jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Parosus

Parosus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien tannkortvinger (Oxytelinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små, avlange, blanke, gulbrunlige kortvinger. Kroppen er litt flattrykt, fint punktert. Hodet er stort, gjerne bredere enn pronotum og har litt utstående fasettøyne. Pronotum har buede sider. Dekkvingene er middels lange.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien tannkortvinger Oxytelinae Fleming, 1821
Gruppe Thinobiini J.Sahlberg, 1876
Slekten Parosus Sharp, 1887
Parosus amayae López-García & Marín-Gómez, 2018
Parosus antillarum Wendeler, 1928
Parosus bicoloratus Makranczy, 2014
Parosus brasilianus Makranczy, 2014
Parosus campbelli Makranczy, 2014
Parosus colombiensis Makranczy, 2014
Parosus gigantulus Makranczy, 2014
Parosus hermani Makranczy, 2014
Parosus hilaris Sharp, 1887
Parosus longicornis Makranczy, 2014
Parosus longipennis Makranczy, 2014
Parosus major Makranczy, 2014
Parosus minutus Makranczy, 2014
Parosus newtoni Makranczy, 2014
Parosus portobelo Makranczy, 2014
Parosus rossii Makranczy, 2014
Parosus simplex Makranczy, 2014
Parosus skalitzkyi Bernhauer, 1905
Parosus taliaferroae Makranczy, 2014
Parosus thayerae Makranczy, 2014
Parosus unicoloratus Makranczy, 2014


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Parosus i Global Biodiversity Information Facility 
Parosus – detaljert informasjon på Wikispecies
Santa Maria delle Grazie alle Fornaci

Santa Maria delle Grazie alle Fornaci er en kirke og diakonia i Roma, dedisert til Jomfru Maria og særlig til hennes rolle som Vår Fru av Nåden. Kirken ligger ved Piazza di Santa Maria alle Fornaci i Quartiere Aurelio og tilhører menigheten Santa Maria delle Grazie alle Fornaci; menighetsopprettelsen fant sted den 15. juni 1828 ved dekret fra kardinalvikar Giacinto Placido Zurla.
Tilnavnet Fornaci henspiller på de teglovner, (italiensk: fornaci di mattoni) som tidligere fantes i området.Kirken forestås av trinitarierordenen.


== Historie ==
Den opprinnelige kirke på dette sted ble oppført på 1400-tallet, men den ble helt ombygd i 1694; fasaden ble tegnet av Filippo Raguzzini og oppføret omkring år 1727. Kampanilen er imidlertid fra år 1950.
Altermaleriet viser ikonet Madonna delle Grazie, utført av den flamske kunstneren Gilles Hallet (1620–1694); ikonet ble kronet i 1956. Interiøret har også arbeider av Onofrio Avellino, Pietro de' Pietri, Giuseppe Chiari, Pietro Bianchi og Marco Benefial.


== Diakonia ==
Kirken ble stiftet som diakonia med navnet Santa Maria delle Grazie alle Fornaci fuori Porta Cavalleggeri av pave Johannes Paul II i 1985.
KardinaldiakonerDuraisamy Simon Lourdusamy: 1985–1996; titulus pro hac vice: 1996–2014
Mario Zenari: 2016–


== Bilder ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Roma (italienska). Milano: Touring Club Italiano. 2002. s. 879. ISBN 88-365-2541-5. 
Guide de la Rome baroque: églises, palais, fontaines (franska). Paris: Éditions Hazan. 1992. s. 127–128. ISBN 2-85025-265-4. 
Guida insolita ai misteri, ai segreti, alle leggende e alle curiosità delle Chiese di Roma (italienska). Roma: Newton & Compton. 2000. s. 215–216. ISBN 88-8289-419-3. 


== Eksterne lenker ==
«Santa Maria delle Grazie alle Fornaci» (italienska). info.roma.it. Arkivert fra originalen 7. september 2021. Besøkt 7. september 2021. 
(en) Santa Maria delle Grazie alle Fornaci (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Giuseppe Romele

Giuseppe Romele (født 12. februar 1992) er en italiensk funksjonshemmet langrennsløper. Han konkurrerer i klassen for sittende utøvere og har klassifiseringen LW11.


== Bakgrunn ==
Romele er født med bilateral femoral hypoplasi, altså underutvikling av begge lårbeina. Han drev tidligere med svømming, men byttet til langrenn etter at ikke ble tatt ut til Paralympiske sommerleker 2016 Han har også drevet med rullestolmaraton, og har deltatt i Berlin maraton to ganger.


== Idrettskarriere ==
Han deltok i Verdenscupen i paralangrenn 2018/19, der han endte på ellevteplass i klassen for sittende utøvere. Han kom på 12.-plass i Verdenscupen i paralangrenn 2019/20, og han kom på andreplass i Verdenscupen i paralangrenn 2020/21.Han deltar i Para-VM i snøsport 2022, og fikk der sølv på åpningsdistansen, som var 10 km. Ivan Golubkov vant denne distansen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giuseppe Romele – Paralympic.org
Sengekappe

En sengekappe, sengeskjørt eller kappelaken er et dekorativt sengetilbehør som henger over sengen for å dekke sengerammen og sengebenene. Den kan plasseres mellom over- og undermadrassen.
I moderne tid brukes sengekappen stort sett for utseendets skyld eller for å skjule gjenstander lagret under sengen. Historisk har sengekapper også blitt brukt for å blokkere kald trekk som kunne kjøle sengens underside, samt for å hindre støv fra å samle seg under sengen.


== Se også ==
Skuffseng
Mount Sunflower

Mount Sunflower er det høyeste punkt i den amerikanske delstaten Kansas. Punktet ligger 1 231 moh. og ligger i Wallace County nær grensen til Colorado.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mount Sunflower, Kansas. peakbagger.com
Alireza Jafari

Alireza Jafari (persisk: علیرضا جعفری , født 25. april 1994 i Teheran) er en iransk skuespiller. Han startet sin karriere som barn i en alder av fem.
Hans onkel Amir Jafari er en av stjernene i iransk kino. Så langt har han spilt i mange filmer og serier som Hasht Behesht, Shahgoosh og Siavash.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alireza Jafari på Internet Movie Database 
(en) Alireza Jafari hos The Movie Database 
(en) Alireza Jafari – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tinnåbrua

Tinnåbrua er en spennbetongbro på E134 i Notodden kommune i Vestfold og Telemark. Brua krysser elva Tinne, er 102 meter lang og lengste spenn er 31 meter.Rett ved siden av ligger den eldre brua på Heddalsvegen.


== Se også ==
Tinnåbrua (gamle)
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==
Tinnåbrua (gamle)

Gamle Tinnåbrua er en stålfagverksbro på Heddalsvegen i Notodden kommune i Vestfold og Telemark. Brua krysser elva Tinne, er 85 meter lang og lengste spenn er 33 meter.Rett ved siden av ligger den nyere brua på Europavei 134.


== Se også ==
Tinnåbrua
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==
Cretochirus

Cretochirus er en utdødd slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae) som levde i kritt-tiden.


== Utseende ==
En middelsstor, langstrakt, mørk kortvinge. Hodet er rundet med små, skarpt utstående (kjegleformede) fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet, stort og bredt, det klart bredeste kroppsavsnittet. Det er en markert "stilk" mellom pronotum og dekkvingene, som er rundede. Bakkroppen er ganske slank, sylindrisk. Forbeina er kraftige, de to bakerste parene spinklere.


== Levevis ==
I alle fall noen nålevende arter i Leptochirini lever under barken på døde trær.


== Utbredelse i tid og rom ==
Arten er beskrevet fra rav fra Myanmar. Dette stammer fra kritt-tiden, ca. 99 millioner år før nåtid.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Osoriinae' Erichson, 1839
Stammen Leptochirini Sharp, 1887 – ikke i Europa
Slekten †Cretochirus Yamamoto, 2019†Cretochirus newtoni Yamamoto, 2019


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cretochirus i Global Biodiversity Information Facility 
Cretochirus – detaljert informasjon på Wikispecies
Bothrys

Bothrys er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
En liten (ca. 2,5 millimeter), slank, blank, rødbrun kortvinge. Hodet er avrundet firkantet med middelsstore, litt utstående fasettøyne. Antennene er kraftige, de fleste leddene bredere enn lange, omtrent så lange som hode + pronotum. Pronotum er rektangulært, litt bredere enn langt, dekkvingene er jevnbrede, noe lengre enn pronotum. Bakkroppen er nesten sylindrisk, litt utvidet bakover.


== Levevis ==
Artene har et underjordisk levesett.


== Utbredelse ==
Gruppen forekommer i Sørøst-Asia (Assam, Myanmar, Sumatra).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Osoriinae Erichson, 1839
Stammen Osoriini Erichson, 1839
Slekten Bothrys Fauvel, 1895Bothrys personatus Fauvel, 1895


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bothrys i Global Biodiversity Information Facility 
Bothrys personatus – detaljert informasjon på Wikispecies
Aneucamptus

Aneucamptus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (2-5 millimeter), langstrakte, jevnbrede kortvinger, som oftest mørkt brunlig fargede. Et god kjennetegn er at bakkroppen ikke har markerte sidekanter. Hodet er forholdsvis stort og bredt med nokså små fasettøyne. Pronotum og dekkvinger har opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
I alle fall noen arter lever under barken på døde trær.
Andre lever på sandete elvebredder, i død ved eller i løvstrø. Noen holder til i trekroner, og en del ser ut til å være knyttet til maur og termitter.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i Mellom- og det nordlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Osoriinae Erichson, 1839
Stammen Thoracophorini Reitter, 1909
Understammen Thoracophorina Reitter, 1909
Slekten Aneucamptus Sharp, 1887
Aneucamptus crassus (Sharp, 1876)
Aneucamptus excisicollis (Motschulsky, 1860)
Aneucamptus geroi Irmler, 2001


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aneucamptus i Global Biodiversity Information Facility 
Aneucamptus – detaljert informasjon på Wikispecies
Parasiagonum

Parasiagonum er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Smale, flate, jevnbrede kortvinger, hodet er stort og bredt. Antennene er lange og tynne, omtrent så lange som kroppen. Kjevene (mandiblene) stikker fram foran hodet. Pronotum er bredest nær forkanten, med rundede sider. Dekkvingene er jevnbrede, bakkroppen smal.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på New Zealand (Nordøya).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Piestinae Erichson, 1839
Slekten Parasiagonium Steel, 1950
Parasiagonum hudsoni (Cameron, 1927)


== Eksterne lenker ==
(en) Parasiagonum i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Parasiagonum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Parasiagonum – detaljert informasjon på Wikispecies
Aksel Stavheim

Aksel Stavheim (født 30. september 1995) er en norsk styrkeløfter fra Sjøholt i Møre og Romsdal som representerer Sjøholt atletklubb.
Stavheim begynte sin styrkeløftkarriere i desember 2010. I 2011 debuterte han på sitt første norgesmesterskap i benkpress med sølv, senere samme år debuterte han i NM i styrkeløft der han ble norgesmester i 93 kg klassen for ungdom. Under NM i styrkeløft 2012 tok han sin første norgesrekord i i markløft på 230,5kg og ble regjerende norgesmester også dette året i 93 kg klassen ungdom. Stavheim har deltatt på 47 stevner i perioden 2010-2021. Han har 8 gull, 5 sølv og 4 bronse ifra NM i styrkeløft og NM i benkpress. I 2017 ble han nordisk mester i benkpress utstyrsfritt i klassen 93 kg junior. 


== Norgesmesterskap plasseringer ==
2. plass. NM benkpress 2011 Ungdom, Junior, Veteran. Arrangør Oslo SK.  Dato 26.03.2011
1. plass NM styrkeløft 2011 Ungdom, Junior, Veteran. Arrangør  Sandnes AK. Dato 18.11.2011.
1. plass NM benkpress 2012 Ungdom, Junior, Veteran. Arrangør Fræna AK. Dato 24.03.2012.
1.  plass NM styrkeløft 2012 Ungdom, Junior, Veteran. Arrangør Sande KK. Dato 16.11.2012.
9. plass NM styrkeløft 2014. Arrangør Oslo SK, Askim SK og Brumunddal AK. Dato 29.05.2014.
3. plass NM benkpress 2015. Arrangør Brumunddal AK. Dato 21.03.2015.
4. plass NM styrkeløft 2015. Arrangør Styrkeløftregionen Sør Vest. Dato 19.11.2015.
2. plass NM benkpress 2016. Arrangør Ganndal AK. Dato 12.03.2016.
8. plass NM styrkeløft 2016. Arrangør Melhus IL. Dato 25.05.2016.
3. plass NM styrkeløft 2016 Ungdom, Junior, Veteran. Arrangør Odin SK. Dato 18.11.2016.
1. plass NM benkpress utstyrsfritt 2016. Arrangør Styrkeløftregion Vest. Dato 03.12.2016.
2. plass  NM benkpress 2017. Arrangør IL Kraftsport. Dato 25.03.2017.
6. plass NM styrkeløft 2017. Arrangør KK-67. Dato 02.06.2017.
1. plass NM styrkeløft 2017 Ungdom, Junior, Veteran. Arrangør Oslo SK. Dato 25.11.2017.
2. plass NM benkpress utstyrsfritt 2017. Arrangør Lenja AK. Dato 09.12.2017.
1. plass NM benkpress 2018. Arrangør Christiania AK. Dato 24.03.2018.
3. plass NM styrkeløft 2018 utstyrsfritt Junior, Veteran. Arrangør Askim SK. Dato 26.04.2018.
1.plass NM styrkeløft 2018 Ungdom, Junior, Veteran. Arrangør Askim SK. Dato 24.11.2018.
1. plass NM benkpress utstyrsfritt 2018. Arrangør Bjørgvin SK. Dato 01.12.2018.
2. plass NM styrkeløft 2021. Arrangør Askim SK. Dato 26.06.2021.
3. plass NM benkpress utstyrsfritt 2021. Arrangør Drammen SL. Dato 27.11.2021.


== Tidligere norgesrekorder ==
Markløft, Ungdom 93kg med 230,5kg 18.11.2012
Markløft, Ungdom 93kg med 232,5kg 09.02.2013
Markløft, Ungdom 93kg med 233kg 08.06.2013
Knebøy, Ungdom 93kg med 237,5kg 09.02.2013
Knebøy, Ungdom 93kg med 245kg 09.02.2013
Sammenlagt, Ungdom 93kg med 643kg 08.06.2013
Knebøy, Ungdom 105kg med 257,5kg 07.09.2013
Knebøy, Ungdom 105kg med 265kg 07.09.2013


== Referanser ==
Kiwiaesthetus

Kiwiaesthetus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De er ganske små og spinkle biller som lever på fuktige steder.


== Utseende ==
Små, spinkle biller, gjerne rundt 2 millimeter lange. Hodet er stort og flatt, fasettøynene er ganske små, runde og sitter nær bakkanten av hodet. Antennene har en tydelig kølle, kjevne (mandiblene) er slanke og sigdformede. Brystskjoldet (pronotum) er ganske lite, gjerne med en lengdefure i midten. Dekkvingene er ganske korte, og beina er korte og spinkle.


== Levevis ==
Billene kan finnes på bakken på litt fuktige steder i skog.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller (Coleoptera)
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller (Staphylinoidea)
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien sumpkortvinger (Euaesthetinae)
Stammen Austroesthetini Cameron, 1944
Slekten Kiwiaesthetus Puthz, 2008 - 7 arter, New Zealand
Kiwiaesthetus biimpressus Puthz, 2008
Kiwiaesthetus carltoni Puthz, 2008
Kiwiaesthetus kieneri Puthz, 2008
Kiwiaesthetus kuscheli Puthz, 2008
Kiwiaesthetus lescheni Puthz, 2008
Kiwiaesthetus ramsayi Puthz, 2008
Kiwiaesthetus whitehorni (Broun, 1912)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kiwiaesthetus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Kiwiaesthetus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Kiwiaesthetus – detaljert informasjon på Wikispecies
Schatzmayrina

Schatzmayrina er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De er ganske små og spinkle biller som lever på fuktige steder.


== Utseende ==
Små, spinkle biller, gjerne rundt 2 millimeter lange. Hodet er stort og flatt, fasettøynene er ganske små, runde og sitter nær bakkanten av hodet. Antennene har en tydelig kølle. Brystskjoldet (pronotum) er ganske lite, gjerne med en lengdefure i midten. Dekkvingene er ganske korte, og beina er korte og spinkle.


== Levevis ==
Billene kan finnes på bakken på litt fuktige steder i skog.


== Utbredelse ==
To av artene lever i Afrika, den tredje i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller (Coleoptera)
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller (Staphylinoidea)
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien sumpkortvinger (Euaesthetinae)
Stammen Euaesthetini Thomson, 1859
Slekten Schatzmayrina Koch, 1934
Schatzmayrina boops Puthz, 1989
Schatzmayrina brasiliana Puthz, 2007
Schatzmayrina oxyclypea C.Koch, 1934


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Schatzmayrina i Global Biodiversity Information Facility 
Schatzmayrina – detaljert informasjon på Wikispecies
Trelim

Trelim er en type lim som brukes til å binde sammen stykker av treprodukter. Mange ulike stoffer har oppigjennom blitt brukt som trelim. Tidligere var animalsk lim (fra skinn) mye brukt, eller eventuelt lim basert på kasein (finnes i frisk melk), men nå brukes vanligvis lim basert på polyvinylacetat (PVAc), som også kalles hvitt trelim eller snekkerlim. Polyuretan (PU) brukes også til en viss grad, men er ikke en ren «trelim» og har den egenskapen at det også kan limes til andre materialer som for eksempel metall.


== Fuktbestandighet ==
Trelim kan deles inn i fire klasser etter fuktbestandihet eller vannfasthet:
D1: For innendørs bruk i tørre rom under 50 Celsius.
D2: For innendørs bruk med høy luftfuktighet og litt svingende temperaturer.
D3: For innendørs bruk med høy luftfuktighet og og hyppig påvirkning av vann, for eksempel kjøkkenbenk eller inventar i våtrom.
D4: For innendørs bruk med hyppig påvirkning av vann, samt utendørs, men kun dersom limet er beskyttet med en overflatebehandling (for eksempel maling).


== Referanser ==
Stiliderus

Stiliderus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). De er ganske små, slanke, kortbeinte kortvinger som i stor grad lever nede i bakken. Slekten kan blant annet kjennes igjen på at hodet er påfallende stort.


== Utseende ==
Ganske små, slanke, mørkt fargede kortvinger. Kroppen er kraftig punktert og fint hårete. Hodet er omtrent kvadratisk, påfallende stort med små fasettøyne. Det er festet til kroppen med en ganske smal "hals". Pronotum er ovalt, litt lengre enn bredt, gjerne med en blank midtstripe. Dekkvingene er ganske korte, bakkroppen lang og sylindrisk, beina korte og kraftige.


== Levevis ==
Som de fleste andre smalkortvinger lever disse artene delvis underjordisk. De kan blant annet finnes i tilknytning til kumøkk i kulturlandskapet.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
Slekten Stiliderus Motschulsky, 1858


=== Liste over artene ===


== Eksterne lenker ==
(en) Stiliderus i Encyclopedia of Life 
(en) Stiliderus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stiliderus hos ITIS 
(en) Stiliderus hos NCBI 
Stiliderus – detaljert informasjon på Wikispecies
Bradley Walsh

Bradley John Walsh (født 4. juni 1960 i Watford, Hertfordshire)  er en engelsk skuespiller, komiker, sanger og programleder og tidligere profesjonell fotballspiller, kjent blant annet for en av hovedrollene i fjernsynsserien Familien Larkin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bradley Walsh på Internet Movie Database 
(da) Bradley Walsh på Filmdatabasen 
(en) Bradley Walsh hos The Movie Database
Energivampyr

En energivampyr er en underkategori av vampyrer, og er et mytologisk og folklorisk vesen. Det kan også være en beskrivelse av en person som drenerer din energi og livskraft. Kan også kalles emosjonelle vampyrer. Ifølge tv-serien What We Do in the Shadows er energivampyrer sterkere enn vanlige vampyrer, slik at de kan kontrollere både vampyrer og mennesker med å drenere dem for energi. Samt at de kan gå i dagslys.


== Referanser ==
Baryopsis

Paederini er en gruppe av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.


== Utseende ==
Middelsstore (3 – 10 mm), slanke biller, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og mørk farge. Hodet er ganske stort, gjerne mer eller mindre firkantet, og skilt fra brystskjoldet (pronotum) ved en tydelig, smal "hals". Fasettøynene er vanligvis ganske små og antennene tynne. Brystskjoldet (pronotum) er gjerne lengre enn bredt, noen ganger smalere enn hodet. Dekkvingene er omtrent så lange som brystskjoldet, omtrent parallellsidige. Bakkroppen er lang og mer eller mindre sylindrisk, oftest kraftig punktert.


== Levevis ==
Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder. Artene i slekten Paederus flyr godt, enkelte andre arter har reduserte flygevinger og kan ikke fly.


== Utbredelse ==
Slekten er hovedsakelig utbredt i Chile, men forekommer også i Peru og Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger, Paederinae Fleming, 1821
Stammen Paederini Fleming, 1821
Understammen Dicaxina Schomann & Solodvnikov, 2016
Slekten Baryopsis Fairmaire & Germain, 1862
Baryopsis aeneola Bernhauer, 1919
Baryopsis araucana Coiffait & Saíz, 1968
Baryopsis brevipennis Fairmaire & Germain, 1862
Baryopsis calcarata (Solsky, 1875)
Baryopsis glabra Assing, 2012
Baryopsis ingens Assing, 2012
Baryopsis minor Assing, 2012
Baryopsis montivagans (Bernhauer, 1906)
Baryopsis silvai Saìz, 1979


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Baryopsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Baryopsis hos NCBI 
Baryopsis – detaljert informasjon på Wikispecies
Palaminus

Palaminus er en artsrik slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.


== Utseende ==
Små til middelsstore, slanke, blanke, gjerne lysbrunlige kortvinger. Kroppen har oppstående hår og er ganske blank.


== Levevis ==
Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt over det meste av Jorda, med flest arter i Afrika og den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger, Paederinae Fleming, 1821
Stammen Pinophilini Nordmann, 1837
Understammen Procirrina
Slekten Palaminus Erichson, 1839


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Palaminus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Palaminus hos Fossilworks 
(en) Palaminus hos NCBI 
(en) Kategori:Palaminus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Palaminus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Kortvinger – Tree of life. (engelskspråklig)
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
Reidar Nilsen (1947)

Reidar Jentoft Nilsen (født 9. september 1947, død 9. januar 2022) var en tidligere leder for Norges Fiskarlag og lokalpoitiker (Ap) fra Hasvik i Finnmark. 
Reidar Nilsen vokste opp i Hasvik på Sørøya og dro til sjøs allerede som 14-åring med skoleskipet "Gann". Han var utdannet styrmann fra Sjømannskolen i Tromsø og startet sin yrkeskarriere i utenriksfart før han i 1970 ble skipper på egen reketråler. Han var leder av Norges Fiskarlag fra 2001 til 2013.  Nilsen var styremedlem i Finnmark Fiskarlag i ti år og formann i seks år. Han var også lokalpolitiker og medlem av Hasvik kommunestyre i fem perioder. Nilsen var leder av pensjonistforeningen i Hasvik og var styremedlem i det lokale samfunnshuset.
Reidar Nilsen (74) forliste på Finnmarkskysten søndag 9. januar 2022 sammen med sin sønn Remi Nilsen (43). De var begge på vei fra Hasvik til Tanafjorden da deres fiskebåt Peik forliste utenfor Gamvik i Finnmark.Nilsen var æresmedlem i Norges fiskarlag (2015). 


== Referanser ==