diktatoriske regjering =====
      Uavhengig 


===== Filippinenes revolusjonære regjering =====
      Uavhengig 


===== Den første filippinske republikk =====
      Uavhengig 


===== Det filippinske samveldet 1935– =====
      Nacionalista Party 


===== Japansk okkupasjon 1942–1945 =====
      Kapisanan ng Paglilingkod sa Bagong Pilipinas (KALIBAPI)  


===== Den andre filippinske republikk =====
      Kapisanan ng Paglilingkod sa Bagong Pilipinas (KALIBAPI) 


===== Det filippinske samveldet –1946 / Republikken Filippinene 1946– =====
      Nacionalista Party 
      Liberal Party 
      Kilusang Bagong Lipunan (KBL)
      United Nationalist Democratic Organization (UNIDO)
      Uavhengig 
      Lakas–Christian Muslim Democrats (Lakas–CMD) / Lakas ng Tao–Kabalikat ng Malayang Pilipino–Christian Muslim Democrats (Lakas Kampi CMD)
      Laban ng Makabayang Masang Pilipino (LAMMP)
      Partido Demokratiko Pilipino–Lakas ng Bayan (PDP–Laban) 


== Se også ==
Liste over Filippinenes visepresidenter


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Apleuraltica

Apleuraltica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Guadeloupe.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien jordlopper, Alticinae Newman, 1834
stammen Alticini
understammen Monoplatina
Slekten Apleuraltica Bechyné, 1956
Apleuraltica curculionides Bechyné, 1956


== Eksterne lenker ==
(en) Apleuraltica i Global Biodiversity Information Facility
Corynothona

Corynothona er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i de neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien jordlopper, Alticinae Newman, 1834
stammen Alticini
Slekten Corynothona Bechyné, 1956
Corynothona antennata (Jacoby, 1905)
Corynothona illigeri Bechyné, 1956
Corynothona colombiensis Savini & Hurtado, 2000


== Eksterne lenker ==
(en) Corynothona i Global Biodiversity Information Facility
Dinaltica

Dinaltica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Små (gjerne 3-4 millimeter), blanke, rødgule til lyst brunlige jordlopper, det finnes også noen mørke arter.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i de neotropiske økosonen, de aller fleste av artene i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien jordlopper, Alticinae Newman, 1834
stammen Alticini
Slekten Dinaltica Bechyné, 1956
Dinaltica anilina Bechyné & Bechyné, 1963
Dinaltica anthracicolor Bechyné, 1958
Dinaltica bahiaensis (Jacoby, 1902)
Dinaltica biimpressa Bechyné & Bechyné, 1964
Dinaltica cerambycina Bechyné & Bechyné, 1961
Dinaltica cima Bechyné, 1956
Dinaltica egleri Bechyné & Bechyné, 1965
Dinaltica filicornis Bechyné, 1956
Dinaltica fromonti (Duvivier, 1884)
Dinaltica gamma Bechyné, 1956
Dinaltica gigia Bechyné, 1956
Dinaltica inangulata Bechyné, 1956
Dinaltica japuhyba Bechyné, 1956
Dinaltica lola Bechyné, 1958
Dinaltica melanopoecila Bechyné, 1958
Dinaltica metaphora Bechyné, 1958
Dinaltica muri Bechyné, 1956
Dinaltica odila Bechyné & Bechyné, 1961
Dinaltica picifrons Bechyné, 1956
Dinaltica sandra Bechyné, 1956
Dinaltica suzanna Bechyné, 1956
Dinaltica tenuicornis Bechyné & Bechyné, 1961
Dinaltica tirara Bechyné, 1958
Dinaltica tuberculata Bechyné & Bechyné, 1964
Dinaltica umarituba Bechyné, 1957
Dinaltica valigena Bechyné & Bechyné, 1961


== Eksterne lenker ==
(en) Dinaltica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dinaltica hos NCBI
Tunnelen

Tunnelen er en norsk katastrofe- og spenningsfilm fra 2019, regissert av Pål Øie. Filmen følger brøytebilsjåføren Stein, spilt av Thorbjørn Harr, under en tunnelbrann i en ni kilometer lang veitunnel.Under Kanonprisen 2019 vant filmen publikumsprisen Filmwebs kanonpris og var i tillegg nominert i klassene beste produsent (John Einar Hagen og Einar Loftesnes) og beste lyddesign (Hugo Ekornes). Under Amandaprisen 2020 vant Ingvild Holthe Bygdnes klassen beste kvinnelige birolle for filmen.


== Handling ==
Når en lastebil krasjer inne i en tunnel, blir folk på vei hjem til jul brutalt fanget i en dødelig brann inni tunnelen.
Med en stor snøstorm som raser utenfor tunnelen, og førstehjelp-mannskap som sliter med å komme seg frem til ulykken, er det hver mann for seg selv.


== Skuespillere ==
Thorbjørn Harr som Stein
Ylva Fuglerud som Elise
Lisa Carlehed som Ingrid
Mikkel Bratt Silset som Ivar
Peter Førde som Kurt
Daniel Alexander Skadal som Rafa
Per Egil Aske som Christian
Tor Christian Bleikli som Håkon
Jan Gunnar Røise som Gunnar
William Øksnevad som Ravn
Ingrid Anne Yttri som Laila
Ingvild Holthe Bygdnes som Andrea
Sigurd Sele som Tom
Igor Necemer som Anatol
Marit Røste som Randi
Fanny Wear-Berg som Sara
Øystein Martinsen som David
Silje Breivik som Mia
Vilma Wear-Berg som Martine
Eldar Skar som Vegard
Kyrre Haugen Sydness som Egil
Henrik Holm som en haiker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tunnelen på Internet Movie Database 
(no) Tunnelen hos Filmfront 
(fr) Tunnelen på Allociné 
(en) Tunnelen på Rotten Tomatoes
Lysathia

Lysathia er en slekt med biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).  


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mørke bladbiller med noe metallisk glans.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten, som kan være fra flere ulike plantefamilier.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-, Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien jordlopper, Alticinae Newman, 1834
slekten Lysathia Bechyné, 1957
Lysathia aenea Bechyné, 1959
Lysathia arapata Bechyné, 1959
Lysathia bohumilae (Bechyné, 1954)
Lysathia chaparensis Bechyné, 1959
Lysathia comasagua Bechyné & Bechyné, 1960
Lysathia flavipes (Boheman, 1859)
Lysathia integricollis (Harold, 1876)
Lysathia ludoviciana (Fall, 1910)
Lysathia occidentalis (Suffrian, 1868)
Lysathia patagonica Bechyné, 1957
Lysathia siolii Medvedev, 2001
Lysathia simplex (Jacoby, 1891)
Lysathia viedma Bechyné, 1957
Lysathia volcanica Bechyné & Bechyné, 1960


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Lysathia aenea Arkivert 20. juli 2020 hos Wayback Machine.
(en) Lysathia i Encyclopedia of Life 
(en) Lysathia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lysathia hos ITIS 
(en) Lysathia hos NCBI
Markus Raetz

Markus Raetz (født 6. juni 1941, død 14. april 2020) var en sveitsisk billedkunstner.
Raetz oppførte i 1992 skulpturen «Hode» på Eggum i Vestvågøy kommune, som en del av Skulpturlandskap Nordland.


== Referanser ==
Capraita

Capraita er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlangt ovale, blanke, gulbrune til svarte jordlopper.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten, som kan tilhøre en rekke ulike familier.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Amerika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien jordlopper, Alticinae Newman, 1834
stammen Alticini Newman, 1834
understammen Oedionychina
Slekten Capraita Bechyné, 1957
Capraita amplipleura (Bechyné, 1956)
Capraita berlandi (Bechyné, 1956)
Capraita bucki (Bechyné, 1956)
Capraita callifera Bechyné, 1959
Capraita carinimera
Capraita carolina Bechyné & Bechyné, 1961
Capraita chopardi (Bechyné, 1956)
Capraita circumdata (Randall, 1838)
Capraita clarissa (Bechyné, 1955)
Capraita cora Bechyné, 1959
Capraita cuyaba Bechyné, 1957
Capraita derivata (Bechyné, 1955)
Capraita descarpentriesi (Bechyné, 1956)
Capraita diagonalis (Bechyné, 1956)
Capraita durangoensis (Jacoby, 1892)
Capraita egleri Bechyné & Bechyné, 1965
Capraita elke (Bechyné, 1955)
Capraita encarpalis
Capraita flavida (Horn, 1889)
Capraita geogetta Bechyné, 1959
Capraita indigoptera (J. L. LeConte, 1878)
Capraita kuscheli Bechyné, 1959
Capraita leucostigma (Bechyné, 1956)
Capraita metriona (Bechyné, 1956)
Capraita monilicornis (Bechyné, 1955)
Capraita motschulskyi (Jacoby, 1905)
Capraita nigrosignata (Schaeffer, 1920)
Capraita obliquata (Bechyné, 1956)
Capraita obsidiana (Fabricius, 1801)
Capraita olivaceonotata Bechyné, 1959
Capraita pallescens (Jacoby, 1905)
Capraita perpendicularis Bechyné, 1959
Capraita pervittata (Blake, 1927)
Capraita plaumanni (Bechyné, 1955)
Capraita pleuralis (Bechyné, 1957)
Capraita punzonensis
Capraita quercata (Fabricius, 1801)
Capraita saltatra (Blatchley, 1923)
Capraita scalaris (F. E. Melsheimer, 1847)
Capraita seguyi (Bechyné, 1956)
Capraita semimelaena (Bechyné, 1956)
Capraita septdecimguttata 
Capraita sexmaculata (Illiger, 1807)
Capraita sinuatella (Bechyné, 1955)
Capraita sparsata (Bechyné, 1957)
Capraita spilonota (Blake, 1927)
Capraita stichocephala
Capraita sublaevis
Capraita submersipes (Bechyné, 1956)
Capraita subvittata (Horn, 1889)
Capraita suturalis (Fabricius, 1801)
Capraita syncratica Bechyné & Bechyné, 1961
Capraita texana (Crotch, 1873)
Capraita thelma
Capraita thyamoides (Crotch, 1873)
Capraita trinidadensis (Bechyné, 1955)
Capraita turpis (Jacoby, 1894)
Capraita urbana (Bechyné, 1956)
Capraita virkkii Bechyné
Capraita wittmeri (Bechyné, 1955)


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Capraita i Encyclopedia of Life 
(en) Capraita i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Capraita hos ITIS 
(en) Capraita hos NCBI 
(en) Kategori:Capraita – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Borbaita

Borbaita er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten.


== Utbredelse ==
Artene er kjent fra Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir noen ganger plassert i Galerucinae.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien jordlopper, Alticinae Newman, 1834
stammen Alticini
Slekten Borbaita Bechyné, 1957
Borbaita femorata Bechyné, 1957


== Eksterne lenker ==
(en) Borbaita i Global Biodiversity Information Facility
Université Paris Cité

Université de Paris er et universitet i Paris, grunnlagt ved dekret i mars 2019 gjennom en sammenslåing av Université Paris-Descartes (Paris-V) og Université Paris Diderot (Paris-VII).
Université de Paris har tre fakulteter:

Fakultet for helse (la Faculté de Santé)
Fakultet for samfunn og humaniora (la Faculté des Sociétés et Humanités)
Det naturvitenskapelige fakultet (la Faculté des Sciences)


== Internasjonale rangeringer ==
Shanghai-rangering 2021 - 12. i geovitenskap, 21. i legemidler, 22. i matematikk, 24. i fysikk, 37. i humanbiologi, 41. i klinisk medisin, 47. i odontologi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Université de Paris – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Luciano Fabro

Luciano Fabro (født 20. november 1936, død 22. juni 2007) var en italiensk billedkunstner. 
Fabro laget i 1994 skulpturen Il Nido (Reiret), som befinner seg på Vedøya i Røst kommune. Kunstverket er en del av Skulpturlandskap Nordland.


== Referanser ==
Phenrica

Phenrica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, blanke jordlopper, gjerne farget i gult og svart.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på planter i amarantfamilien.


== Utbredelse ==
Slketen er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien jordlopper, Alticinae Newman, 1834
stammen Alticini
Slekten Phenrica Bechyné, 1957
Phenrica adherens (Bechyné, 1956)
Phenrica aemula (Weise, 1921)
Phenrica aequinoctialiformis (Bechyné, 1955)
Phenrica albicincta (Jacoby, 1904)
Phenrica austriaca (Schaufuss, 1874)
Phenrica bolera (Bechyné, 1955)
Phenrica boliviana (Jacoby, 1904)
Phenrica bucki (Bechyné, 1956)
Phenrica calceata Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica capadarensis Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica caurimarensis Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica chipiriria Bechyné, 1959
Phenrica clytroides (Bechyné, 1956)
Phenrica cordovana (Jacoby, 1884)
Phenrica costaricensis (Bechyné, 1956)
Phenrica dialiria Bechyné, 1958
Phenrica dupuizeti Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica erichsoni (Jacoby, 1879)
Phenrica fenestrella Bechyné, 1959
Phenrica fulcrata (Erichson, 1847)
Phenrica fulvicornis (Jacoby, 1902)
Phenrica guaira Bechyné, 1959
Phenrica guerini (Bechyné, 1955)
Phenrica helmina (Bechyné, 1956)
Phenrica hylaea Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica inclusa
Phenrica itapiranga (Bechyné, 1956)
Phenrica kjellanderi Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica kriegi Bechyné, 1959
Phenrica limai Bechyné & Bechyné, 1961
Phenrica lindella Bechyné & Bechyné, 1963
Phenrica litigiosa Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica littoralis (Bechyné, 1955)
Phenrica magdalena Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica mapiriensis
Phenrica marginata (Jacoby, 1879)
Phenrica mathani (Bechyné, 1956)
Phenrica media (Bechyné, 1956)
Phenrica naviensis
Phenrica obsolescens Bechyné, 1959
Phenrica opacipennis Bechyné, 1959
Phenrica ornata (Balý, 1876)
Phenrica pamela (Bechyné, 1956)
Phenrica paraensis Bechyné, 1959
Phenrica patricia Bechyné, 1959
Phenrica paulistana Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica periculosa Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica pernambucana Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica petra Bechyné, 1959
Phenrica piceosignata Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica picitarsis Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica plagosa Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica pulchella (Balý, 1879)
Phenrica punctifera Bechyné, 1959
Phenrica quadrimaculata
Phenrica semicylindrica (Bechyné, 1956)
Phenrica sexmaculata (Jacoby, 1884)
Phenrica ucayalensis Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica vicina
Phenrica virginia Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica weisei (Bechyné, 1955)
Phenrica yasa Bechyné & Bechyné, 1966
Phenrica zodiaca (Bechyné, 1956)


== Eksterne lenker ==
(en) Phenrica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Phenrica hos NCBI 
Phenrica – detaljert informasjon på Wikispecies