jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Termitoides

Termitoides er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.


== Utseende ==
Disse kortvingene har et svært særpreget utseende og ligner overflatisk sterkt på termittene de lever sammen med. Bakkroppen er kraftig oppsvulmet, mens pronotum og dekkvinger er reduserte. Dekkvingene har blitt skjøvet framover av den oppsvulmede bakkroppen slik at de nærmest står loddrett. Noen arter har også pølseaktige utvekster på bakkroppen som imiterer termittenes antenner og bein (disse billene kan etterligne termitter "bak-frem", slik at bakkroppen ligner termittens hode).


== Levevis ==
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Ecuador).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Corotocini Fenyes, 1918
Understammen Termitogastrina
Slekten Termitoides Seevers, 1939Termitoides marginatus Seevers, 1939


== Referanser ==


== Kilder ==
Christopher Taylor (2012) Catalogue of Organisms - The Corotocini in their Gut-Swollen Glory. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Termitoides i Global Biodiversity Information Facility 
Termitoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Himalagria

Himalagria er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 10 arter, to av dem er funnet i Norge.


== Levevis ==
Disse kortvingene finnes gjerne mellom råtnende plantemateriale, i kompost, også i gammel møkk.


== Utbredelse ==
Artene lever i Nepal.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Falagriini Mulsant & Rey, 1873
Slekten Himalagria Assing, 2005Himalagria hetzeli Assing, 2005
Himalagria utriculata Assing, 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Himalagria i Global Biodiversity Information Facility 
Himalagria – detaljert informasjon på Wikispecies
A Woman’s Fool

A Woman's Fool er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av John Ford.


== Handling ==
Cowboy Lin McLeans rastløshet tar ham til Denver, hvor han snart blir forelsket i en servitør som heter Katie.


== Skuespillere ==
Harry Carey som Lin McLean
Betty Schade som Katie Lusk
Molly Malone som Jessamine Buckner
Ed Jones som Honey Wiggin
Vester Pegg som Tommy Lusk
William A. Carroll som Lusk
Roy Clark som Billy
Sam De Grasse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Woman's Fool på Internet Movie Database
Women’s Weapons

Women's Weapons er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Robert G. Vignola.


== Handling ==
Barna til en roman-forfatter, Nicholas, utvikler skarlagensfeber. Hans kone Anne blir hjemme for å ta vare på dem, men huset blir snart satt i karantene av myndighetene. Nicholas får derfor ikke lov til å komme inn i hjemmet sitt igjen frem, frem til karantenen har blitt opphevet. Ensom begynner han å føle seg tiltrukket av illustratøren sin, Esmee.
De innleder etter hvert en affære, men snart finner Nicholas ut at Esmees kostbare smak og vaner driver ham mot konkurs. Kona hans finner snart ut om affæren deres, og legger en plan for å lære ektemannen sin en lekse - og samtidig få elskerinnen hans fullstendig ut av bildet for godt.


== Skuespillere ==
Ethel Clayton som Anne Elliot
Elliott Dexter som Nicholas Elliot
Vera Doria som Esmee Hale
James Neill som Peter Gregory
Josephine Crowell som Margaret
Pat Moore som Nicholas Jr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Women's Weapons på Internet Movie Database 
(en) Women's Weapons på AllMovie
Adelarthra

Adelarthra er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Forholdsvis små (gjerne 1,5-3 millimeter lange), korte og brede, gulbrunlige kortvinger. Hodet er ganske bredt med runde, litt utstående fasettøyne. Føttene er fire-leddete.


== Levevis ==
Disse små kortvingene er særlig knyttet til kjuker som vokser på trær, der de spiser andre insekter og midd. Kanskje spiser de også noe soppsporer. De flyr godt og fanges ofte i feller for flyvende insekter.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Homalotini Heer, 1839
Slekten Adelarthra Cameron, 1920
Adelarthra barbara Cameron, 1920
Adelarthra borneensis Pace, 2003
Adelarthra burckhardti Pace, 2003
Adelarthra caligata Pace, 1990
Adelarthra carltoni Ashe, 2003
Adelarthra concursionis Pace, 2003
Adelarthra differens Pace, 2003
Adelarthra furva Pace, 2003
Adelarthra implicationis Pace, 2003
Adelarthra pallida Pace, 2003
Adelarthra pecki Ashe, 2003
Adelarthra queenslandica Ashe, 2003
Adelarthra watrousi Ashe, 2003


== Referanser ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adelarthra i Global Biodiversity Information Facility 
Adelarthra – detaljert informasjon på Wikispecies
Dori (elv)

Dori, også kalt Lora og Kadanai, er en elv i Afghanistan og Pakistan. Den strekker seg 320 kilometer (320 000 m) fra Balutsjistan i Pakistan, gjennom Kandahar-Provinsen i Afghanistan og ender ut i Arghandab.
Apteraphaenops

Apteraphaenops er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). De er spesialiserte på å leve sammen med maur.


== Utseende ==
Små til middelsstore, brunlige eller rødlige kortvinger, kroppen lite hårete. Antennene er forholdsvis lange og tynne. Hodet er middelsstort, rundet med små fasettøyne. Pronotum er lengre enn bredt, hjerteformet. Dekkvingene er ganske korte. Beina er forholdsvis lange og tynne.


== Levevis ==
Arten lever i huler.


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for nordvest-Afrika (Algerie).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Lomechusini
Slekten Apteraphaenops Jeannel, 1907Apteraphaenops longiceps Jeannel, 1907


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Apteraphaenops i Global Biodiversity Information Facility 
Apteraphaenops – detaljert informasjon på Wikispecies
Engblomsterfluer

Engblomsterfluer kan vise til:

Engblomsterfluer (Chrysogaster), slekt av blomsterfluer
Engblomsterfluer (Melanogaster), slekt av blomsterfluer
Notelyglypha

Notelyglypha er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Disse billene etterligner maurene de lever sammen med.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Namibia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Mimanommatini Wasmann, 1912Understammen Dorylophilina
Slekten Notelyglypha Pace, 1999Notelyglypha uhligi Pace, 1999


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Notelyglypha i Global Biodiversity Information Facility 
Notelyglypha – detaljert informasjon på Wikispecies
Parocalea

Parocalea er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
En liten (ca. 3 millimeter), avlang, fint hårete, halvblank, rødbrun kortvinge. Antennene er kraftige utvidet mot spissen, hodet rundet. Pronotum er stort og bredt, mye bredere enn dekkvingene, som er nokså korte, rundede, tydelig innbuktet innenfor bakhjørnene. Bakkroppen er kjegleformet, kledt med nokså lange hår. Beina er spinkle og middels lange.


== Levevis ==
Artene er trolig knyttet til maur.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i det nordvestlige Nord-Amerika og Sentral-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Oxypodini Thomson, 1859
Slekten Parocalea Bernhauer, 1901
Parocalea baicalica (Eppelsheim, 1893)
Parocalea nearctica Lohse, 1990
Parocalea pseudobaicalica Lohse, 1990
Parocalea tenebricosa Assing, 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Parocalea i Encyclopedia of Life 
(en) Parocalea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Parocalea hos ITIS 
(en) Parocalea hos NCBI 
Parocalea – detaljert informasjon på Wikispecies
Aenictoxenides

Aenictoxenides er  en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Små, nokså brede kortvinger, oftest noe flate. De har gjerne reduserte fasettøyne og størt forkortede, kjegleformede antenner. Hodet kan være dekket av pronotum.


== Levevis ==
Artene er knyttet til hærmaur i slekten Aenictus.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia (Thailand).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae Fleming, 1821
Stammen Pygostenini Fauvel, 1899 Slekten Aenictoxenides Maruyama, 2014Aenictoxenides mirabilis Maruyama, 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aenictoxenides i Global Biodiversity Information Facility 
Aenictoxenides – detaljert informasjon på Wikispecies
Dronefluer

Dronefluer kan vise til:

Dronefluer (Eristalinus)
Dronefluer (Eristalis)
Exagonthus

Exagonthus er slekt av hårbiller.


== Utseende ==
Små (3-5 millimeter), avlangt ovale og nokså flate, blanke, gjerne brunrøde hårbiller. Antennene er noe sagtakkede.


== Levevis ==
Larvene lever gjerne i kalde bekker og arten er beskrevet fra et platåfjell (tepui).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Venezuela.


== Systematisk innedling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (=Scirtoidea)
Familien hårbiller, Scirtidae (=Elodidae, Helodidae)
Underfamilien Scirtinae (=Cyphoninae)
Slekten Exagonthus Waterhouse, 1900
Exagonthus denticollis Waterhouse, 1900


== Referanser ==


== Kilder ==
Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A., Zurcher, E.J. Elateriformia (Coleoptera). [1]


== Eksterne lenker ==
Artikkelen er ikke koblet til Wikidata
Galleblomsterfluer

Galleblomsterfluer kan vise til:

Galleblomsterfluer (Heringia)
Galleblomsterfluer (Pipiza)
Galleblomsterfluer (Trichopsomyia)
Galleblomsterfluer (Triglyphus)
St. Olafs bro

St. Olafs bro er en tidligere veibro i Trondheim som gikk over Vestre kanalhavn mellom Midtbyen og Brattøra. Brua var en forlengelse av St. Olavs gate nord for Sandgata og over kanalen til Vestre Kanalkai. 
Brua ble oppført i 1882 i forbindelse med utbyggingen av havneanlegget på Brattøra og flyttingen av Trondhjem–Størenbanen to år senere, hvor brua skulle forbinde stasjonsområdet med sentrum. St. Olafs bro ble revet allerede i 1920 fordi den hverken var hev- eller svingbar og derfor utgjorde et betydelig hinder for kanalens båttrafikk. Bruas søndre ende og området nord for Sandgata går i dag under navnet St. Olavs gates allmenning.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 463–464. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Støren, Wilhelm K. (1983). Sted og navn i Trondheim. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 277. ISBN 82-7028-471-8. 


== Eksterne lenker ==
Wikioppføring av «St. Olavs bru» hos Strinda historielag
Rawal

Rawal (urdu:  جھیل راول‬‎) er en kunstig innsjø (demning) i Islamabad hovedstadsterritorium, Pakistan. Innsjøen er 8,8 km2 stor og gir vann til byer i provinsene Rawalpindi og Islamabad. 
Tilløpet i innsjøen kommer fra elven Korang, samt noen mindre tilløp fra Margalla fjellene.
Korang River sammen med noen andre små bekker som kommer fra Margalla Hills har blitt satt til å danne denne kunstige innsjøen som dekker et område på 8,8 km2. Korang River er utløpet strømmen av Rawal Dam. Rawal Lake ligger innenfor en isolert del Av Landsbyen Malpur, Bani Gala og Margalla Hills Nasjonalpark.


== Fiskeri ==
Det finnes 15 fiskearter fra 11 forskjellige slekter i innsjøen.
Flere av de spiselige fiskartene i innsjøen har spormetallnivåer som overstiger anbefalingene til Verdens helseorganisasjon.


== Dyreliv ==
Rewal-innsjøen regnes som viktig for dyrelivet i området, og tiltrekker seg mange ulike dyr. Innsjøen regnes som spesielt viktig for stokkand i området. 
Ellers finner man rødrev, indiaskjelldyr, indisk hulepinnsvin, jungelkatt, gullsjakal, villsvin, og gulhalset mår som bruker innsjøen som vannkilde.  


== Referanser ==
Baghsar

Baghsar (urdu: باغ سر جھیل‎) er en innsjø i Azad Kashmir, Pakistan. Innsjøen ligger 975 meter over havet. Innsjøen er omtrent en halv kilometer lang og har utsikt over Bandala Valley. Innsjøen er et populært turistmål.
I innsjøen er det mange migrerende fuglearter, og det er spesielt mye gjess og ender.


== Referanser ==
The World for Sale

The World for Sale er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av J. Stuart Blackton.


== Handling ==
Historien dreier seg om to rivaliserende byer i det nord-vestlige Canada, som bare er forbundet med en bro.


== Skuespillere ==
Conway Tearle som Max Ingolby
Ann Little som Fleda Druse
W. W. Bitner som Gabriel Druse
Norbert Wicki som Jothro Fawe
Crazy Thunder som Tekewani
E. L. Fernandez som Marchand
Joseph Donohue som Jowett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The World for Sale på Internet Movie Database
The Yellow Dog (1918)

The Yellow Dog er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Colin Campbell.


== Handling ==
I den lille byen Danforth innser Albert Walker at tyske sympatisører, spioner og unnvikere - ved å uttrykke tvil om USAs involvering i første verdenskrig - har en katastrofal effekt på de lokale innbyggernes patriotiske ånd. I forsøk på å dempe disse tendensene organiserer Albert flere andre i Danforth til en klubb, som skal ledes av en ung patriot kalt Nosey White. Gjengene lover å utfordre upatriotiske bemerkninger og handlinger.
Men når Nosey besøker kjæresten sin, Kate Cummings, overhører han faren hennes - Alexander Cummings - i samtale med en gruppe tyske spioner. Nosey oppdager at de fiendtlige agentene planlegger å sette fyr på et skipsverft i den lille byen deres.


== Skuespillere ==
Arthur Hoyt som Albert Walker
Antrim Short som Nosey White
Clara Horton som Kate Cummings
Frank Clark som Alexander Cummings
Will Machin som Karl Schneider
Frank Hayes som Jones
Fred Kelsey som Max Kummich
Fred Starr som Henry Babbitt
Ruby Lafayette som Mrs. Blakely
Ralph Graves som Tom Blakely
Lillian Clark som kjæresten til Tom


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Yellow Dog på Internet Movie Database
Finittelementmetoden

Finittelementmetoden (engelsk Finite Element Method, FEM), den endelige elementmetoden eller bare elementmetoden er en metode der kompliserte systemer deles inn i enklere elementer (deler) med kjente og forståtte egenskaper. Systemet kan så bygges opp igjen ved hjelp av disse elementene for å studere reaksjonene av det hele utfra egenskapene av byggeelementene og hvordan de virker sammen. Metoden brukes mest innen ingeniørvitenskap (spesielt konstruksjonsteknikk) og naturvitenskap, men også innen økonomi. Elementmetoden er brukt i motsetning til infinitesimale metoder, som er en matematisk fiksjon av uendelig små underdelinger som fører til infinitesimalregning med differensialligninger som innebærer uendelig mange elementer som fører til eksakte løsninger. Eksakte løsninger er sjelden mulig, og diskreteringsmetoder (diskret betyr i denne sammenheng «tydelig adskilt»). Disse skal føre til nær eksakte løsninger når antall av diskrete variabler øker.
Metoden, slik den er kjent i dag i ingeniørvitenskap, ble utviklet av ingeniører innen styrkeberegninger, som en generalisering av beregningsmetoder for ramme-type konstruksjoner, såkalt matrisestatikk, til to- og tredimensjonale problemer. Utviklingen av metoden, som er nært knyttet til utviklingen av den digitale datamaskinen, startet på 1950-tallet. Flyindustrien ledet an, men også bygningsstatikken kom tidlig med. Anvendelsene spredte seg til andre ingeniørdisipliner, og etterhvert fattet også matematikerne interesse for metoden. Tidlig på 1970-tallet fikk metoden et solid matematisk fundament.


== Referanser ==
The Yellow Ticket (1918)

The Yellow Ticket er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av William Parke.


== Handling ==
Anna Mirrel, en ung jødisk jente fra tsar-Russland, forsøker å besøke faren sin - som hun tror er syk. Men når hun endelig ankommer St. Petersburg, oppdager hun at faren hennes har blitt myrdet. Hun møter snart en ung journalist, og forteller ham om alle forbrytelsene som russiske myndigheter begår mot innbyggerne deres.
Men både Anna og journalisten får kort tid senere problemer med det hemmelige politiet og politi-sjefen - baron Andrey - etter at journalisten publiserer uttalelsene hennes.


== Skuespillere ==
Fannie Ward som Anna Mirrel
Milton Sills som Julian Rolfe
Warner Oland som Baron Andrey
Armand Kaliz som grev Rostov
J. H. Gilmour som Seaton, en amerikansk konsul
Helene Chadwick som Miss Seaton
Léon Bary som Petrov Paviak
Anna Lehr som Mary Varenka
Dan Mason som Isaac Mirrel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Yellow Ticket på Internet Movie Database 
(en) The Yellow Ticket på AllMovie
You Can’t Believe Everything

You Can't Believe Everything er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Jack Conway.


== Skuespillere ==
Gloria Swanson som Patricia Reynolds
Darrell Foss som Arthur Kirby
Jack Richardson som Hasty Carson
Edward Peil Sr. som Jim Wheeler
George Hernandez som Henry Pettit
Iris Ashton som Amy Powellson
James R. Cope som Club Danforth
Claire McDowell som Grace Dardley
Grover Franke som Ferdinand Thatcher
Kitty Bradbury som Mrs. Powellson
Bliss Chevalier som Mrs. Morton Danforth


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) You Can't Believe Everything på Internet Movie Database 
(en) You Can't Believe Everything på AllMovie
Alexandru Nicolescu

Alexandru Nicolescu (født 8. juli 1852 i Tulgheș i Komitat Csík i Siebenbürgen i Østerrike-Ungarn; død 5. juni 1941 i Blaj i Romania) var rumensk gresk-katolsk erkebiskop av Făgăraș og Alba Iulia.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Alexandru Nicolescu studerte ved Det pavelige universitet Urbaniana i Roma der han promoverte i 1904 til doktor i filosofi og teologi, og ble viet til sølibatspliktig prest. Hans første sjelesørgeriske oppgaver førte han til Nord-Amerika. Deretter ble han professor for moralteologi ved Det erkebiskoppelige teologiske seminar i Blaj og medlem av metropolitankapittelet.
Under første verdenskrig nektet han å undertegne på lojalitetserklæringen til Østerrike-Ungarn, noe som han ble ansett som en forræder for av myndighetene.


=== Biskop av Lugoj ===
Den 25. februar 1922 ble han utnevnt til biskop av Lugoj. Han ble konsekrert den 18. juni 1922 i Trefoldighetskatedralen i Blaj av metropolitanerkebiskopen av Făgăraș og Alba Iulia, Vasile Suciu. Medkonsekratorer var Valeriu Traian Frențiu, biskop av Lugoj, og Iuliu Hossu, biskop av Gherla, Armenopoli, Szamos-Újvár. I katedralen i Lugoj ble han innført i sitt embede den 16. juli 1922.


=== Erkebiskop av Făgăraș og Alba Iulia ===
Den 29. august 1936 ble han utnevt til etterfølger etter Vasile Suciu som erkebiskop og metropolitt av Făgăraș og Alba Iulia.Alexandru Nicolescus allerede svake helse fikk en knekk av utbruddet av andre verdenskrig og Romanias tap av Nordtranssylvania, hendelser som gikk sterkt inn på ham. Den 5. juni 1941 døde erkebiskop Nicolescu. 
Han ble bisatt i krypten i Trefoldighetskatedralen i Blaj.


== Hans episkopalgenealogi er: ==
Erkebiskop Mykhajlo Rohoza (1540-1599) *bispeviet 1589 av (den ortodokse) patriark Jeremias II av Konstantinopel
Erkebiskop Hipacy (Ipatij) Pociej (Potij) (1541-1613) *1593
Erkebiskop Josyf Veliamyn Rutski (1574-1637) *1613
Erkebiskop Anastazy Antoni Seljava (Sielawa), O.S.B.M. (1583-1655) *1624
Erkebiskop Gabriel (Havrylo) Kolenda, O.S.B.M. (1606-1674) *1652
Erkebiskop Kyprian Żochowski (Zhokhovskyj) (1635-1693) *1671
Erkebiskop Lew Ślubičz Załęnski, O.S.B.M. (1648-1708) *1678
Erkebiskop Jurij Havryjil (Jerzy) Vynnyc’kyj (Winnicki), O.S.B.M. (1660-1713) *1700
Erkebiskop Lev (Luka) Kiszka (Kyška), O.S.B.M. (1663-1728) *1711
Biskop György (Hennadiy) Bizánczy (Bizantsiy) (1657-1733) *1716
Biskop Ioan Inocențiu Klein (Micu), O.S.B.M (1692-1768) *1730
Biskop Mihály Emánuel Olsavszky, O.S.B.M. (1697-1767) *1743
Biskop Vasilije Božičković (Bosicskovich), O.S.B.M. (1719-1785) *1759
Biskop Grigore Maior, O.S.B.M. (1714-1785) *1773
Biskop Ioan (Janos) Bob (Babb) (1739-1830) *1784
Biskop Samuel Vulcan (1760-1839) *1807
Biskop Ioan Lemeni (1780-1861) *1833
Biskop Vasile Erdély (1794-1862) *1843
Erkebiskop Alexandru Şterca Şuluţiu de Kerpenyes (1794-1867) *1851
Biskop Iosif Papp-Szilágyi (1813-1873) *1863
Erkebiskop Ioan Vancea (Vancsa) (1820-1892) *1865
Erkebiskop Victor Mihaly de Apşa (1841-1918) *1875
Biskop Demetriu Radu (1861-1920) *1897
Erkebiskop Vasile (Basile) Suciu (1873-1935) *1920
Erkebiskop Alexandru Nicolescu (1882-1941) *1922


== Referanser ==
Svømming under EM i svømmesport 2022 – 50 meter fri menn

50 meter fri menn er en svømmeøvelse som ble arrangert under EM i svømmesport 2022 i Roma, Italia. Øvelsen ble svømt den 16. og 17. august 2022.


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Forsøksheatene startet 16. august klokken 09:00.


=== Semifinaler ===
Semifinalene startet 16. august klokken 18:24.


=== Finale ===
Finalen startet 17. august klokken 18:00.


== Referanser ==