Balthasar Kaltner

Balthasar Kaltner (født 12. april 1844 i Goldegg im Pongau i Salzburger Land i Østerrike; død 6. juli 1918 i Salzburg) var østerriksk katolsk biskop av Gurk og fyrsterkebiskop av Salzburg.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Balthasar Kaltner ble født som yngste sønn av Rohrmoos-bønder. Han gikk først på skole i Salzburg og fortsatte deretter gymnasium i Meran i Sør-Tirol. Deretter studerte han teologi.


=== Prest ===
Han  ble ordinert til prest den 26. juli 1868 av fyrsterkebiskop Maximilian Joseph von Tarnóczy. I 1869 ble han prest i Mittersill, i 1872 i Grödig, 1874 i Gnigl, og fra 1895 også religionslærer ved Oberrealschule i Salzburg. Kaltner fikk teologisk doktorgrad i 1877. Han ble i 1886 professor i kirkehistorie og kanonisk rett ved det teologiske fakultet i Salzburg. I 1900 ble han prewst ved domkapitular.


=== Hjelpebiskop i Salzburg ===
I 1901 ble han utnevnt til hjelpebiskop i Salzburg og titulærbiskop av Agathopolis. Bispevielsen var den 12. mai 1901 ved fyrsterkebiskop Johannes Baptist Katschthaler av Salzburg; medkonsekrerende var biskop Franz von Sales Maria Doppelbauer av Linz og biskop Josephus Markus (Josef) Kahn av Gurk. 
I 1904 ble han Dompropst og i 1909 generalvikar. I 1910 var han også Gemeinderat for byen Salzburg i en kortere periode.


=== Biskop av Gurk ===
Etter at han ble bekreftet som biskop av Gurk, ble han intronisert i katedralen i Klagenfurt i 1910. Biskopen møtte delvis avvisning fra Kärntens slovenere, siden den ikke-kärntiske Kaltner ikke talte det andre nasjonalspråket i bispedømmet. Kaltner var den siste Gurk-biskopen som talte som virilist Landdagen i Kärnten.


=== Erkebiskop av Salzburg ===
Den 2. april 1914 valgte Salzburgs metropolitankapittel Kaltner til erkebiskop av Salzburg. Den 15. mai ble han prekonisert i Roma, og han ble installert i katedralen i Salzburg den 5. juli 1914. Etter å ha overtatt som erkebiskop av Salzburg, var han også en verdsatt og spesielt dyktig sakkyndig i byggebransjen. Han spilte en nøkkelrolle i planene for Andräkirche i Salzburg Neustadt, kirken i Itzling zu Oberndorf, gutteseminaret Borromäum i Parsch og Trefoldighetskirken (Dreifaltigkeitskiche) i Maxglan. Under de karge krigsårene han styrte som erkebiskop, klarte ikke Kaltner å virkeliggjøre noen vidtrekkende mål. Imidlertid skrev han en lærebok i kirkehistorie og en rekke avhandlinger innen kanonisk rett. 
Erkebiskop Kaltner døde den 6. juli 1918 etter kort tids sykdom. Graven hans er i krypten til Salzburg-katedralen.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1943
Kardinal Giovanni Battista Caprara Montecuccoli (1733-1810) *1766
Biskop Dionys von Rost (1716-1793) *1777
Biskop Karl Franz von Lodron (1878-1828) *1792
Biskop Bernhard Galura (1764-1856) *1820
Biskop Johann Nepomuk von Tschiderer zu Gleitheim (1777-1860) *1832
Kardinal Friedrich Johann Joseph Cölestin von Schwarzenberg (1809-1885) *1836
Kardinal Maximilian Joseph von Tarnóczy (1806-1876) *1851
Kardinal Johann Evangelist Haller (1825-1900) *1874
Kardinal Johannes Baptist Katschthaler (1832-1914) *1891
Erkebiskop Balthasar Kaltner (1844-1918) *1901


== Litteratur ==
Christian Greinz: Die fürsterzbischöfliche Kurie und das Stadtdekanat zu Salzburg. Ein Beitrag zur historisch-statistischen Beschreibung der Erzdiözese Salzburg. Verlag des fürsterzbischöflichen Konsistoriums, Salzburg 1929.
«Kaltner Balthasar». I Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Bind 3, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1965, s. 206.
Jakob Obersteiner: Die Bischöfe von Gurk. 1824–1979 (= Aus Forschung und Kunst. 22, ISSN 0067-0642). Verlag des Geschichtsvereins für Kärnten, Klagenfurt 1980.


== Referanser ==