jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
John-Nhan Tran

John-Nhan Tran (født 6. februar 1966 i Vietnam) er en vietnamesisk-amerikansk katolsk prelat som er utnevnt til hjelpebiskop i Atlanta i USA.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han kom som flyktning sammen med sin familie til USA, til New Orleans i Louisiana. I 1989 htok han bakkalaureat ved Saint Joseph Seminary College i Saint Benedict i Louisiana.Han studerte teologi ved Notre Dame Seminary i New Orleans, og tok der en Master of Divinity (1992).


=== Prest ===
Hanble presteviet den 30. mai 1992 fore erkebispedømmet New Orleans. Han var først ksapellan ved Our Lady of Lourdes i Violet (1992-1995), ved Visitation of Our Lady i Marrero (1995-1997), ved Saint Angela Merici i Metairie (1997-1998) og ved Our Lady of Divine Providence i Metairie (1999-2001). Deretter var han sogneprest for Saint Louise de Marillac i Arabi (2001-2003), Saint Bonaventure i Avondale (2003-2007), Saint Joan of Arc i LaPlace (2007-2015) og for Mary, Queen of Heaven i Mandeville (2015-2022).


=== Hjelpebiskop i Atlanta ===
Pave Frans utnevnte ham den 25. oktober 2022 til hjelpebiskop i erkebispedømmet Atlanta.


== Referanser ==
Kane’s stjerne

Kane’s stjerne er en norsk samling noveller, utgitt som siste bok i den 83 bind store serien om western-helten og US-marshalen Morgan Kane. Boka ble lansert i 1985, og forfatteren var Kjell Hallbing under pseudonymet Louis Masterson. 
Boka kom ut i Bladkompaniets pocketserie Stjernebøkene, som Stjerne-bok nr. 1147, kostet søtten kroner og femti øre og var en samling av eldre Kane-historier, tidligere publisert i forlagets blad Western i årene mellom 1968 og 1972.
«Sheriffens datter» var blitt publisert i Western nr 20 1977, da under tittelen «Morgan Kane og sheriffens pike».
«Kvinnerøveren fra Penasco» hadde Western-leserne fått servert i nr. 42 i 1969.
«Dødsrittet» var hentet fra Western nr. 51 i 1970.
«Safety Hammerless» var hentet fra Western nr. 18 i 1971.
«Med hilsen Morgan Kane» ble gjenbrukt fra Western nr. 28 1968.
«Stjerne til salgs» var fra Western nr. 7 1971.
«Desertørene» var fra Western nr. 12 1972.Atle Nielsen oppsummerer denne siste utgivelsen i Kane-serien treffende i Den store boka om Morgan Kane: «Et vemodig, men litt kjedelig farvel.»


== Senere utgivelser ==
Da Bladkompaniet i 1991 ga ut serien på nytt besluttet man å publisere bøkene i kronologisk rekkefølge, der man begynte med Kanes fødsel og sluttet med Den siste jakten. Nå havnet Kane’s stjerne i et dobbeltbind, i bok nr. 41, sammen med Heltene er trette. Da Bladkompaniet/Schibstedforlagene i årene 2002–2008 gjenutga bøkene i dobbet-pocket kom Kane's  stjerne i 2008 som bok 78 i bind 78–79. 
Etter at Aller forlag i 2008 tok over rettighetene kom bøkene fra 2009 enkeltvis, fortsatt i kronologisk rekkefølge, men med noen justeringer. Nå kom Kane’s stjerne i 2014 som bok nr. 67. I 2017 ble den lansert som lydbok av Norsk lyd- og blindeskriftbibliotek, innlest av Jan Olav Simonsen.Plasseringen som bok 67 i serien er også beholdt i senere utgivelser, som i Cappelen Damms lydbokversjon fra 2021, lest inn av Torgeir Reiten. (Der har imidlertid forlaget utgitt verket under feil tittel, som Kanes stjerne, uten genitivsapostrof. Rett nok korrekt norsk, men Kanes og Hallbings litterære univers er nå engang i apostrofenes USA, og forfatterens tittel Kane’s stjerne.)
Endringen fra den opprinnelige serien til den nyeste, kronologiske rekkefølgen innebar ingen stor forskjell for romanenes vedkommende. Det holdt å endre boknummer. For novellesamlingene var det ikke så lett, siden de enkelte novellene kunne omhandle ulike tider i Kanes liv. I praksis løste man det ved å beholde boktitlene, men stokke om på innholdet i enkelt-bøkene. Noen noveller ble tatt ut, noen satt inn. Med titler som  Kane’s kvinner, Kane’s våpen, Lovens bøddel, Kane’s lov og Menneskejeger sto man jo nokså fritt i redigeringsprosessen, siden Kane stort sett omga seg med våpen, kvinner og egen lov  i de fleste novellene - og uansett var en slags bøddel og menneskejeger.


== Referanser ==


== Kilder ==
Atle Nielsen, Kjell Jørgen Holbye m. fl.: Den store boka om Morgan Kane, Aller forlag 2014, side 308–309.


== Eksterne lenker ==
Nasjonalbiblioteket: Kane's stjerne Besøkt 5. november 2022
Kāraṇḍavyūhasūtraen

Kāraṇḍavyūhasūtraen (tibetansk:   'phags pa] za ma tog bkod pa zhes bya ba theg pa chen po'i mdo; tradisjonell kinesisk: 佛說大乘莊嚴寶王經, pinyin: Fó shuō dàchéng zhuāngyán bǎo wáng jīng, vietnamesisk: Phật Thuyết Đại Thừa Trang Nghiêm Bảo Vương Kinh, Taishō Tripiṭaka 1050) er en tantrisk tekst som priser dydene og kreftene til Avalokiteśvara. Den er spesielt notabel for sin introduksjon av mantraet Om mani padme hum i tibetansk buddhisme.


== Referanser ==
Ola Lillenes

Ola Lillenes (født 31. august 1970) er en norsk kommunikasjonsrådgiver, oppvokst i Tjørvåg på Sunnmøre.
Han har en cand.mag-grad fra Høgskulen i Volda, innen fagene mediekunnskap (informasjon og samfunnskontakt), engelsk og musikk.
Lillenes har siden 2009 arbeidet ved Nasjonalt forskningssenter innen komplementær og alternativ medisin (NAFKAM); først som redaktør for senterets underavdeling Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling (nifab.no) og senere som informasjonssjef , plassert i senterets ledergruppe med ansvar for informasjonsavdelingen og senterets samfunnsoppdrag innen informasjons- og opplysningsvirksomhet. 
Han innehar også rollen som Technical Editor for nettstedet til senterets internasjonale ekspertgruppe innen oppsummering av forskning på alternativ behandling ved kreft; CAM-Cancer. Fra 2013-2020 var han også redaktør for senterets database CAM-Regulation, som samlet, systematiserte og presenterte lovgivningen på området alternativ behandling i 39 europeiske land.
Lillenes har tidligere arbeidet som informasjonssjef for Tromsø Boligbyggelag (1996-2009). Der representerte han Tromsø i flere av boligsamvirkets (NBBLs) nasjonale faglige utvalg innen kommunikasjon, markedsføring og profilering, samt boligsamvirket i Kommunal- og regionaldepartementets Byggekostnadsprogram i perioden 2004-2006.
Lillenes har hatt flere verv i næringslivet (boligforvaltning, -utvikling og -utleie) og frivillige organisasjoner (velforening, menighetsråd), og har siden 1996 vært medlem av kriseinformasjonsstaben hos Statsforvalteren i Troms og Finnmark (tidl.Fylkesmannen i Troms).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
UiT personkort
Mongolsk buddhisme

Mongolsk buddhisme er statsreligionen i Mongolia. Den er mye preget av tibetansk buddhisme, og da spesielt retningene gelugpa og kagyu, men har også sine distinkte og unike særpreg. Den oppstod under Yuan-dynastiet (1271-1368) med keisernes konversjon til tibetansk buddhisme. Etter mongolrikets fall vendte mongolene seg tilbake til sjamanistiske tradisjoner, men buddhismen gjenoppstod i det 16. og 17. århundre.
I følge en folketelling fra 2010 praktiseres den av 53% av Mongolias befolkning. Den er således landets største religion.


== Referanser ==
Norunn Grande

Norunn Grande (født 1957) er daglig leder ved Nansen Fredssenter på Lillehammer. 
Hun har over flere år gitt opplæring i dialog og fredelig konfliktløsning i Afghanistan og også arbeidet med afghansk diaspora i Norge. Tidligere har hun jobbet som rådgiver for den norske UNESCO-kommisjonen, som lektor ved Follo folkehøgskole og som daglig leder ved Norsk Fredssenter. Grande er utdannet cand.polit. med hovedfag i statsvitenskap.


== Referanser ==
Richmond jernbanestasjon (Melbourne)

Richmond jernbanestasjon i Melbourne er en del av byens jernbanenettverk og et knutepunkt for jernbanelinjene Alamein, Belgrave, Cranbourne, Frankston, Glen Waverley, Lilydale, Pakenham og Sandringham i Victoria, Australia. Den betjener forstaden Richmond i den sørøstre delen av Melbourne og åpnet 8. februar 1859 som Punt Road. Den skiftet navn til Swan Street 12. desember 1859 og så til Richmond 1. januar 1867.


== Historie ==
Richmond stasjon har blitt flyttet og gjenoppbygget fire gangen. Den første stasjonen var på marknivå og åpnet 8. februar 1859 som Punt Road. Den stengte samme år, 12. desember 1859. På samme dag ble en ny stasjon kalt Swan Street åpnet også på marknivå. Den skiftet navn til Richmond 1. januar 1867. I 1885 ble en forhøyet stasjon nord for Swan Street med seks plattformer.
I 1930-årene var det for få som benyttet stasjonen. I 1940 ble det anbefalt at den gjenoppbygd, men finansieringsproblemer under andre verdenskrig forhindret at det skjedde. Stasjonen hadde forfalt så mye at den ble kondemnert av de lokale myndighetene og arbeid med en erstatning startet i 1950-årene, som del av Operation Phoenix, som var gjenoppbygging av Victoris jernbane i etterkrigstiden. Men det var ikke før 26. mars 1960 at den nåværende stasjonen var fullført. Den er plassert litt vest for den forrige stasjonen, med broer på hver ende av  stasjonen, over Punt Road og Swan Street og kunne håndtere ti spor. En stund ble plattformer både på den nye og gamle stasjoner benyttet før den opprinnelige  stasjonen stengt og revet.
Stasjonen ble brukt til åpningsscenen av på den australske filmen Romper Stomper fra 1992. I filmen ble den kalt Footscray stasjon.
I 1994 ble det utført et stort arbeid med signalsystemet mellom Richmond og South Yarra stasjoner.Richmond ble oppgradert til en Premium stasjon 4. desember 1996.I 2018/2019 var den niende travleste jernbanestasjonen i storbyområdet Melbourne, med 4,17 millioner påstigninger per år.


== Referanser ==
Bønneflagg

Et tibetansk bønneflagg er en fargefull rektangulær tekstil, ofte blir funnet strekt langs stier og fjelltopper høyt i Himalaya. De brukes til å velsigne den omgivende landsbygda og brukes også til andre hensikter. Bønneflagg har sin opprinnelse i den sjamanistiske tradisjonen Bøn; Bønpo brukte tidligere primærfargene i Tibets flagg. Tradisjonelle bønneflagg inkluderer blokktrykte tekst og bilder.


== Referanser ==
Hemoglobin A1c

Glykosylert hemoglobin A1c, forkortet HbA1c (også kalt GMI, indikator for blodsukkerbehandling), viser nivået av glykosylert hemoglobin (HbA1c) i blodserum. HbA1c blir i det daglige ofte kalt langtidsblodsukker.Langtidsblodsukkeret måler hvor stor andel av de røde blodcellenes hemoglobin som har bundet seg til glukose de siste 6–12 ukene. (Halveringstiden for de røde blodlegemene som inneholder hemoglobin er omtrent 6–8 uker.) Samlet, gjør dette at langtidsblodsukkeret fungerer som et tall på gjennomsnittlig blodsukker de siste 8–10 ukene. Desto mer hemoglobin A1c som finnes i blodet, desto høyere blir HbA1c. 
Normalt HbA1c hos personer uten diabetes er mellom 20 og 42 mmol/l. Diabetes diagnostiseres ofte ved langtidsblodsukker over 48 mmol/l. Langtidsblodsukkeret gir også et mål på hvor god insulinbehandlingen er hos personer med diabetes type 1. Personer med diabetes type 1 anbefales et behandlingsmål for HbA1c rundt 53 mmol/l. For eldre på sykehjem, eller andre med reduserte leveutsikter, anbefales ikke en bestemt HbA1c verdi, men at diabetikeren er symptomfri for både hypo- og hyperglykemi. Hos en person uten diabetes, er omtrent 5 % av hemoglobinmolekylene festet til glukose, men når diagnosen stilles er det ofte mellom 10,9 til 15,5 %.HbA1c måles i mmol/l eller i prosent. HbA1c på 53 mmol/l, tilsvarer 7 %.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borthen, Ulf (2017). Livet med diabetes. no: Helsefagarbeidere i Delta. s. 28–29. ISBN 9788299963855. 


== Eksterne lenker ==
(en) Glycated hemoglobin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tilbake til kampen

Tilbake til kampen er en norsk roman, utgitt som bok nummer 16 i den 83 bind store serien om western-helten og US-marshalen Morgan Kane. Boka ble lansert i 1968, skrevet av forfatteren Kjell Hallbing under pseudonymet Louis Masterson, utgitt på forlaget Bladkompaniet.
Boka kom ut i forlagets pocketserie Stjernebøkene, som Stjerne-bok nr 353, kostet tre kroner, var en sentral bok i Kane-`serien - og skildret avgjørende, definerende begivenheter i Kanes liv.
Handlingen i boka er lagt til 1890. Kane selv er ca 35 år gammel, har slått seg til ro, giftet seg med sin Linda i en liten misjonskirke og livnærer seg som fredelig hestejeger. Dette er så nær normalitet og lykke den skadeskutte Kane noensinne kommer i sitt liv. Desto mer brutalt er da han kommer hjem og finner kona voldtatt og drept. I Tilbake til kampen reiser Kane etter ugjerningsmennene for å få hevn, og får hevn, da han sporer dem opp én for én. 
Kanes forhold til Linda favnes av tidligere Kane-bøker: Uten nåde (1966), Ingen tårer for Morgan Kane (1967) og Mellom liv og død (1968), som altså danner bakteppe for Tilbake til kampen.


== Mottagelsen av boka ==
Tilbake til kampen kom ut før Kane-serien var blitt den helt store salgsuksessen, da bøkene fortsatt ble utgitt i nokså normale pocket-opplag på 12-16000. Men da serien for alvor slo an et par-tre år senere måtte Tilbake til kampen trykkes på nytt - og på nytt... Mens den fortsatt ble utgitt i Bladkompaniets opprinnelige pocket-serie kom boka i minst sju opplag (7. opplag i 1991). I tillegg ble den solgt i hardcover-versjon da Bladkompaniet i årene 1972-1974 lanserte serien i innbundet utgave, med to bøker i hvert bind.Og suksessen var ikke begrenset til Norge. Etter hvert kom Tilbake til kampen på flere språk: I Sverige ble den gitt ut i 1972 på B. Wahlströms Bokförlag under tittelen Hämnaren og i England samme året på Corgi Books som Return to action. I 1973 kom den i Danmark på Winther som Tilbage til kampen, i Finland på Otava i 1974 som Takaisin taisteluun. Island fikk sin utgave: Hefndarþorsti.


== Senere utgivelser ==
Da Bladkompaniet i 1991 ga ut serien på nytt besluttet man å publisere bøkene i kronologisk rekkefølge, der man begynte med Kanes fødsel og sluttet med Den siste jakten. Nå havnet Tilbake til kampen i et dobbeltbind, i bok nr 16, sammen med Mellom liv og død. Da Bladkompaniet/Schibstedforlagene i årene 2002–2008 gjenutga bøkene i dobbet-pocket kom Tilbake til kampen i 2004 som bok 30 i bind 29–30. 
Etter at Aller forlag i 2008 tok over rettighetene kom bøkene fra 2009 enkeltvis, fortsatt i kronologisk rekkefølge, men med noen justeringer. Nå kom Tilbake til kampen i 2012 som bok nr 34, en utgivelse som året etter ble lansert som lydbok av Norsk lyd- og blindeskriftbibliotek, innlest av Jan Olav Simonsen.Plasseringen som bok 34 i serien er også beholdt i senere utgivelser, som i Cappelen Damms lydbokversjon fra 2020, lest inn av Torgeir Reiten.


== Referanser ==


== Kilder ==
Atle Nielsen, Kjell Jørgen Holbye m. fl.: Den store boka om Morgan Kane, Aller forlag 2014, side 118–119.
Rishi Sunaks regjering

Rishi Sunaks regjering ble oppnevnt av Kong Charles III 25. oktober 2022. I løpet av dagen ble statsråder og ministre oppnevnt til Sunaks regjering.


== Referanser ==
Pierson Fodé

Pierson Dane Fodé (født 6. november 1991) er en amerikansk skuespiller og modell.
Pierson er kjent for sine roller i Disney Channel-serien Jessie (2011), Indigenous (2014), Naomi and Ely's No Kiss List (2015), The Outcasts (2017), Kill Game (2019) og The Men in My Life (2020). Fodè spiller i tillegg rollen som Thomas Forrester i CBS-dramaserien Glamour, samt dukket han opp i Tacoma FD, Dynasty og The Real Bros of Simi Valley. Fodé har spilt hovedrollen i CWs pilotepisode «Glamorous». 
Han er gift og har et barn.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Pierson Fodé – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pierson Fodé på Internet Movie Database 
(fr) Pierson Fodé på Allociné 
(en) Pierson Fodé på AllMovie 
(en) Pierson Fodé hos The Movie Database
Noah Alexandersson

Noah Jonathan Alexandersson (født 30. september 2001) er en svensk fotballspiller som spiller for Moss.Noah er sønn av den tidligere svenske landslagsspilleren Niclas Alexandersson.


== Karriere ==
Alexandersson debuterte i Allsvenskan for IFK Göteborg som 17-åring i august 2019.Den 24. august 2021 ble Alexandersson lånt ut fra IFK Göteborg til Moss FK. I februar 2022 ble overgangen permanent, og han signerte en toårskontrakt med Moss.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Noah Alexandersson – Transfermarkt 
(sv) Noah Alexandersson – Sveriges fotballforbund 
(no) Noah Alexandersson – Norges Fotballforbund 
(en) Noah Alexandersson – FBref
Lene Løvdal

Lene Løvdal (født 1976) er en norsk jurist med spesialisering i likestillings- og diskrimineringsrett og menneskerettigheter. Hun har arbeidet som jurist hos Likestillings- og diskrimineringsombudet og som fagrådgiver i Juridisk rådgivning for kvinner (JURK) og jurist i daværende LLH (nå FRI). Hun er en av grunnleggerne av Egalia senter mot diskriminering, som arbeider med likestillings- og diskrimineringsrettslige temaer gjennom foredrag og prosjekter med ulike organisasjoner. Siden 2019 har hun på vegne av Europakommisjonen overvåket implementeringen i norsk lov av to av EUs anti-diskrimineringsdirektiver gjennom European Equality Law Network. Hun har utgitt artikler om au pairer rettsstilling, tolkning av muslimsk rett i skandinaviske, britiske og franske domstoler, og access to justice i diskrimineringssaker i Norge. Hun har også utgitt lovkommentarer om Lov om endring av juridisk kjønn for Karnov og Lovdata.


== Referanser ==
Norsk diabetesregister for voksne

Norsk diabetesregister for voksne er et nasjonalt kvalitetsregister som ble opprettet i 2006. Målet med registeret er å forbedre kvaliteten på behandlingen av diabetes. Registeret kartlegger blant annet om pasienten har blitt henvist til øyelege, målt blodtrykk og langtidsblodsukker, fått føttene undersøkt for senskader m.m.Diabetesregisteret gjør det blant annet mulig å undersøke effekten av endringer i behandling generelt i befolkningen, samt undersøke kvaliteten på diabetesbehandling i Norge. I 2014 nådde for eksempel 23 % av personer med diabetes type 1 i Norge målet om langtidsblodsukker under 53 mmol/l. Syv år senere, i 2021 hadde antallet økt til 33 %.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(no) Offisielt nettsted
Ann Irene Sæter

Ann Irene Skoglund Sæter (født 1957 i Kjeldebotn) er en norsk lokalpolitiker fra Storjorda i Hamarøy som representerer Arbeiderpartiet. Sæter har vært varaordfører i Hamarøy siden 11. september 2020. Fra 1991 til 1995 var hun medlem av kommunestyret i Tysfjord kommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hamarøy Arbeiderparti: Ann Irene Sæter
Belle du Berry

Bénédicte Grimault (8. april 1966–11. august 2020) var en fransk sanger, låtskriver og skuespiller som opptrådte som Belle du Berry. Hun var vokalist i bandet Paris Combo.


== Diskografi ==
Quizz (2009)


== Film ==
Lautrec (1998)
Raoul et Jocelyne (2000)


== TV ==
Vivement dimanche (2002)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Belle du Berry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Belle du Berry på Internet Movie Database 
(fr) Belle du Berry på Allociné 
(en) Belle du Berry på Discogs 
(en) Belle du Berry på MusicBrainz 
(en) Belle du Berry på Songkick 
(en) Belle du Berry på AllMusic
I Morgan Kane’s fotspor

I Morgan Kane’s fotspor er en bok i den norske serien om western-helten og US-marshalen Morgan Kane, skrevet av forfatteren Kjell Hallbing under pseudonymet Louis Masterson. Boka ble utgitt på forlaget Bladkompaniet i 1975 som nr. 77 i den 83 bind store serien. I Morgan Kane’s fotspor er en blanding av reiseskildring og novellesamling, unnfanget etter at Hallbing og forleggeren hans Finn Arnesen hadde vært på rundreiser i USA i 1973 og 1974.
Boka kom ut i forlagets pocketserie Stjernebøkene, som Stjerne-bok nr. 595, i vanlig cowboybok-format, til vanlig pocketpris, seks kroner. Sjangermessig falt den på siden av det meste, men rundt 1975 raste Kane-feberen, og Kane-bøkene fra Louis Masterson solgte uansett.
På reisen, i reiseskildringen, tar Hallbing leseren med til sentrale steder i romanfiguren Kanes liv, og ender opp der Kane ble født, ved Santa Fe-veien. Underveis flettes det inn flere noveller fra Kanes liv: «Blod og gull i Central City» (tidligere publisert i Vi Menn nr. 52 1973), «Siesta i Los Cerillos» (tidligere publisert i Vi Menn nr. 1 1974, «Døden venter utefor Reno» og «Jornada de diablo».


== Mottagelsen av boka ==
Standard førsteopplag for Kane-bøker i 1975 var 80 000, men forlaget tok hensyn til at akkurat denne boka var litt spesiell, og trykket i første omgang «bare» 40 000. De måtte imidlertid snart spe på med flere. Mens I Morgan Kane’s fotspor fortsatt ble utgitt i Bladkompaniets opprinnelige pocket-serie kom boka i minst tre opplag.Også Island fikk sin tittel:  Í fótspor Morgans Kane.


== Senere utgivelser ==
Da Bladkompaniet i 1991 ga ut serien på nytt besluttet man å publisere bøkene i kronologisk rekkefølge, der man begynte med Kanes fødsel og sluttet med Den siste jakten. Nå valgte man å gi ut I Morgan Kane’s fotspor i bind nr 1, sammen med Blodsporet til Santa Fe. Da Bladkompaniet/Schibstedforlagene i årene 2002–2008 gjenutga bøkene i dobbet-pocket kom I Morgan Kane’s fotspor i 2002 som bok 1 i bind 1–2.


== Referanser ==


== Kilder ==
Atle Nielsen, Kjell Jørgen Holbye m. fl.: Den store boka om Morgan Kane, Aller forlag 2014, side 296–297.


== Eksterne lenker ==
Nasjonalbiblioteket: I Morgan Kane's fotspor Besøkt 5. november 2022
Polaråret 2022

Polaråret 2022 er en oversikt over hendelser med tilknytning til Arktis eller Antarktis i 2022.


== Ekspedisjoner ==


=== Arktis ===
19. juli: Forskningsskipet FF «Kronprins Haakon» seiler fra Tromsø mot Nordpolen


=== Antarktis ===


== Begivenheter og etableringer ==


== Oppdagelser og vitenskapelige resultater ==
18. mars: Det måles minus 17,7 grader Celsius på forskningsstasjonen Vostok, som er varmerekord for mars måned.
April:
En studie av Alfred-Wegener-Institut (AWI), publisert i magasinet Nature Reviews Earth & Environment, viser at det er store mengder plastavfall i Polhavet, både nanoplast, mikroplast og makroplast som tauverk, fiskegarn m.m.
August:
En studie publisert i magasinet Communications Earth & Environment viser at temperaturen i Arktis har steget med 0,75 grader pr tiår siden 1979, som er fire ganger høyere enn gjennomsnittet på jorda.
En studie publisert i Science Advances viser at temperaturen i Polhavet varmes opp 2,3 ganger så raskt som gjennomsnittet av verdenshavet
September: Norges arktiske universitet utviklet metoder for å måle tykkelsen på isen i Arktis hele året, ikke bare om vinteren.
11.-12. september: den arktiske parlamentarikerforsamlingen arrangerer et møte om Arktis i Nuuk, som erstatning for Den arktiske parlamentarikerkonferansen som ble avlyst på grunn av Russlands invasjon av Ukraina.


== Dødsfall ==


== Referanser ==
SkyShowtime

SkyShowtime er en videostrømmetjeneste eid av Paramount Global og Comcast som tilbyr filmer, serier, sport og barneinnhold via video on demand til en fast månedskostnad.


== Historikk ==
5. september 2022 annonserte Paramount at Paramount+ skulle byttes ut med SkyShowtime 20. september 2022, som en del av samarbeidet mellom Paramount Global og Comcast Sky Group.SkyShowtime viser innhold ifra studioene til Nickelodeon, Paramount Pictures, Paramount+, Showtime, Universal Pictures, Dreamworks, Sky Studios og Peacock.


== Lansering ==


== Se også ==
Paramount+
Peacock


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted
Anas Farah

Anas Farah Ali (født 3. mars 2000) er en norsk-djiboutisk fotballspiller som fra den 31. desember 2022 er klubbløs.


== Karriere ==
Farah skrev proffkontrakt med Fredrikstad allerede som 15-åring i 2015. Han debuterte for Fredrikstad i OBOS-ligaen i juli 2016. I 2019 ble han lånt ut til Grorud, og i 2021 til Egersund.I 2022 signerte han for Moss.Farah har kamper for flere aldersbestemte norske landslag. Han debuterte for Djiboutis herrelandslag i fotball i 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anas Farah Ali – Transfermarkt 
(en) Anas Farah Ali – national-football-teams.com 
(en) Anas Farah Ali – Soccerway 
(no) Anas Farah Ali – Norges Fotballforbund
Pluto TV

Pluto TV er en videostrømmetjeneste eid av Paramount Global, som i 2022 erstattet Viafree i Norden. Tjenesten er gratis, reklamefinansiert og mest kjent for å tilby innhold ifra Viaplay, Nickelodeon og MTV som TV-kanaler i sin app.


== Se også ==
Viafree


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en-US) Offisielt nettsted 
(en) Pluto TV – kategori av bilder, video eller lyd på Commons