jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nephanes

Nephanes er en slekt av bittesmå biller som hører til familien fjærvinger (Ptiliidae).


== Utseende ==
Knøttsmå (0,5-0,6 millimeter), spinkelt bygde biller. Kroppen er jevnbred og litt flat, fargen vanligvis mørk, ikke særlig blank og fint hårete, tydelig punktert. Antennene er lange, 11-leddete, de tre ytterste leddene litt kraftigere enn resten. Pronotum er litt rundet, så bredt som dekkvingene, som er ganske jevnbrede og dekker (i alle fall nesten) bakkroppen. Føttene er tre-leddete, alle leddene tynne.


== Levevis ==
Fjærvinger finnes ofte i tilknytning til ulike slags råtnende materiale, som løvstrø, kompost og møkk. Andre arter lever knyttet til spesielle sopp-arter. Trolig spiser de fleste artene sopp eller soppsporer. Fjærvingebillene er ofte svært tallrike i løvstrø, men fordi de er så små kreves det spesielle innsamlingsmetoder for å få tak i dem.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Europa og Nord-Amerika, forekommer også på New Zealand (innført?).


== Systematisk inndeling/ norske arter ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien fjærvinger, Ptiliidae Heer, 1843
Underfamilien spissfjærvinger, Acrotrichinae
Stammen Nephanini
Slekten Nephanes Thomson, 1859
Nephanes euphorbiicola Israelson, 1976
Nephanes flaviventris (Motschulsky, 1869)
Nephanes laeviusculus A.Matthews, 1866
Nephanes marchali (Vuillet, 1911)
Nephanes meridionalis A.Matthews, 1872
Nephanes oregonus Hatch, 1957
Nephanes plurijugosus Darby, 2018
Nephanes pubescens A.Matthews, 1884
Nephanes puritanus Casey, 1924
Nephanes rugulodorsus Hatch, 1928
Nephanes titan (Newman, 1834)  - finnes i Norge
Nephanes tristis Johnson, 1988
Nephanes truncatus (Casey, 1885)
Nephanes vicksburgensis Casey, 1924


== Referanser ==


== Kilder ==
Hall, W.E. 1995. Ptiliidae, Featherwing beetles i Tree of life. [1]


== Eksterne lenker ==
Nephanes på GBIF [2]
Artsdatabanken - Nephanes titan [3]
(en) Nephanes i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Nephanes hos Artsdatabanken 
(sv) Nephanes hos Dyntaxa 
(en) Nephanes hos Fauna Europaea 
(en) Nephanes hos NCBI 
(en) Kategori:Nephanes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nephanes – detaljert informasjon på Wikispecies
Colenis

Colenis er en slekt av mycelbiller som særlig finnes knyttet til sopp.


== Utseende ==
Ganske små (1,3-2 millimeter), bredt ovale, rødbrune mycelbiller. Antennene er 11-leddete, de tre ytterste leddene danner en klubbe. Det åttende leddet er ganske lite, det sjuende litt forstørret. Hodet er kort og bredt, rundet. Pronotum er bredt rundet, det er en liten innskjæring mellom pronotum og de rundede dekkvingene, som har tverrstripet mikroskulptur og mangler punktstriper. Beina er middels lange, føttene fem-leddete på forbeina, fire-leddete på mellom- og bakbeina, det ytterste leddet omtrent så langt som de tre innerste til sammen.


== Levevis ==
Artene i underfamilien mycelbiller (Leiodinae) lever av og på sopp. Denne slekten finnes gjerne mellom soppangrepet løvstrø.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Europa, Øst-Asia og i Nord- og Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien mycelbiller (Leiodinae)
Stammen Pseudoliodini
Slekten Colenis Erichson, 1842
Colenis bifida Peck, 1998
Colenis bonnairei Jacquelin du Val, 1859
Colenis crassicornis A.Matthews, 1887
Colenis estriata Champion, 1923
Colenis immunda (Sturm, 1807) - finnes i Norge
Colenis impunctata J.L.LeConte, 1853
Colenis lunaris Hoshina, 1999
Colenis ora Peck, 1998
Colenis phalacroides Champion, 1913
Colenis punctulata A.Matthews, 1887
Colenis saikaidoensis Hoshina, 1999
Colenis stephani Peck, 1998
Colenis ussuriensis Roubal, 1937


== Referanser ==


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of lifeSilfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
Colenis på GBIF [1]
(en) Colenis i Encyclopedia of Life 
(en) Colenis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Colenis hos Artsdatabanken 
(sv) Colenis hos Dyntaxa 
(en) Colenis hos Fauna Europaea 
(en) Colenis hos ITIS 
(en) Colenis hos NCBI 
(en) Kategori:Colenis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Colenis – detaljert informasjon på Wikispecies
Diamesus

Diamesus er en slekt av biller som tilhører familien åtselbiller (Silphidae).


== Utseende ==
Nokså store, avlange, matt gråsvarte åtselbiller. Slekten ligner sterkt på den nordlige slekten Necrodes. Antennene er forholdsvis slanke uten noen påfallende klubbe, det ytterste leddet gjerne gult. Pronotum er rundet, dekkvingene er flate med opphøyde lengderibber, litt avkortet bak. Bakbeina har tykke lår og krumme legger.


== Levevis ==
Disse billene lever på åtsler av fugler og pattedyr, også slike som har ligget ganske lenge. De er gode flygere og man kan ofte møte dem flygende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia og Oseania, fra India i vest til Queensland i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller (Coleoptera)
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller (Staphylinoidea)
Familien åtselbiller (Silphidae)
Underfamilien åtselbiller (Silphinae)
Slekten Diamesus Hope, 1840
Diamesus bimaculatus Portevin, 1914
Diamesus osculans (Vigors, 1825)


== Kilder ==
Tree of Life
Diamesus på GBIF [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Diamesus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Diamesus hos NCBI 
(en) Kategori:Diamesus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Diamesus – detaljert informasjon på Wikispecies
Linosomus

Linosomus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Ganske små (kroppslengde 3-5,5 millimeter), lange og slanke, kortbeinte, blanke kortvinger. Kroppen er sparsomt hårete, svart med brunlige dekkvinger og mer eller mindre rødlige antenner og bein. De ligner særlig på slekten Xantholinus, men kan skilles fra disse på at hodet har fire lengdefurer i den fremre delen, og på at maksillarpalpenes ytterste ledd er fint og krumt. Hodet er forholdsvis stort og flatt, tydelig lengre enn bredt, svart, svært blankt og grovt punktert, med markerte, omtrent rettvinklede bakhjørner og tydelig "hals". Pronotum er rektangulært, tydelig lengre enn bredt, også svært blankt, med to buede rekker av grove punktgroper. Dekkvingene har avrundede "skuldre", er til sammen litt bredere enn pronotum med rette, parallelle ytterkanter. Innerkantene, som danner sømmen i midten, er litt buede, men ikke så tydelig som hos Xantholinus-artene.


== Levevis ==
Som den slanke, kortbeinte kroppsformen kunne tyde på, er Linosomus-artene gravende og tilbringer mye av tiden under jorda. De kan også finnes under steiner. Som vanlig for kortvinger er de rovdyr som lever av ulike slags smådyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia og Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
Stammen Xantholinini
Slekten Linosomus Kraatz, 1857
Linosomus bifurcatus Bordoni, 2016
Linosomus brincki (Scheerpeltz, 1974)
Linosomus endrodyi Bordoni, 2016
Linosomus fumipennis (Casey, 1906)
Linosomus grossulus (Casey, 1906)
Linosomus hottentottus (Sachse, 1852)
Linosomus mhlanlanensis Bordoni, 2016
Linosomus septentrionalis Bordoni, 2016
Linosomus socius (Fauvel, 1877)
Linosomus tenuicornis (Nordmann, 1837)


== Eksterne lenker ==
Linosomus på GBIF [1]
Atlas of Living Australia - Linosomus [2]
(en) Linosomus i Global Biodiversity Information Facility 
Linosomus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ophthalmocyclus

Ophthalmocyclus er en slekt av biller som hører til familien vannkjær (Hydrophilidae).


== Utseende ==
En liten (ca. 4 millimeter), oval, svart vannkjær med bleke bein. Oversiden er fint og spredt punktert, ganske blank. Oversiden er fint og jevnt punktert og ganske blank. Hodet er rundet med nokså store, litt nyreformede fasettøyne, antennene er korte, åtte-leddede, det første leddet ganske langt, den andre tykt spoleformet, ledd tre og fire ganske små, de fire ytterste leddene danner en løs klubbe. Maksillarpalpene er omtrent så lange som antennene. Pronotum er rundet, mye bredere enn langt, innbuktet foran. Det er en liten innsnevring mellom pronotum og de jevnbrede dekkvingene, som har spredte, gulaktige hår.


== Levevis ==
Arten ble funnet på våte blokker i en kunstig brønn av betong, overflaten var dekket med slimete alger.


== Utbredelse ==
Slekten er beskrevet fra det sørlige India (Tamil Nadu).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien vannkjær, Hydrophiloidea
Familien vannkjær, Hydrophilidae
Underfamilien vannkjær, Hydrophilinae
Stamme Laccobiini Houlbert, 1922
Slekten Ophthalmocyclus Komarek, 2003Ophthalmocyclus mozzoldii Komarek, 2003


== Referanser ==


== Kilder ==
Hansen, M. 1987. The Hydrophiloidea (Coleoptera) of Fennoscandia and Denmark. Fauna Entomologica Scandinavica 18. E.J. Brill/Scandinavian Science Press Ltd.
Oocyclus på GBIF [2]


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Timalfamilien

Timalfamilien (Timaliidae) inngår i den tallrike overfamilien Sylvioidea. Artene som inngår ble tidligere regnet til den utvidede timalfamilien, men den ble brutt opp i fem familier med bakgrunn i ny forskning. Den «nye» timalfamilien omhandler fugler som lever i Asia og teller mer enn 50 arter fordelt i 10 slekter.


== Biologi ==
Timaler er skogsfugler og habitatet spenner fra tørr skog til fuktig regnskog, og flere arter er bambusspesialister. Den nylig begrensede timalfamilien inkluderer bare at begrenset antall fugler, fra det som en gang var en mye mer inkluderende timalfamilie. Disse «tretimalene» opptar alle lag i de asiatiske skogene, mens bare noen få arter bruker særlig tid på bakken. Fjærdraktene domineres av svart og grått eller rikt brunt, og de fleste artene har liberale mønstre med flekker og striper. Mange arter er ganske sosiale, mens ganske mange av de resterende artene ser ut til å være monogame fugler som forsvarer enkle alt-i-ett territorier. Kjønnene er stort sett like.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norske navn på verdens fugler og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Eventuelle navn i parentes er ikke offisielle, men kun midlertidige beskrivelser.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida
Sylvioidea
Timaliidae, timalfamilien, 10 slekter, 54 arter
Timalia, monotypisk
Dumetia, 2 arter
Mixornis, 4 arter
Macronus, 2 arter
Cyanoderma, 7 arter
Spelaeornis, 8 arter
Melanocichla, 2 arter
Pomatorhinus, 9 arter
Erythrogenys, 6 arter
Stachyris, 13 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) timalfamilien i Encyclopedia of Life 
(en) timalfamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) timalfamilien hos Artsdatabanken 
(sv) timalfamilien hos Dyntaxa 
(en) timalfamilien hos ITIS 
(en) timalfamilien hos NCBI 
(en) Kategori:Timaliidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Timaliidae – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Timaliidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Pleuroleptus

Pleuroleptus er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
En liten, mørkt rødbrun stumpbille. Oversiden er kraftig punktert.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørlige Europa, fra Portugal i vest til Tyrkia og Kypros i øst, nord til det nordlige Frankrike.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien småstumpbiller, Abraeinae MacLeay, 1819 – 500 arter, stort sett ganske små.
Slekten Pleuroleptus G. Müller, 1937
Pleuroleptus rothi (Rosenhauer, 1856)


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
Pleuroleptus på GBIF [1]
Bilde av arten
(en) Pleuroleptus i Encyclopedia of Life 
(en) Pleuroleptus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pleuroleptus hos ITIS
Timaler

Timaler har flere betydninger.

Marktimalfamilien, en gruppe fugler som også kalles timaler
Timalfamilien, en gruppe fugler som også kalles både timaler og tretimaler
Hydraenida

Hydraenida er en slekt av palpebiller som lever i og ved ferskvann og brakkvann. De er små biller som kan kjennes på at maksillarpalpene (munnfølerne) er svært lange. De ligner på visse arter i gruppen vannkjær (Hydrophiloidea)  men er trolig ikke nært beslektet med disse. Det er funnet 14 arter i Norge.


== Utseende ==
Små (ca. 2 mm), avlange, svarte palpebiller, brystskjoldet og dekkvingene enten tydelig skilt ved en innskjæring. Antennene er litt lengre enn palpene. Hodet er stort og trapesformet med nokså små fasettøyne. Pornotum og dekkvinger er rundede. Artene ligner hverandre sterkt og er vanskelige å skille på ytre utseende.


== Levevis ==
Palpebillene lever i eller ved vann.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika (Chile).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea (litt usikker plassering)
Familien palpebiller, Hydraenidae
Underfamilien Bekkepalpebiler, Hydraeninae
Stammen Hydraenidini
Slekten Hydraenida Germain, 1901
Hydraenida franzi Jäch, 1998
Hydraenida guerreroi Ribera, 2000
Hydraenida ocellata Germain, 1901
Hydraenida robusta Perkins, 1980
Hydraenida sanctijacobi Jäch, 1998


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hydraenida på GBIF [1]
(en) Hydraenida i Encyclopedia of Life 
(en) Hydraenida i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hydraenida hos ITIS 
(en) Hydraenida hos NCBI 
Hydraenida – detaljert informasjon på Wikispecies
Combined Force Space Component Command

Combined Force Space Component Command (CFSCC) er en USA-ledet multi­nasjonal militær organisasjon undergitt U.S. Space Command, med ansvar for å utøve taktisk kontroll over militære romstyrker. CFSCC ble opprettet 29. august 2019 og har standkvarter på Vandenberg Space Force Base i California.CFSCC leverer kapasiteter innen elektronisk krigføring; satellittkommunikasjon; missilvarsler; deteksjon av nukleær­detonasjoner; posisjon, navigasjon og tid (PNT); og etterretning, overvåkning og oppklaring.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Combined Force Space Component Command – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Astatopteryx

Astatopteryx er en slekt av bittesmå biller som hører til familien fjærvinger (Ptiliidae).


== Utseende ==
En ganske liten (1-1,1 millimeter), bred og nokså flat, dråpeformet, blankt brunlig fjærvinge. Pronotum er betydelig bredere enn dekkvingene og har tilbaketrukne bakhjørner. Oversiden er fint hårete. Antennene er nokså tynne.


== Levevis ==
Denen arten lever i tuene til stokkmaur (Camponotus).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Europa.


== Systematisk inndeling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien fjærvinger, Ptiliidae Heer, 1843
Underfamilien fjærvinger, Ptiliinae
Stammen Ptinellini
Slekten Astatopteryx Perris, 1862
Astatopteryx laticollis Perris, 1862


== Referanser ==


== Kilder ==
Hall, W.E. 1995. Ptiliidae, Featherwing beetles i Tree of life. [1]


== Eksterne lenker ==
Pteryx på GBIF [2]
Nettside om arten
(en) Astatopteryx i Encyclopedia of Life 
(en) Astatopteryx i Global Biodiversity Information Facility 
Astatopteryx – detaljert informasjon på Wikispecies
Format Oslo

Format er et visningssted for samtidskunsthåndverk i Norge, som ble stiftet i 1991. Galleriet er eid av fagorganisasjonen Norske Kunsthåndverkere.


== Historie ==
Format Oslo ble opprettet av Norske Kunsthåndverkere i 1991 for å presentere norsk kunsthåndverk til et bredere publikum og å heve kunsthåndverkets posisjon. «Ambisjonene var et visnings- og salgssted der norsk kunsthåndverk kunne presenteres for et nytt og større publikum». Det skulle skje gjennom profesjonalisering av drift og synligere formidling gjennom utstillinger og kommisjonssalg.I 1997 ble det etablert en avdeling av Format-konseptet i Bergen, organisert under Oslo-ledelsen. I 2012 ble Bergensgalleriet skilt ut som et eget selskap – Format Bergen skiftet navn til KRAFT og fikk større frihet til å finne sitt eget format.Format Oslo lå først på Vestbanen, flyttet senere til Munkedamsveien og etterpå til Rådhusgata, der det fortsatt ligger.
Daglig leder fra 2005 til 2010 var Karianne Sand. Siden 2011 er det Irija Øwre.I 2021 feirer Format 30-årsjubileum.


== Utstillinger ==
Format Oslo er et visnings- og salgssted som viser kunsthåndverk og materialbasert kunst. Målet er å styrke norske samtidskunsthåndverk både nasjonalt og internasjonalt.
Galleriet samarbeider med både yngre og etablerte kunsthåndverkere for å vise frem de forskjellige tendenser i feltet. De aller fleste utstillinger ved Format Oslo er solo- og duoutstillinger.Ambisjonene er å utfordre etablerte normer i samtidskunsthåndverk og materialbasert kunst med å vise et bredt utvalg av kunstneriske praksiser.


== Prosjektrom ==
Prosjektrommet ble opprettet i 2017. Det ble tegnet av arkitekturfirma Kael Studio. Det er et tidligere kontorrom i Format sine lokaler i Rådhusgata som ble bygget om til et nytt visningsrom for fokusutstillinger, formidlingsarrangement og kommisjonssalg.Det er et mer fleksibelt visningsrom hvor Format kan vise prosjekter med kort planlegging. Yngre og nyetablerte kunstnere prøver seg i prosjektrommet, som et første steg mot en soloutstilling. Erfarne kunstnere får mulighet å vise prosjekter i utvikling på veien mot en større utstilling i en offentlig institusjon.


== Messer ==
Galleriet deltar i internasjonale messer som Design Miami / Basel, NOMAD, Chart Design, Collect og SOFA.


== Kunstnere ==
Blant annet samarbeider galleriet med kunstnere:

May Benten Aronsen
Millie Behrens
Heidi Bjørgan
Liv Blåvarp
Kari Dyrdal
Ingjerd Hanevold
Sidsel Hanum
Elin Hedberg
Elisa Helland-Hansen
Kari Håkonsen
Katrine Køster Holst
Sofia Karyofilis
Karen Klim
Vidar Koksvik
Elisabeth von Krogh
Torbjørn Kvasbø
Edith Lundebrekke
Nina Malterud
Nils Martin
Konrad Mehus
Kari Mølstad
Irene Nordli
Inger Johanne Rasmussen
Stian Korntved Ruud
John Skognes
Caroline Slotte
Leif Stangebye-Nielsen
Marit Tingleff
Trine Mauritz
Åse Marit Torbjørnsrud
Beth Wyller
Reinhold Ziegler
Ingrid Aarset


== Referanser ==


== Se også ==
Norske Kunsthåndverkere
KRAFT Bergen


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Cyrtusa

Cyrtusa  er en slekt av mycelbiller som særlig finnes knyttet til underjordiske sopp.


== Utseende ==
Ganske små (1,4–2 mm), bredt ovale og hvelvede, blanke, mer eller mindre mørkrødlige mycelbiller. Gruppen kjennes lettest på antennene, som er ganske lange og 11-leddete. De fem ytterste leddene danner en avlang klubbe, men det åttende leddet er mye mindre enn de andre og er vanligvis forkortet til en liten skive. Artene er glatte og blanke, dekkvingene har kraftige punkstriper. Hodet er kraftig innskåret bak fasettøynene, med en smal hals, men dette kan være vanskelig å se da billene gjerne trekker hodet inn under brystskjoldet. Beina er kraftige og tilpasset graving, leggene på bakbeina er krumme, særlig hos hannene.


== Levevis ==
Artene i underfamilien mycelbiller (Leiodinae) lever av og på sopp. Denne slekten har blitt funnet på sopp under nedfalne blader.


== Utbredelse ==
Slekten har en holarktisk utbredelse.


== Systematisk inndeling ==
Artene i slekten Liocyrtusa blir noen ganger også plassert her.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien mycelbiller (Leiodinae)
Stammen Leiodini
Slekten Cyrtusa Erichson, 1842
Cyrtusa andreasi Angelini & Švec, 2000
Cyrtusa antennaria Daffner, 1989
Cyrtusa arcum Peck & Stephan, 1996
Cyrtusa brasiliensis Portevin, 1942
Cyrtusa caucasica Iablokov-Khnzorian, 1964
Cyrtusa gracilis Daffner, 1982
Cyrtusa grossepunctata Daffner, 1989
Cyrtusa grouvellei Portevin, 1942
Cyrtusa meghalayana Daffner, 1985
Cyrtusa ruficlavis Perkovsky, 1995
Cyrtusa sarasvati Hoshina, 1998
Cyrtusa stewarti Daffner, 1989
Cyrtusa subtestacea (Gyllenhal, 1813)


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of life
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
Cyrtusa på GBIF [1]
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [2]
(en) Cyrtusa i Encyclopedia of Life 
(en) Cyrtusa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Cyrtusa hos Artsdatabanken 
(sv) Cyrtusa hos Dyntaxa 
(en) Cyrtusa hos Fauna Europaea 
(en) Cyrtusa hos ITIS 
(en) Kategori:Cyrtusa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cyrtusa – detaljert informasjon på Wikispecies
Oxelytrum

Oxelytrum er en slekt av biller som tilhører familien åtselbiller (Silphidae).


== Utseende ==
Nokså store, brede, mørke åtselbiller, pronotum er ofte rødlig langs ytterkantene. Antennene er forholdsvis slanke uten noen påfallende klubbe, de ytterste leddene gjerne røde. Pronotum er stort og bredt rundet, dekkvingene er flate med opphøyde lengderibber, litt avkortet bak.


== Levevis ==
Disse billene lever på åtsler av fugler og pattedyr, også slike som har ligget ganske lenge. De er gode flygere og man kan ofte møte dem flygende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller (Coleoptera)
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller (Staphylinoidea)
Familien åtselbiller (Silphidae)
Underfamilien åtselbiller (Silphinae)
Slekten Oxelytrum Gistl, 1848
Oxelytrum anticola (Guerin-Meneville, 1855)
Oxelytrum apicale (Brullé, 1836)
Oxelytrum biguttatum (Philippi, 1859)
Oxelytrum cayennense (Sturm, 1826)
Oxelytrum discicolle (Brullé, 1836)
Oxelytrum emarginatum (Portevin, 1920)
Oxelytrum erythrurum (Blanchard, 1849)
Oxelytrum lineatocolle (Laportede Castelnau, 1840)
Oxelytrum nairoi Amat-García & Valcárcel, 2014
Oxelytrum selknan Oliva, 2012


== Kilder ==
Tree of Life
Oxelytrum på GBIF [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Oxelytrum i Encyclopedia of Life 
(en) Oxelytrum i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Oxelytrum hos ITIS 
(en) Oxelytrum hos NCBI 
(en) Kategori:Oxelytrum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oxelytrum – detaljert informasjon på Wikispecies