jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Homeotyphlus

Homeotyphlus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Bittesmå (0,8-2,1 millimeter), slanke, blekt fargede (gjerne rødlige) kortvinger. Disse billene bærer preg av sitt underjordiske levesett. Øyne og flygevinger mangler helt. Kroppen er lang og tynn, jevbred, hodet forholdsvis stort med korte antenner. Pronotum og dekkvinger er ganske små, bakkroppen lang og smal. Beina er korte.


== Levevis ==
Disse billene lever dypt nede i jorda og kommer sjelden til overflaten. De fleste av de kjente artene lever i områder med middelhavsklima.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika (California).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Leptotyphlinae
Stamme Neotyphlini Coiffait, 1963
Slekten Homeotyphlus Coiffait, 1962Homeotyphlus maritimus Coiffait, 1962


== Referanser ==


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [1]
Grebennikov, V.V. og A.F. Newton, 2008: Minute larvae of Leptotyphlinae (Coleoptera: Staphylinidae): description of three genera with discussion on the monophyly and phylogenetic position of the subfamily as inferred from larval morphology. Zootaxa, 1817: 49-58. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Homeotyphlus i Global Biodiversity Information Facility 
Homeotyphlus – detaljert informasjon på Wikispecies
Nanobius

Nanobius er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). Det finnes to representanter for denne underfamilien i Europa.


== Utseende ==
Små (3-4,5 millimeter), litt flate kortvinger, kroppen forholdsvis bred og brun. Hodet er forholdsvis stort og bredt, avrundet firkantet. Fasettøynene er middels store. Pronotum er bredere enn langt, ytterkanten noe ujevn, med fire skarpe lengderibber. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre", hver dekkvinge med tre lengderibber. Bakkroppen er spoleformet. Disse billene kan minne om punktøyekortvinger (Omaliinae) men er ikke i nært slekt med disse, trolig mer beslektet med storkortvinger (Staphylininae) og smalkortvinger (Paederinae).


== Levevis ==
Både voksne biller og larver lever på bakken.
De er blant annet funnet i strølaget i skog og mellom flomrusk ved elver. Kjevene viser at de er rovdyr.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt langs vestkysten av Nord-Amerika fra det sørlige British Columbia i nord til det sørlige California i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Pseudopsinae Ganglbauer, 1895
Slekten Nanobius Herman, 1977 Nanobius serricollis (LeConte, 1875)


== Referanser ==


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [1]
Grebennikov, V.V. 2005: Older-instar larvae of Pseudopsinae (Coleoptera: Staphylinidae): morphological description of three genera and phylogenetic placement of the subfamily. European journal of entomology, 102: 713–724. PDF


== Eksterne lenker ==
(en) Nanobius i Global Biodiversity Information Facility 
Nanobius – detaljert informasjon på Wikispecies
Pseudophloeocharis

Pseudophloeocharis er en slekt av biller i gruppen kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små, avlange og litt flate, rødbrune kortvinger. Hodet er bredt med små fasettøyne, antennene tynne, nesten så lange som forkroppen. Pronotum er avrundet firkantet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, fint hårete, betydelig lengre enn pronotum. Bakkroppen er nokså lang, noe flat, tilspisset bakover. Beina er temmelig korte.


== Levevis ==
Disse billene finnes gjerne under barken på døde trær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Australia inkludert Tasmania.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien barkkortvinger, Phloeocharinae Erichson, 1839
Slekten Pseudophloeocharis Steel, 1950
Pseudophloeocharis antipodum (Fauvel, 1878)
Pseudophloeocharis australis (Fauvel, 1903)
Pseudophloeocharis brachyptera Steel, 1950
Pseudophloeocharis fusca Steel, 1950
Pseudophloeocharis occidentalis Steel, 1950
Pseudophloeocharis sinuata Steel, 1950


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Pseudophloeocharis [1]
(en) Pseudophloeocharis i Global Biodiversity Information Facility
Lacvietina

Lacvietina er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De er små til middelsstore, som oftest glatte og blanke biller som kan kjennes på et stort og bredt brystskjold (pronotum) og et forholdsvis lite, rundt hode.


== Utseende ==
Små til middelsstore, litt flate, dråpeformede, rødbrunlige kortvinger. Oversiden er tett og kraftig punktert. Antennene er ganske lange og tynne, hodet er bredt avrundet med små, utstående fasettøyne. Pronotum er forholdsvis stort og bredt, rundet. Dekkvingene er jevnbrede, middels lange (til kortvinger å være), litt smalere enn pronotum. Bakkroppen er jevnt avsmalnende bakover. Hannen har flere fingeraktige utvekster og lange børster på de bakerste bakkroppsplatene.


== Levevis ==
Arten lever på skogbunnen mellom løvstrø.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Asia.


== Systematisk oversikt ==
Gruppen er nylig blitt overført til stammen Tachinusini.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien dråpekortvinger, Tachyporinae MacLeay, 1825
Gruppe Megarthropsini Cameron, 1919
Slekten Lacvietina Herman, 2004  - 5 arter
Lacvietina astoni Rougemont, 2017
Lacvietina aurora Herman, 2004
Lacvietina copiosa Herman, 2004
Lacvietina cuprina Herman, 2004
Lacvietina lii (Li, Tang & Zhu, 2007)
Lacvietina nabanhensis Chang, Li & Yin, 2019
Lacvietina paricosta Herman, 2004
Lacvietina punctatissimus (Y.Hayashi, 1991)
Lacvietina takashii (Y.Hayashi, 2003)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lacvietina i Global Biodiversity Information Facility 
Lacvietina – detaljert informasjon på Wikispecies
Parabolitobius

Parabolitobius er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De er små til middelsstore, som oftest glatte og blanke biller som kan kjennes på et stort og bredt brystskjold (pronotum) og et forholdsvis lite, rundt hode.


== Utseende ==
Middelsstore, lange og smale, blanke, gjerne brokete fargede kortvinger. Slekten skiller seg fra flere lignende slekter på at dekkvingene er fint hårete. Hodet er rundet med middelsstore fasettøyne, antennene foprholdsvis lange og tynne. Pronotum er stort, rundet og hvelvet, det bredeste avsnittet av kroppen. Dekkvingene er jevnbrede, omtrent så lange som pronotum. Bakkroppen er lang og sylindrisk. Bakbeina er ganske lange med lange fotledd.


== Levevis ==
Mange av artene er skogsinsekter som er knyttet til sopp, både hattsopper og poresopper (kjuker). Både de voksne billene og larvene kryper rundt på og inne i soppen, der de trolig spiser andre insekter, særlig larver av soppmygg og andre tovinger. Siden byttedyrene (og soppen) er mest aktive om høsten er de fleste artene i denne gruppen høstaktive. Dråpekortvingene flyr godt og treffes ofte flyvende.


== Systematisk oversikt ==
Artene ble tidligere plassert i slekten Bolitobius.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien dråpekortvinger, Tachyporinae MacLeay, 1825
Gruppe Mycetoporini C.G. Thomson, 1859 Slekten Parabolitobius Li, Zhao & Sakai, 2000  - 13 arter, Palearktis
Parabolitobius barnevillei (Pandellé, 1869)
Parabolitobius dimidiatus (Reitter, 1888)
Parabolitobius formosus (Gravenhorst, 1806)
†Parabolitobius groehni (Schülke, 2000)
Parabolitobius haematicus (Baudi di Selve, 1870)
Parabolitobius inclinans (Gravenhorst, 1806) - forekommer i Norge, vanligst på Vestlandet
Parabolitobius libanicus (Fagel, 1968)
Parabolitobius ponticus (Fagel, 1968)
Parabolitobius prolongatus (Sharp, 1888)
Parabolitobius sicilianus (Luze, 1911)
Parabolitobius sinensis Yin & Li, 2019
Parabolitobius yezoensis Li, Zhao & Sakai, 2000


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Parabolitobius i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Parabolitobius hos Artsdatabanken 
(sv) Parabolitobius hos Dyntaxa 
(en) Parabolitobius hos Fossilworks 
(en) Parabolitobius hos NCBI 
(en) Kategori:Parabolitobius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Parabolitobius – detaljert informasjon på Wikispecies
Tachinoproporus

Tachinoproporus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien dråpekortvinger (Tachyporinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Borneo.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien dråpekortvinger Tachyporinae Macleay, 1825
Gruppen Tachinusini
Slekten Tachinoproporus Cameron, 1928Tachinoproporus ferrugineus Cameron, 1928


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tachinoproporus i Global Biodiversity Information Facility 
Tachinoproporus – detaljert informasjon på Wikispecies
Stian Mjøs

Stian Mjøs (født 1989) er en norsk basketballspiller med spillerposisjon point guard, en posisjon ofte spilt av de med spesielt god ballkontroll og smidighet.  Siden 2011 har Stian spilt på herrelaget til Bærum Basket, i tillegg til Norges seniorlandslag i basket. Han er lagkaptein på begge disse lagene, der han spiller med draktnummer 11. 


== Basketkarriere ==
Sesongen 2022/23 i eliteserien i basketball, BLNO, har Stian trepoengsrekord med 13 skudd. For sesongen har han i tillegg personlig scroingsrekord i eliteserien med 56 poeng, ett poeng bak nåværende scoringsrekord i ligaen. 

I Firi-ligaen, Norges eliteserie for basketball-sesongen 2021/22, ble Stian toppscorer med 24,8 poeng i snitt per kamp. Hans spesialitet er trepoengere, noe han trener på hver morgen med 175 treer-skudd før jobb, fem til syv ganger i uka.
Stian ble historisk i 2016 da han alene scoret 50 poeng i en BLNO-kamp for Bærum, noe ingen andre nordmenn hadde gjort i eliteserien tidligere. Sesongen 2016/17 presterte å oppnå 25,5 poeng i snitt per kamp.
Mjøs ble kåret til årets landslagsspiller på det norske herrelandslaget i både 2018 og i 2019.


== Historisk ==
Hans profesjonelle basketballkarrieren startet i Sverige, der han fra 2009 spilte to sesonger for Jämtland, etterfulgt av et halvt år i Danmark.
Innen han begynte å spille profesjonelt gikk bærumsgutten på NTG – Norges Toppidrettsgymnas.

I løpet av hans karriere har han spilt over 100 U-landslagskamper, før han avanserte til seniorlandslaget.


== Annet ==
Ved siden av toppidrettstilværelsen har Stian fullført en mastergrad i finans og økonomi.
Han er storebror til tidligere basketballspiller Thomas Mjøs. Brødrene har vært lagkamerater i Bærum Basket.         


== Kåringer ==
2011/2012: Sesongens MVP 
2012/2013: Sluttspillets MVP 
2018-19: Årets herrelandslagsspiller 


== Klubber ==


=== Nasjonalt ===
1999-2007: Sandvika Basketballklubb (U10-18)  
2007-2008: Asker Aliens (U20) 
2011-nåværende: Bærum Basket 
Bærums Verk


=== Utenlands ===
2009-2011: Jämtland Basket
2012-2013: Team FOG Næstved 


== Meritter ==


== Referanser ==
Euconosoma

Euconosoma er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De er små til middelsstore, som oftest glatte og blanke biller som kan kjennes på et stort og bredt brystskjold (pronotum) og et forholdsvis lite, rundt hode.


== Utseende ==
Små, nokså brede, litt dråpeformede, halvblanke, brokete fargede kortvinger. Det er rødgule med svarte tegninger.


== Levevis ==
Mange av artene i Tachyporini er skogsinsekter som er knyttet til sopp, både hattsopper og poresopper (kjuker). Både de voksne billene og larvene kryper rundt på og inne i soppen, der de trolig spiser andre insekter, særlig larver av soppmygg og andre tovinger. Siden byttedyrene (og soppen) er mest aktive om høsten er de fleste artene i denne gruppen høstaktive.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien dråpekortvinger, Tachyporinae MacLeay, 1825
Gruppen Tachyporini MacLeay, 1825 Understammen Euconosomatina
Slekten Euconosoma Cameron, 1918 - 4 arter, Sørøst-Asia
Euconosoma loebli Campbell, 1987
Euconosoma maculatus (Wendeler, 1930)
Euconosoma nepalensis Campbell, 1976
Euconosoma pictum (Bernhauer, 1903)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Euconosoma i Global Biodiversity Information Facility 
Euconosoma – detaljert informasjon på Wikispecies
Rosciszewskia

Rosciszewskia er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. 


== Levevis ==
Disse billene lever knyttet til maur (såkalte myrmekofiler).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Vest-Malaysia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae Fleming, 1821
Stammen Aenictoteratini Kistner, 1993 - ikke i Norge
Slekten Rosciszewskia Kistner, 1993
Rosciszewskia magnificus Kistner, 1993


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rosciszewskia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rosciszewskia hos NCBI 
Rosciszewskia – detaljert informasjon på Wikispecies
Tinotus

Tinotus er en slekt av biller som hører til den store underfamilien Aleocharinae i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Nokså små (1,2-4 millimeter), noe brede, halvblanke, fint hårete, rødbrune til mørkbrunlige kortvinger. Hodet er stort og rundet med middelsstore til store fasettøyne og gaske kraftige antenner. Pronotum er rundet med rett forkant, betydelig bredere enn langt. Dekkvingene er gasnke korte, høyst så lange som pronotum. Slekten skiller seg fra typiske Aleochara ved at føttene på frambeina er fire-, ikke fem-leddete.


== Levevis ==
Artene kan gjerne finnes på møkk. Larvene er parasitter på fluepupper.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Holarktis, også i det nordlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir nå ofte plassert som en underslekt av Aleochara.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Aleocharini  – 26 arter i Norge
Slekten Tinotus Sharp, 1883
Tinotus acerbus Casey, 1911
Tinotus caviceps Casey, 1893
Tinotus imbricatus Casey, 1893
Tinotus morion (Gravenhorst, 1802) - vanlig i Sør-Norge
Tinotus parvicornis Casey, 1911
Tinotus trisectus Casey, 1906


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Tinotus i Encyclopedia of Life 
(en) Tinotus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tinotus hos Artsdatabanken 
(sv) Tinotus hos Dyntaxa 
(en) Tinotus hos ITIS 
(en) Tinotus hos NCBI 
(en) Kategori:Tinotus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tinotus – detaljert informasjon på Wikispecies
Amidobia

Amidobia er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet arter, fire av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Små (den norske arten 1,5-1,7 millimeter), slanke, rødbrunlige kortvinger. Oversiden er fint hårete. Hodet er avrundet, pronotum ovalt, gjerne litt bredere enn langt. Dekkvingenes bakkant er ganske lite innbuktet innenfor bakhjørnene. Som hos svært mange andre småkortvinger må man gjerne undersøke kjønnsorganene for å bestemme artene med sikkerhet.


== Levevis ==
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. Denne slekten finnes særlig i maurtuer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Europa og Asia.


== Systematisk inndeling ==
Slekten ble tidligere plassert som en underslekt i den store slekten Atheta.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Amidobia C.G. Thomson, 1858
Amidobia bacilliformis (Bernhauer, 1921)
Amidobia creta Pace, 1985
Amidobia ghumiana (Pace, 1987)
Amidobia gratiosa (Bernhauer, 1934)
Amidobia ming Pace, 2004
Amidobia perconvexa Pace, 2004
Amidobia smetanai Pace, 1998
Amidobia talpa (Heer, 1841)
Amidobia umbratica (Cameron, 1939)


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Amidobia i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Amidobia hos Artsdatabanken 
(sv) Amidobia hos Dyntaxa 
(en) Amidobia hos NCBI 
(en) Kategori:Amidobia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amidobia – detaljert informasjon på Wikispecies
CONCACAFs mesterliga 2022

CONCACAFs mesterliga 2022 var den den 14. sesongen av mesterligaen for CONCACAF. Seattle Sounders FC slo Pumas UNAM i finalen over to kamper, og ble med det den første klubben fra Major League Soccer til å vinne turneringen.


== Lagene ==


== Sluttspill ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Copa Libertadores 2022

Copa Libertadores 2022 er den 63. sesongen av Copa Libertadores, en en fotballturnering som arrangeres årlig mellom de beste lagene i Sør-Amerika. Konkurransen består av 32 lag i gruppespillet. I gruppespillet går de 2 beste fra hver gruppe til 8-delsfinalener. Nummer 3 i hver gruppe går til spill i Copa Sudamericana.


== Gruppespillet ==


== Sluttspillet ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Afrikas Champions League 2021/22

Afrikas Champions League 2021/22 var den 58. sesongen av mesterligaen for Confédération africaine de football (CAF). Wydad vant mesterskapet etter å ha slått Al-Ahly 2–0 i finalen.


== Gruppespill ==


== Sluttspill ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata


== Se også ==
Elena Cassin

Elena Margherita Cassin (født 1909 i Cuneo i Italia, død i juni 2011 i Paris) var en italienske assyriolog.Cassin studerte religionshistorie ved Universitetet i Roma og promoverte der i 1933. Deretter dro hun til Paris og beskjeftiget seg fremfor alt med retts- og handelshistorie i det gamle Mesopotamia. Hun var medarbeider i Revue d'Assyriologie og sognet til Annales-skolen. Som maître de recherche var den forskningsansvarlige ved Centre national de la recherche scientifique (CNRS).Sammen med Jean Bottéro og Jean Vercoutter utgav Cassin bindene 2 til 4 av Fischer Weltgeschichte, som besakjeftiget seg med den gammelorientalske verden.


== Skrifter ==
L’Adoption a Nuzi, Paris 1938
Symboles de cession immobiliere dans l’ancien droit mesopotamien, Paris 1952
Le sceau: un fait de civilisation dans la Mésopotamie ancienne, in: Annales d’histoire sociale, a. 15, 1960, 4, s. 742–751.
Le roi et le lion, in: Revue de l’histoire des religions, 4/1981


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Elena Cassin i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Jean-Jacques Glassner: Elena Cassin (1909–2011). I: Revue d'assyriologie et d'archéologie orientale
Rhopalogastrum

Rhopalogastrum er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små, slanke, brunlige kortvinger. Hodet er rundt og tydelig avsatt fra det foran rundede halsskjoldet (pronotum). Dekkvingene er markert bredere enn pronotum og bakkroppen, med rundede "skuldre". Bakkroppen er spoleformet. Beina er forholdsvis lange og slanke, fram- og mellomføttene består av fire ledd, bakføttene av fem.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Autaliini Thomson, 1859
Slekten Rhopalogastrum Bernhauer, 1912 Rhopalogastrum claviventre Bernhauer, 1912


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rhopalogastrum i Global Biodiversity Information Facility 
Rhopalogastrum – detaljert informasjon på Wikispecies
Lucas Mazzo

Lucas Mazzo (født 19. mai 1994) er en brasiliansk friidrettsutøver som konkurrerer i kappgang.I 2021 deltok for Brasil i 20 km kappgang under Sommer-OL 2020 i Tokyo, men fullførte ikke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lucas Mazzo – Olympedia 
(en) Lucas Mazzo – World Athletics
Abroteles

Abroteles er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.


== Utseende ==
Ulikt mange andre Corotocini ser disse artene ut som "normale" småkortvinger, de etterligner ikke termittene de lever sammen med utseendemessig.


== Levevis ==
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Corotocini Fenyes, 1918
Understammen Abrotelina
Slekten Abroteles Casey, 1890Abroteles badia Seevers, 1957
Abroteles beaumonti Casey, 1890
Abroteles bisetosus Seevers, 1937
Abroteles compacticornis Borgmeier, 1950
Abroteles lobata Seevers, 1957
Abroteles philetaerus (Silvestri, 1901)
Abroteles pubicollis Seevers, 1957
Abroteles rurrenabaquensis Seevers, 1946
Abroteles setulosus Fontes, 1978


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abroteles i Global Biodiversity Information Facility 
Abroteles – detaljert informasjon på Wikispecies
Pulicomorpha

Pulicomorpha er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Små (gjerne ca. 2,5 millimeter), spinkle, blinde, maurlignende, blanke, rødbrune til mørkbrune kortvinger. Antennene er ganske kraftige, kroppsbygningen spinkel bortsett fra den store bakkroppen. Bakkroppen er pæreformet med smal "stilk" ved roten, som hos maurene. Pronotum er langt og smalt, ligner på den måten maurene, hodet er smalt med ganske små fasettøyne.


== Levevis ==
Denne gruppen er knyttet til maur (myrmekofile), særlig hærmaur i slekten Neivamyrmex.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae Fleming, 1821
Stammen Crematoxenini Mann, 1921Slekten Pulicomorpha Mann, 1924
Pulicomorpha coeca Mann, 1924
Pulicomorpha manni Jacobson & Kistner, 1992


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pulicomorpha i Encyclopedia of Life 
(en) Pulicomorpha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pulicomorpha hos ITIS 
Pulicomorpha – detaljert informasjon på Wikispecies