Anna Louisa Karsch

Anna Louisa Karsch (1722–1791) var en tysk lyriker.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===

Anna Louise Dürbach var datter av en verdshuseier, og etter at faren døde i 1728 vokste hun opp hos slektninger i Tirschtiegel, der hun lærte seg å lese og skrive og fikk grunnleggende kunnskaper om latin. I 1732 hentet moren sin uønskede datter tilbake, ettersom hun nå var kommet i en alder da hun kunne være til nytte som barnepike for sine stesøstre, passe på kyrne og være tjenestepike.
I 1738 inngikk hun ekteskap med dukmakeren Michael Hirsekorn fra Schwiebus, og de fikk fire barn. Under dette ekteskapen begynte hun å dikte, men hennes voldelige mann likte ikke det noe særlig. I 1748 lot han seg skille fra sin svangre hustru, fordi hun ikke maktet å ta vare på sine plikter i husholdet, og sendte henne tilbake til moren.
I 1749 fikk moren hene gift med skredderen Daniel Karsch fra Fraustadt. Anna Louisa fikk ytterligere tre barn, men også dette ekteskapet var ulykkelig, fordi Daniel Karsch var en drukkenbolt.


=== Diktning ===
Anna Louisa Karsch begynte sin dikterkarriere som leilighetsdikter. Etter utbruddet av sjuårskrigen ble hennes hyllingsdikt til Fredrik II av Preussen spredd over hele landet, og dette førte til at hun fikk innpass i Berlins litterære sirkler. Kongen lovet henne pensjon og et nytt hus, men glemte henne etter at nyhetens interesse bleknet ved hoffet, og hun sank ned i fattigdom.
Den nye kongen, Fredrik Vilhelm II av Preussen, oppfylte imidlertid forgjengerens lovnader, og i sitt nye hus fortsatte hun å skrive dikt livet ut.
Johann Wilhelm Ludwig Gleim utropte Karsch til den tyske Sapfo, men på begynnelsen av 1800-tallet var hun nesten fullstendig glemt, og i den grad hun var husket ble diktene framstilt som smakløse og motbydelige. Dette kan oppfattes som en hyllest til originalitet og ikke til perfeksjon, for Karschs dikt er hjertefølte og oppriktige i en grad som var nær ukjent innen den formelle, kunstlete og lettbeinte lyrikken som dominerte i hennes tid.
Karschs datter Caroline Luise von Klencke ble en kjent lyriker og dramatiker. Carolines datter, Helmina von Chézy, huskes som forfatter fordi Franz Schubert skrev scenemusikken til hennes skuespill Rosamunde (1823). Helmina skrev også librettoen til Carl Maria von Webers opera Euryanthe.


== Verk ==
Johann Wilhelm Ludwig Gleim (red.): Auserlesene Gedichte von Anna Louisa Karschin. 1764
Gedichte von Anna Louisa Karschin geb. Dürbach. Nach der Dichterin Tode nebst ihrem Lebenslauff herausgegeben von ihrer Tochter C. L. v. Klenke geb. Karschin. 1792
Leben der A. L. Karschin, geb. Dürbach, 1762, EA 1831, tysk Wikisource.Nyere utgaverB. Beuys (red.): Herzgedanken. Das Leben der «deutschen Sappho» von ihr selbst erzählt. Frankfurt am Main 1981.
R. Nörtemann (red.): Mein Bruder in Apoll. Briefwechsel zwischen Anna Louisa Karsch und Johann Wilhelm Ludwig Gleim. 2 bind, Göttingen 1996.
Gerhard Wolf (red.): O, mir entwischt nicht, was die Menschen fühlen. Gedichte und Briefe, Stimmen von Zeitgenossen. Märkischer Dichtergarten. Berlin 1981
Regina Nörtemann (red.): Die Sapphischen Lieder: Liebesgedichte. Göttingen 2009.


== Referanser ==


== Kilder ==
(de) Gerhard Hay: «Karsch, Anna Louisa, geborene Dürbach.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 11, Duncker & Humblot, Berlin 1977, ISBN 3-428-00192-3, s. 299 f. (digitalisering).
(de) Hermann Palm: «Karsch, Anna Louisa». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 15, Duncker & Humblot, Leipzig 1882, s. 421 f.


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Louisa Karsch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 

(de) Verk av og om Anna Louisa Karsch i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Verk av Anna Louisa Karsch, zeno.org.
Artikkel om og verk av Anna Louisa Karsch i Bibliotheca Augustana.