jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Folkeavstemningen i Taiwan 2021

Folkeavstemningen i Taiwan 2021 er en folkeavstemning om fire saker, som avholdes 18. desember 2021. 28. august 2021 var den opprinnelige datoen for folkeavstemningen, men av hensyn til utbrudd av Covid-19 flere steder i landet ble den således flyttet til 18. desember 2021. 
Ifølge Taiwans lov om folkeavstemninger kan det avholdes folkeavstemninger annethvert år (oddetallsår), på fjerde lørdag i august, dersom forslaget til sak samler mer enn 280.000 signaturer (1,5 % av de stemmeberettigede). Saker besluttes med simpelt flertall, såfremt minst 25% av stemmeberettigede stemmer for det mest populære alternativet.


== Saker ==


=== Utbygging av naturgassterminal i nærheten av algerev-områder ===
Første spørsmål i folkeavstemningen er om det skal etableres en terminal for produksjon av naturgass i nætheten av Datan algerev-område i Taoyuan. Regjeringen mener denne er nødvendig for å fase ut fossilt brensel, men planene er kritisert av miljøvernere fordi dette kan ødelegge revet og dets økosystem. I lys av sterke motstander fra lokale innbyggere har regjeringen inngått avtale med miljøvernorganisasjoner om å flytte grenser for de beskyttede områdene, mens noen områder gis til utbyggingen av terminalen.


=== Importforbud av svinekjøtt som inneholder raktopamin ===
Andre spørsmål er om Taiwan skal lette på restriksjonene på import av svinekjøtt fra USA, altså om landet skal øke sin import fra USA. Kritikken mot forslaget er at svinekjøtt fra USA inneholder raktopamin, et stoff som øker veksten på grisen, men som er forbudt i 160 land.


=== Kjernekraftverk ===
Tredje spørsmål er om Longmen kjernekraftverk, som er under bygging i Ny-Taipei, skal tas i bruk eller ikke. 


=== Datoer for folkeavstemninger ===
Fjerde spørsmål er om tidspunktet for folkeavstemninger skal endres, slik at disse skal holdes samtidig med presidentvalget i Taiwan.


== Resultater ==
På tross av en nei-flertall på alle fire forslagene, var oppmøte såpass lavt på 41% blant alle stemmeberettigede. Det tilfredsstilte ikke minstekravet til valgdeltagelsen på 25% (ca. 4,956,367 stemmer per svar) for at folkeavstemningen skulle være bindende. 


== Referanser ==
6. serierunde i Toppserien 2021

Alle kampene i 6. serierunde i Toppserien 2021 ble spilt onsdag 30. juni.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
7. serierunde i Toppserien 2021

3 av kampene i 7. serierunde i Toppserien 2021 ble spilt lørdag 3. juli, mens de to siste spiltes søndag 4. juli.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
Julia Brannen

Julia Brannen er en britisk sosiolog, som er professor i sosiologi ved Institute of Education, University of London og tidligere professor II ved Universitetet i Bergen. Hun er kjent for sin forskning på familieliv, arbeid og familie og intergenerasjonelle relasjoner. Hun er også regnet som en pionér innen mixed methods-forskning. Hun er medlem av Academy of Social Sciences.


== Bibliografi ==
Brannen, Julia; Moss, Peter (1988). New mothers at work: employment and childcare. London: Unwin. ISBN 9780046120481. 
Brannen, Julia; Moss, Peter (1991). Managing mothers: dual earner households after maternity leave. London Boston: Unwin Hyman. ISBN 9780044458982. 
Brannen, Julia; Moss, Peter (2003). Rethinking children's care. Buckingham Philadelphia: Open University. ISBN 9780335209873. 
Brannen, Julia; Alasuutari, Pertti; Bickman, Leonard (2008). The SAGE handbook of social research methods. Los Angeles, California London: SAGE. ISBN 9781848607309. 
O'Connell, R; Brannen, Julia (2016). Food, Families and Work. London: Bloomsbury Publishing. ISBN 9780857857507. 


== Referanser ==
The Orchard

The Orchard er et amerikansk musikk- og underholdningsselskap, som spesialiserer seg på distribusjon, markedsføring og salg av media. The Orchard er et heleid datterselskap av Sony Music Entertainment, og har hovedkontor i New York City.


== Referanser ==
Asuncion St. Clair

Asuncion Lera St. Clair (født 1960) er en norsk sosiologiprofessor og forsker innen klimaendringer, internasjonal utvikling, fattigdom, etikk og menneskelig sikkerhet.


== Karriere og arbeid ==
Hun tok graden licenciatura i filosofi ved Universitetet i Barcelona i 1988, mastergrad i filosofi ved University of South Florida i 1998 og ble dr.polit. i sosiologi ved Universitetet i Bergen i 2004. Hun har 
i det meste av sin karriere arbeidet med de menneskelige sidene ved globale samfunnsutfordringer, særlig med løsningsfokusert forskning om sammenhengen mellom klimaendringer, fattigdom og internasjonal utvikling.Hun var førsteamanuensis og deretter professor ved Sosiologisk institutt ved Universitetet i Bergen frem til 2012. Deretter var hun forskningsleder ved CICERO Senter for klimaforskning med bistilling ved Chr. Michelsens Institutt fra 2012 til 2014. Hun er nå ansatt i DNV der hun har vært sjefforsker (Senior Principal Scientist) i klimaprogrammet og direktør for Digital Assurance Research Center, og er også rådgiver for Earth System Services Unit ved Barcelona SuperComputing Centre. Hun var medlem av FNs klimapanel og er hovedforfatter av kapittel 1 («Impacts, Adaptation and Vulnerability») ​i FNs klimapanels delrapport 2. Hun er også medlem av en FN-arbeidsgruppe om tilpasning til klimaendringer. I DNV har hun arbeidet med utvikling av bærekraftige løsninger for næringslivet, gjennom utvikling av standarder som understøtter målene i Parisavtalen. Hun arbeider med de etiske og samfunnsmessige utfordringene og potensialet ved bruk av digitale teknologier, herunder deres relevans for klimaendringer og bærekraftig utvikling.Hun er også styremedlem i International Centre for Integrated Mountain Development. Hun er også tilknyttet prosjektet Global Environmental Change and Human Security og har vært president i International Development Ethics Association.


== Bibliografi ==
Business action for climate-resilient pathways: the role of standards
Climate change, ethics and human security
Climate talk: rights, poverty and justice
Development ethics
Global poverty, ethics and human rights
Remote-controlled and autonomous ships: in the maritime industry
Social movements, the poor and the new politics of the Americas
The framing of climate change: why it matters
Towards a new science on climate changes


== Referanser ==
Rhombosternum

Rhombosternum er en slekt av vannkjær.


== Utseende ==
Ganske små (2-3 millimeter), bredt ovale, gjerne rødlige vannkjær. Oversiden er fint punktert og halvblank.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien vannkjær, Hydrophiloidea Latreille, 1802
Familien vannkjær, Hydrophilidae Latreille, 1802
Underfamilien kulevannkjær,  Sphaeridiinae Latreille, 1802
Stammen Protosternini Hansen, 1991
Slekten Rhombosternum Balfour-Browne, 1942
Rhombosternum bameuli Hebauer, 2001
Rhombosternum birmanense J.Balfour-Browne, 1942
Rhombosternum consobrinum Bameul, 1998
Rhombosternum dactyloides Hebauer, 2002
Rhombosternum index Bameul, 1998
Rhombosternum intervallum Bameul, 1998
Rhombosternum minutum Bameul, 1998
Rhombosternum wagneri (Knisch, 1921)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rhombosternum på GBIF [1]
(en) Rhombosternum i Global Biodiversity Information Facility
Plaesius

Plaesius er en gruppe (slekt) av stumpbiller.


== Utseende ==
Middelsstore (opptil 15 millimeter), avlange og nokså flate, oftest blankt svarte stumpbiller. Kroppen er nokså jevnbred og temmelig flat. Hodet har forholdsvis kraftige, foroverrettede mandibler, middelsstore fasettøyne og korte, klubbeformede antenner. Pronotum har gjerne skarpe lengdefurer på sidene. Dekkvingene er vanligvis noe forkortede (dekker ikke hele bakkroppen), med få men skarpe punktstriper. Beina er korte og kraftige.


== Levevis ==
Stumpbillene kan finnes i mange ulike habitater, men de fleste er på en eller annen måte knyttet til råtnende dyre- eller plantemateriale. De er rovdyr som lever av andre insekter, for eksempel fluelarver eller billelarver. Mange arter finnes på møkk eller åtsel. Noen arter, som gjerne er flate på form, lever under barken på døde trær. En del arter har spesialisert seg på barkbiller. Disse er tynne og sylindriske slik at de kan komme til i barkbillenes ganger. Noen arter er knyttet til reir av gnagere eller fugler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Polynesia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae
Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
Stammen Platysomatini Bickhardt, 1914
Slekten Plaesius Erichson, 1834
Underslekten Hyposolenus Lewis, 1907
Plaesius bengalensis Lewis, 1906
Plaesius hamatus Lewis, 1905
Plaesius laevigatus Marseul, 1853
Plaesius laevis Lewis, 1879
Underslekten Plaesius (i snever forstand)
Plaesius acutidens Lewis, 1912
Plaesius asperimargo Lewis, 1905
Plaesius bisinuatus Schmidt, 1892
Plaesius edentulus Lewis, 1906
Plaesius ellipticus Marseul, 1853
Plaesius javanus Erichson, 1834
Plaesius mohouti Lewis, 1879
Plaesius planulus Lewis, 1879
Plaesius pudicus Marseul, 1864
Plaesius ruptistrius Lewis, 1906
Plaesius striatipectus Lewis, 1905


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
Plaesius på GBIF [1]
(en) Plaesius i Encyclopedia of Life 
(en) Plaesius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Plaesius hos ITIS 
(en) Kategori:Plaesius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Midttjern (Ringerike)

Midttjern er et tjern på nordsiden av Heradsbygda i Ringerike i Viken.
Tjernet nås blant annet via merket sti fra nordenden av Gråsteinveien, denne turen er ca 2,5 km én vei. Det er en gapahuk der, med bl.a. ved, bålpanne og informasjon om området. Tjernet er cirka 50 meter langt.


== Bildegalleri ==

		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Midttjern, Ringerike – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Placodes

Placodes er en gruppe (slekt) av stumpbiller.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange og nokså flate, oftest blankt svarte stumpbiller. Kroppen er nokså jevnbred og temmelig flat. Hodet har forholdsvis kraftige, foroverrettede mandibler, middelsstore fasettøyne og korte, klubbeformede antenner. Pronotum har gjerne skarpe lengdefurer på sidene. Dekkvingene er vanligvis noe forkortede (dekker ikke hele bakkroppen), med få men skarpe punktstriper. Beina er korte og kraftige.


== Levevis ==
Stumpbillene kan finnes i mange ulike habitater, men de fleste er på en eller annen måte knyttet til råtnende dyre- eller plantemateriale. De er rovdyr som lever av andre insekter, for eksempel fluelarver eller billelarver. Mange arter finnes på møkk eller åtsel. Noen arter, som gjerne er flate på form, lever under barken på døde trær. En del arter har spesialisert seg på barkbiller. Disse er tynne og sylindriske slik at de kan komme til i barkbillenes ganger. Noen arter er knyttet til reir av gnagere eller fugler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae
Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
Stammen Platysomatini Bickhardt, 1914
Slekten Placodes Erichson, 1834
Placodes brauni Lewis, 1904
Placodes caffer Erichson, 1834
Placodes ebeninus Lewis, 1885
Placodes elongatus Bickhardt, 1921
Placodes intermedius Schmidt, 1889
Placodes opacus Lewis, 1900
Placodes senegalensis (Paykull, 1811)


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
Placodes på GBIF [1]
(en) Placodes – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Placodes i Encyclopedia of Life 
(en) Placodes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Placodes hos ITIS
Morimotoa

Morimotoa (er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
Små (2,5-4 millimeter), spinkle, rødbrune vannkalver. Slekten skiller seg fra de aller fleste andre vannkalver ved at kroppen er kledt med lange, utstående hår og bakbeina, som er ganske slanke, har en bred brem av tette, lange hår på innersiden. Artene har reduserte øyne og mangler flygevinger, ved siden av den nokså bleke fargen er dette tilpasninger til et underjordisk levesett.


== Levevis ==
Artene lever i underjordiske vassdrag (i huler).


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra den midtre delen av Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver, Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien småvannkalver, Hydroporinae Aubé, 1836
Usikker stammeplassering
Slekten Morimotoa Uéno, 1957
Morimotoa gigantea Uéno, 1996
Morimotoa morimotoi Uéno, 1996
Morimotoa phreatica Uéno, 1957


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Morimotoa på GBIF [1]
(en) Morimotoa i Encyclopedia of Life 
(en) Morimotoa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Morimotoa hos ITIS 
Morimotoa – detaljert informasjon på Wikispecies
Brownephilus

Brownephilus er en slekt av biller som hører til familien vannkjær (Hydrophilidae).


== Utseende ==
Ganske store (ca. 20-22 millimeter), avlange, kullsvarte vannkjær. Palpene er lange og tynne, omtrent dobbelt så lange som de klubbeformede antennene. Hodet er bredt rundet, litt skovlformet, fasettøynene små. Pronotum er trapseformet, dekkvingene litt rundede med noen få, litt uregelmessige, fine punktrader.


== Levevis ==
Brownephilus-artene lever i vegetasjonsrike innsjøer. De voksne billene er forholdsvis trege svømmere, ulikt de store vannkalv-artene som de overflatisk kan ligne noen på. De har et variert kosthold, men spiser mye plantemateriale og alger. Disse billene puster ved hjelp av et plastron, en tynn hinne av luft som sitter fast på billenes hårete underside. De tar opp luft i overgangen mellom pronotum og dekkvingene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Midtøsten (Israel, Tyrkia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien vannkjær, Hydrophiloidea
Familien vannkjær, Hydrophilidae
Underfamilien vannkjær, Hydrophilinae
Stamme vannkjær,  Hydrophilini
Slekten Brownephilus Mouchamps, 1959
Brownephilus levantinus (J. Balfour-Browne, 1939)
Brownephilus major (Incekara, Mart, Polat & Karaca, 2009),


== Referanser ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Brownephilus på GBIF [2]
(en) Brownephilus i Global Biodiversity Information Facility 
Brownephilus – detaljert informasjon på Wikispecies
Merle Marie Menje

Merle Marie Menje (født 19. august 2004) er en tysk parafriidrettsutøver og paralangrennsutøver. Hun er klassifisert i klassen LW11 i vinteridrett, og T54 i friidrett. LW11 er for sittende utøvere (sitteski), og T54 er for rullestolbrukere. 
Hun vant 200 meter og 5 000 meter i klassen T54 under Para-EM i friidrett 2021.


== Idrettskarriere ==
Menje deltok i IWAS Youth World Games 2018, og vant der 100 meter, 200 meter og 400 meter i klassen U17/U20 (T33/34/53/54). Hun vant også 800 meter i klassen U17/U20 (T34/54), og hun vant 1500 meter og 5 000 meter (U17/T54) som eneste deltaker.Hun deltok i Verdenscupen i paralangrenn 2018/19, der hun kom på ellevteplass i klassen for sittende utøvere, og hun kom på niendeplass i Verdenscupen i paralangrenn 2019/20.Under Para-EM i friidrett 2021 vant hun 400 meter og 5 000 meter i klassen T54. Hun fikk sølv på 100 meter, bak Zübeyde Süpürgeci, og på 800 meter, bak Patricia Eachus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Merle Marie Menje – Paralympic.org 
(en) Merle Marie Menje – TheSports.org
UK Space Command

UK Space Command er en kommando i Storbritannias forsvar, opprettet i april 2021 og underlagt Strategic Command.Kommandoen har sitt opphav fra Royal Air Force. Den har blant annet ansvar for det britiske forsvarets romoperasjonssenter (UK Space Operations Centre), satellittkonstellasjonen Skynet og overvåkningen etter missiler og andre romobjekter ved RAF Fylingdales.Hovedkvarteret er ved RAF High Wycombe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sharphydrus

Sharphydrus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
Små (2,5-3 millimeter), noe brede, matt brungule vannkalver med diffuse, mørkere tegninger. Pronotum er rektangulært, mye bredere enn langt, dekkvingene er rundede. Oversiden er høyt hvelvet, undersiden litt flatere.


== Levevis ==
Slekten lever i pytter ved elver med sterkt varierende vannstand i ganske tørre områder (vegetasjonstypen mellom fynbos og karroo). Disse elvene er større om vinteren da det kommer regn, mye mindre resten av året.


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Sør-Afrika, der den er forholdsvis vidt utbredt.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver, Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien småvannkalver,  Hydroporinae Aubé, 1836
Stammen Bidessini Sharp, 1882
Slekten  Sharphydrus Omer-Cooper, 1958
Sharphydrus brincki Bilton, 2013
Sharphydrus capensis (Omer-Cooper, 1955)
Sharphydrus coriaceus (Régimbart, 1894)
Sharphydrus kamiesbergensis Bilton, 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sharphydrus i Encyclopedia of Life 
(en) Sharphydrus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sharphydrus hos ITIS 
(en) Sharphydrus hos NCBI 
Sharphydrus – detaljert informasjon på Wikispecies
Trogloguignotus

Trogloguignotus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
En liten, avlang, blind, lyst brunlig vannkalv. Fasettøynene mangler fullstendig, hodet er rundet, antennene tynne og litt lengre enn hode + pronotum. Pronotum er rundet, kraftig innbuktet foran slik at pronotum omgir hodet på sidene. Dekkvingene er rundede. Beina er forholdsvis lite spesialiserte for svømming hos denne arten, bakbeina er ikke åreformede og uten hårbrem som kan fungere som et åreblad.


== Levevis ==
Slekten lever i huler.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Venezuela.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver, Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien småvannkalver,  Hydroporinae Aubé, 1836
Stammen Bidessini Sharp, 1882
Slekten  Trogloguignotus Sanfilippo, 1958
Trogloguignotus concii Sanfilippo, 1958


== Eksterne lenker ==
Trogloguignotus på GBIF [1]
(en) Trogloguignotus i Encyclopedia of Life 
(en) Trogloguignotus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Trogloguignotus hos ITIS 
Trogloguignotus – detaljert informasjon på Wikispecies
Nipponocercyon

Nipponocercyon er en slekt av biller som hører til familien vannkjær (Hydrophilidae).


== Utseende ==
Små (ca. 1,5 millimeter), bredt ovale, hvelvede, nesten kulerunde, rødlige til mørkbrune vannkjær. Oversiden kan være blankt eller halvmatt, dekkvingene med eller uten tydelige punktrader.


== Levevis ==
Artene kan finnes mellom løvstrø.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia (det sørlige Kina, Japan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien vannkjær, Hydrophiloidea
Familien vannkjær, Hydrophilidae
Underfamilien kulevannkjær, Sphaeridiinae
Stamme Megasternini
Slekten Nipponocercyon Satô, 1963
Nipponocercyon satoi Fikáček, Jia & Ryndevich, 2015 
Nipponocercyon shibatai Satô, 1963
Nipponocercyon sichuanicus (Ryndevich, 2005)


== Referanser ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Nipponocercyon på GBIF [2]
(en) Nipponocercyon i Global Biodiversity Information Facility 
Nipponocercyon – detaljert informasjon på Wikispecies
Peploglyptus

Peploglyptus er en slekt av biller som hører til familiegruppen stumpbiller (Histeridae).


== Utseende ==
Onthophilinae er nokså små og brede, rundede, oftest mørkfargede stumpbiller. Denne slekten har skarpe, opphøyde lengderibber på pronotum og dekkvingene, og en grop tett kledt med gule hår (trichomer) nær hvert forhjørne av pronotum. Oversiden er grovt, men ganske grunt punktert.


== Levevis ==
Stumpbillene kan finnes i mange ulike habitater, men de fleste er på en eller annen måte knyttet til råtnende dyre- eller plantemateriale. Utseendet til disse arteen kan tyde på at de er knyttet til maur.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Amerika fra USA til Bolivia, også på Borneo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien Onthophilinae MacLeay, 1819 – ikke funnet i Norge
Slekten  Peploglyptus J.L. LeConte, 1880
Peploglyptus belfragei J.L.LeConte, 1880
Peploglyptus golbachi Kanaar, 1981
Peploglyptus mulu Caterino, 2005


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Onthophilinae på Tree of life
Peploglyptus på GBIF [1]
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Peploglyptus i Encyclopedia of Life 
(en) Peploglyptus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Peploglyptus hos ITIS 
(en) Peploglyptus hos NCBI
Hypocaccus

Hypocaccus er en gruppe av (slekt) av biller som tilhører familien stumpbiller (Histeridae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, tettbygde, oftest svarte stumpbiller. Kroppen er gjerne rundet og litt hvelvet. Gruppen kan kjennes på at dekkvingenes midparti er slett uten punkstriper, ofte speilblankt.


== Levevis ==
En god del av artene er knyttet til sanddyner der de graver i sanden. Disse billene er (i alle fall for det meste) rovdyr som lever av andre smådyr.


== Utbredelse ==
Slekten har en nær kosmopolittisk utbredelse, men ser ut til å mangle i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling/norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien speilstumpbiller, Saprininae Banchard, 1845) – 600 arter i 54 slekter, mange knyttet til sanddyner
Slekten Hypocaccus C.G. Thomson, 1867 - i Norge:
Hypocaccus metallicus (Herbst, 1791)
Hypocaccus rugiceps (Duftschmid, 1805)
Hypocaccus rugifrons (Paykull, 1798)


=== Lister over arter som ikke forekommer i Norge ===


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
Hypocaccus på GBIF [1]
(en) Hypocaccus i Encyclopedia of Life 
(en) Hypocaccus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hypocaccus hos Artsdatabanken 
(sv) Hypocaccus hos Dyntaxa 
(en) Hypocaccus hos Fauna Europaea 
(en) Hypocaccus hos ITIS 
(en) Hypocaccus hos NCBI 
Hypocaccus – detaljert informasjon på Wikispecies
Nicole Eisenman

Nicole Eisenman (født 1965) er en amerikansk billedkunstner som er kjent for sine malerier og skulpturer. Hun mottok Guggenheim-stipendiet i 1996, Carnegie-prisen i 2013, The MacArthur Fellows Program-stipendiet i 2015 og var utstiller på Whitney-biennalene i 1995, 2012 og 2019. I begrunnelsen fra MacArthur Fellowship-juryen het det at Eisenmans innsats ligger i å «fremstille av den menneskelige skikkelse for å gjenskape dens kulturelle betydning som var kommet i bakgrunnen under abstraksjonens fremvekst i det tyvende århundre.»


== Biografi ==
Eisenman ble født i 1965 Verdun i Frankrike, hvor hennes far var utstasjonert som psykiater i hæren. Familien har tysk-jødiske røtter, og hennes oldemor var Esther Hamerman, en polsk-født kunstmaler.


== Referanser ==