jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ninka-Bernadette Mauritson

Ninka-Bernadette Mauritson er en dansk forfatter, forretningskvinne og alternativ behandler.
Mauritson ga i 2007 ut boken Kernesund familie som omhandlet hennes families erfaring med å legge om kosthold og livsstil etter at hennes eldste sønn var blitt diagnostisert med velo-cardio-facialt syndrom. Boken solgte i stort opplag, den ble utgitt på norsk med tittelen Kjernesunn familie. I boken hevdet hun at man ved å eliminere melk, gluten og sukker fra kostholdet kunne helbrede autisme, ADHD, astma, søvnforstyrrelse etc. Det tok ikke lang tid før Sundheds- og Fødevarestyrelsen advarte mot budskapet i boken fordi det var potensielt skadelig for barn å følge et så smalt kosthold. Hun har også fått kritikk for å fraråde inntak av folat.Mauritson har hentet deler av sin filosofi fra den amerikanske legen og homeopaten Jeff Bradstreet som hadde en sønn han mente hadde fått autisme fra vaksinasjon, og som i 2015 begikk selvmord da han ble satt under etterforskning for ulovlig medisinering. Landsforeningen Autisme har gått hardt ut mot Mauritsons budskap, og kritisert henne for å utnytte desperate foreldre av autistiske barn ved å hevde å ha helbredet sin egen sønn for autisme uten at han noen gang har hatt diagnosen. Mauritson mente da at foreldre av autistiske barn var innbitte motstandere av muligheter til å kurere sine barn.Mauritson driver i dag blogg og kursvirksomhet innen detox.


== Referanser ==
Penger (1946)

Penger er en svensk filmkomedie fra 1946, i regi av Nils Poppe. Hovedrollene spilles av Poppe og Inga Landgré.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Nils Poppe - Harry Orvar Larsson
Sigge Fürst - Sigvard "Sigge" Vildsint
Carl Reinholdz - Kalle Svagsint
Hilding Rolin - Hilding Argsint
Birger Åsander - Birger Ondsint
Gustaf Färingborg - Gustav Småsint
Alexander Baumgarten - Helge Långsint
Inga Landgré - Maria Bergdahl
Elof Ahrle - Anton "Filosofen" Bodin
Ulla Norgren - servitris på Café L'Ambassadör
Arne Lindblad - kaféägare
Gösta Qvist - G. Karlsson


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Penger på Internet Movie Database 
(no) Penger hos Filmfront 
(sv) Penger i Svensk Filmdatabas
Hans-Dieter Flick

Hans-Dieter Flick (født 24. februar 1965) er en tysk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er landslagstrener for Tyskland.Han er tidligere hovedtrener for Bayern München.Han tok over som landslagstrener for Tyskland etter Joachim Löw.


== Meritter ==
Bayern MünchenUEFA Super Cup (1): 2020
UEFA Champions League: 2019/2020


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hansi Flick – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hans-Dieter Flick på Internet Movie Database 
(en) Hans-Dieter Flick hos The Movie Database 
(de) Hans-Dieter Flick – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Hans-Dieter Flick – Transfermarkt 
(en) Hans-Dieter Flick – Transfermarkt (manager) 
(en) Hans-Dieter Flick – WorldFootball.net 
(en) Hans-Dieter Flick – FootballDatabase.eu 
(de) Hans-Dieter Flick – fussballdaten.de 
(en) Hans-Dieter Flick – EU-Football.info (manager) 
(en) Hans-Dieter Flick – PlaymakerStats.com 
(en) Hans-Dieter Flick – PlaymakerStats.com (manager) 
(de) Hans-Dieter Flick – Tysklands fotballforbund
Nuur Xasan Xuseen

Nuur Xasan Xuseen (somalisk: Nuur Xasan Xuseen; arabisk: نور حسن حسين, Nur Hassan Hussein; født 16. februar 1937 i Mogadishu i Italiensk Øst-Afrika, død 1. april 2020 i London) var statsminister i Somalias føderale overgangsregjering. Han tiltrådte i november 2007 og etterfulgte Ali Muhammad Ghedi.
Xussen ble i juni 2009 utnevnt til Somalias ambassadør til Italia.Han døde av covid-19 i London den 1. april 2020.


== Referanser ==
Angelo De Donatis

Angelo De Donatis (født 4. januar 1954 i Casarano i Puglia i Italia) er en italiensk kardinal og erkebiskop. Han ble i 2017 generalvikar for bispedømmet Roma og erkeprest av San Giovanni in Laterano.


== Liv og virke ==
Angelo De Donatis studerte ved Lateranuniversitetet og Gregoriana. Han ble presteviet i 1980. 
I 2015 ble De Donatis utnevnt til titulærbiskop av Motula og hjelpebiskop i bispedømmet Roma, og ble bispeviet 9. november samme år av pave Frans i San Giovanni in Laterano. I 2017 ettertrådte De Donatis Agostino Vallini som generalvikar for Roma og erkeprest av San Giovanni in Laterano. I og med dette fikk han tittelen erkebiskop.

Den 28. juni 2018 opphøyde pave Frans erkebiskop De Donatis til kardinalprest med San Marco som tittelkirke. 
Den 30. mars 2020 ble det kjent at kardinal De Donatis tidligere i månerden hadde testet positiv for COVID-19. De Donatis var innlagt på Policlinico Agostino Gemelli i Roma.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1887
Kardinal Antonio Vico (1847-1829) *1898
Erkebiskop Filippo Cortesi (1876-1947) *1921
Erkebiskop Zenobio Lorenzo Guilland (1890-1962) *1935
Biskop Anunciado Serafini (1898-1963) *1935
Kardinal Antonio Quarracino (1923-1998) *1962
Pave Frans (1936- ) *1992
Kardinal Angelo De Donatis (1954- ) *2015


== Referanser ==
Cathartes

Cathartes (kalkunkondorer) er en liten slekt som består av tre arter i kondorfamilien (Cathartidae). Artene er endemiske for den nye verden.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Houston (2019). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).

Cathartiformes, kondorer
Cathartidae, kondorfamilien
Cathartes
C. aura, kalkunkondor
C. burrovianus, myrkondor
C. melambrotus, skogkondor
Coragyps
Sarcorhamphus
Gymnogyps
Vultur


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cathartes – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Cathartes i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Cathartes hos Artsdatabanken 
(sv) Cathartes hos Dyntaxa 
(en) Cathartes hos Fossilworks 
(en) Cathartes hos ITIS 
(en) Cathartes hos NCBI 
(en) Kategori:Cathartes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cathartes – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cathartes – detaljert informasjon på Wikispecies
Erkeprest

Erkeprest eller erkepresbyter er en kirkelig tittel som i middelalderen betegnet en av de høyere kanniker ved et domkapittel, og ved enkelte domkirker fungerte som kapitlets formann og biskopens stedfortreder. Erkeprester, hvis innflytelse var stor i middelalderen, er i dag en ærestittel i den katolske og ortodokse kirke. I den ortodokse kirke er dessuten erkeprest den høyeste rang en gift prest kan oppnå.Opprinnelig var erkepresten den eldste presbyter (presten) ved en katolsk kirke, den som hadde overoppsyn med gudstjenesten og prestenes vandel. Tittelen nevnes ikke i statuttene, men så vidt man vet var erkepresten en slags formann i kapitlet. Selve betegnelsen tyder hen på patronatsretten for domkirken – det vil si, hvis det har ligget
noe sogn til domkirken, noe som ikke er usannsynlig.


== Erkeprester ved Romas fire patriarkalbasilikaer ==
San Giovanni in Laterano – Angelo De Donatis (fra 2017)
Santa Maria Maggiore – Stanisław Ryłko (fra 2016)
San Paolo fuori le Mura – James Michael Harvey (fra 2012)
San Pietro in Vaticano – Angelo Comastri (fra 2006)


== Se også ==
Erkebiskop
Biskop
Kardinal
Kannik
Domprost
Prost
Sogneprest
Kapellan


== Litteratur ==
Amanieu, A. (1935). «Archiprêtre», i: Dictionnaire de Droit Canonique. Coll. 1004–26.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Archpriests – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
San Pio V a Villa Carpegna

San Pio V, eller San Pio V a Villa Carpegna, er en sognekirke og titteldiakonia i Roma, viet til den hellige pave Pius V. Kirken ligger ved Largo San Pio V i quartiere Aurelio.Tilnavnet sikter til Villa Carpegna, en villa bygd på 1600-tallet på oppdrag av kardinal Gaspare Carpegna.


== Historie ==
Kirken ble bygd 1950–1952 etter tegninger av arkitekten Tullio Rossi. Kirken ble konsekrert den 24. februar 1962 av kardinal Luigi Traglia.


== Eksteriør ==
Over kirkens portal er en mosaikk med Jomfru Maria og Jesusbarnet med de hl. Pius V og Georg. I bakgrunnen ses en fremstilling av slaget ved Lepanto i 1571, da ottomanene led grundig nederlag; slaget fant sted under Pius Vs pontifikat. Mosaikken er et verk av den østerrikske kunstneren Joseph Franz Strachota. Under fasadens kronende triangulære pediment står dedikadjonsinskripsjonen: D.O.M. IN HON PII V PONT. MAX. A.D. MCMLII.


== Interiør ==
Kirken er en treskipet basilika. I absiden henger et krusifiks med forgylt corpus og seks gyldne engler med lys av Francesco Nagni. Under krusifikset henger et ikon som forestiller den hellige Pius V.
På fasadens innervegg er en engel i gips, utført av Duilio Cambellotti. På begge sider av kirkeporten ses to statuer: den hellige Frans av Assisi av Alessandro Monteleone og den hellige Antonius av Padova av Michele Guerrisi. Interiøret huser også en bronsestatue av Antonio Berti – den hellige Katarina av Siena.Korsveistasjonene i polykrom keramikk er formgitte av Angelo Biancini og utførte av Guerrino Tramonti.
I menigheten venereres Madonna del Riposo ivrig. Fresken Madonna del Riposo er i den nærliggende kirken Santa Maria del Riposo.


== Titteldiakonia ==
Kirken ble stiftet som titteldiakonia med navnet San Pio V a Villa Carpegna av pave Paul VI i 1973.
KardinaldiakonerPaul-Pierre Philippe: 1973–1983; titulus pro illa vice: 1983–1984
Luigi Dadaglio: 1985–1990
José Tomás Sánchez: 1991–2002; titulus pro illa vice: 2002–2012
James Michael Harvey: 2012–


== Referanser ==


== Nettkilder ==
 https://www.info.roma.it/monumenti_dettaglio.asp?ID_schede=4378.  


== Litteratur ==
Massimo Alemanno: Le chiese di Roma moderna. 2 (italiensk). Roma: Armando. 2006. s. 96–98. ISBN 88-8358-971-8. 
Virgilio CaselliVisite a chiese romane (italiensk). Roma: Nuova Grafica Romana. 1962. s. 209–211. 
Claudio Rendina: Guida insolita ai misteri, ai segreti, alle leggende e alle curiosità delle Chiese di Roma (italiensk). Roma: Newton & Compton. 2000. s. 313. ISBN 88-8289-419-3. 


== Eksterne lenker ==
(en) San Pio V (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sturla Voll

Sturla Voll (født 25. januar 1954) er en norsk lærer og tidligere fotballtrener for Trondheims-Ørn, Levanger, Fulham og Aalesund.


== Karriere ==
Voll var trener for IL Sverre og IL Fram fra 1988 til 1996 og  Trondheims-Ørn fra 1997 til 1999. I denne perioden vant han Toppserien én gang (1997) og tre Kongepokaler (1997, 1998 og 1999), i tillegg til én nordisk serievinnertittel (1997). Han var også inne en periode sammen Gøril Kringen i 2012.
I 2001 tok han over som hovedtrener for Levanger, hvor han sesongen før hadde vært assistent for Edgar Sandvik. Voll ga sommeren samme år fra seg jobben til Sandvik,og dro til Fulham FC, hvor det ble opprykk og seier i FA-cupen,men han returnerte til LFK i 2005 med Geir Jenshus som assistent og ledet laget til 3.-plass i 2. divisjon før han igjen ga seg.Voll var assistenttrener i Aalesund under Per Joar Hansen fra desember 2005 til og med november 2007, og var med på opprykk til Tippeligaen og Aafk sitt første år hvor de berga i toppdivisjonen hvorpå han gikk tilbake til jobben som almennfaglærer ved Levanger videregående skole. Retunerte til seniorlaget til Levanger fotballklubb i 2011 og var med som trener i opprykkssesongen 2014 og i Obosligaen i 2015.
Starta som trenerveileder på UEFA B-lisens tidlig på totusentallet. Ble veileder på Uefa A- lisens i 2007 og har deltatt på UEFA-prolisens siden 2014.
Voll har vært trener i Levanger fotballklubb i til sammen 14 sesonger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Sturla Voll på Twitter 
Sturla Voll på LinkedIn
Mimagetocera

Mimagetocera er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art .


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Mimagetocera Maulik, 1936
Mimagetocera flava (Jacoby, 1904)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mimagitocera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mimagitocera i Global Biodiversity Information Facility 
Mimagitocera – detaljert informasjon på Wikispecies
Hesperomorpha

Hesperomorpha er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 6 arter.


== Utseende ==
Nokså små, avlange, svarte bladbiller. Antennene er ganske tynne og noe lenger enn kroppen. Pronotum er firkantet, dekkvingene nokså jevnbrede.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Hesperomorpha Ogloblin, 1936
Hesperomorpha atra (Chen, 1942)
Hesperomorpha collaris Kimoto, 1996
Hesperomorpha hirsuta (Jacoby, 1885)
Hesperomorpha potanini (Ogloblin, 1936)
Hesperomorpha taiwana Kimoto, 1996
Hesperomorpha thailandica Kimoto, 2000


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder av Hesperomorpha taiwana
(en) Hesperomorpha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hesperomorpha hos NCBI 
Hesperomorpha – detaljert informasjon på Wikispecies
Galerotella

Galerotella er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 3 arter.


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sri Lanka, India og Myanmar.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Galerotella Maulik, 1936
Galerotella euryobotryae Maulik, 1936
Galerotella indicola Takizawa, 1986
Galerotella virida (Jacoby, 1887)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Galerotella i Encyclopedia of Life 
(en) Galerotella i Global Biodiversity Information Facility
Euliroetis

Euliroetis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 9 arter.


== Utseende ==
Middelsstore, blanke, gule eller rødlige og svarte bladbiller. Antennene er vel halvparten så lage som kroppen. pronotum er firkantet, dekkvingene jevnbrede.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Kina, Japan, Øst-Sibir).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Euliroetis Ogloblin, 1936
Euliroetis abdominalis (Baly, 1874)
Euliroetis lameyi (Laboissiere, 1929)
Euliroetis melanocephala (Bowditch, 1925)
Euliroetis nigrinotum (Gressitt & Kimoto, 1963)
Euliroetis nigripes (Baly, 1874)
Euliroetis obscuripes (Laboissiere, 1936)
Euliroetis ornata (Baly, 1874)
Euliroetis simulonigrinotum Yang in Yang, 1992
Euliroetis suturalis (Laboissiere, 1929)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Euliroetis obscuripes
(en) Euliroetis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Euliroetis hos NCBI 
Euliroetis – detaljert informasjon på Wikispecies
Decarthrocera

Decarthrocera er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er bare kjent én art og også bare ett enkelt eksemplar av denne slekten.


== Utseende ==
Antennene er 10-leddete, derav slektsnavnet.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Algerie. Slekten er basert på ett enkelt eksemplar, det er noe usikkert hva dette egentlig er.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Jordlopper, Alticini - ofte regnet som en egen underfamilie
stammen Decarthrocerini  Laboissière, 1937 - Afrika
slekten Decarthrocera Laboissiere, 1937
Decarthrocera viberti Laboissiere, 1937 - Algerie


== Eksterne lenker ==
(en) Decarthrocera i Global Biodiversity Information Facility 
Decarthrocera – detaljert informasjon på Wikispecies
Pseudaenidea

Pseudaenidea er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 3 arter.


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika (Tanzania).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Pseudaenidea Laboissiere, 1938
Pseudaenidea elegans (Harold, 1879)
Pseudaenidea limbata Laboissiere, 1938
Pseudaenidea monardi (Laboissiere, 1930)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudaenidea i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudaenidea i Global Biodiversity Information Facility
LM-90

LM-90 (eksistere fra 1990 til 1993) var et norsk ishockeyklubb på seniornivå fra Manglerud i Oslo, Som spilte i eliteserien. LM-90 spillet sine hjemmekamper i Manglerudhallen.

Sesongen 1990/91 tok A-laget til Manglerud Star navnet "LM-90", etter at Lambertseter Hockeyklubb ble fusjonert inn i Manglerud Star. Laget var kjent på folkemunne som Lett Match 90 og utmerket seg ved å score en del mål, men også å slippe inn voldsomt mange. 93/94-sesongen var Manglerud Star igjen tilbake i eliteserien under eget navn, i egne farger og uten samarbeid med annen klubb, og LM-90 ble laget ned.


== Noen tidligere spillere ==
Sigurd Thinn
John Opsahl
Fredrik Trygg
Kaare Bergh
Andrew Syverud
Jeff Miller
Jarle Strøm
Truls Pedersen


== Se også ==
Vålerenga Ishockey
Manglerud Star


== Eksterne lenker ==
Historie om LM-90 Arkivert 12. april 2020 hos Wayback Machine.
Frontiers in Psychology

Frontiers in Psychology er et generelt vitenskapelig tidsskrift i psykologi. Det ble etablert i 2010 og utgis av Frontiers Media, som inngikk i Jeffrey Bealls liste over røverforlag. I norsk vitenskapsindeks fikk tidsskriftet i 2016 status som nivå 2, men ble nedgradert til nivå 1 fra 2021.


== Referanser ==
Vi som går køkkenvejen

Vi som går køkkenvejen er en dansk filmkomedie fra 1953 regissert av Erik Balling. Manuset ble skrevet av Leck Fischer. Det var basert på norske Sigrid Boos roman Vi som går kjøkkenveien, som utkom i 1933.


== Handling ==
Den unge fabrikantdatteren Helga lever et bekymringsløst liv med jevnaldrende mannlige og kvinnelige venner. En kveld har de et muntert samvær i fabrikantens villa, der det finner sted en livlig diskusjon om Helgas komplette mangel på huslige evner. Hennes til da foretrukne kavalér, Jørgen, er spesielt provoserende. Helga blir irritert og inngår et veddemål om at hun kan klare seg et helt år som husassistent uten å få økonomisk støtte hjemmefra. På den måten vil hun vise Jørgen at hun kan stå på egne ben.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Birgitte Reimer – Helga
Ib Schønberg – Helgas far
Ellen Margrethe Stein – Tanten
Henrik Wiehe – Jørgen
Lise Ringheim – Lotte


== Kilder ==
«Vi som går køkkenvejen (1953)». IMDb.com. Besøkt 2. april 2020. 
«Vi som går køkkenvejen». Det Danske Filminstitut. Besøkt 2. april 2020. 


== Eksterne lenker ==
(en) Vi som går køkkenvejen på Internet Movie Database 
(no) Vi som går køkkenvejen hos Filmfront 
(sv) Vi som går køkkenvejen i Svensk Filmdatabas 
(da) Vi som går køkkenvejen i Danmark Nationale Filminstitut
Aurskog Sparebank

Aurskog Sparebank (OSE: AURG; stiftet 24. august 1846) er en selvstendig norsk sparebank med hovedkontor på Aurskog i Viken. Banken er tilknyttet Eika Gruppen og har avdelingskontorer på Bjørkelangen, Årnes, Jessheim og Sørumsand.Deres viktigste markedsområde er Romerike i Viken, og banken fikk sine egenkapitalbevis notert på Oslo Børs i 1998.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Vladimír Coufal

Vladimír Coufal (født 22. august 1992) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for den engelske klubben West Ham United FC.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Tsjekkias EM-tropp til EM i fotball 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vladimír Coufal – FIFA 
(en) Vladimír Coufal – UEFA 
(en) Vladimír Coufal – Transfermarkt 
(en) Vladimír Coufal – national-football-teams.com 
(en) Vladimír Coufal – WorldFootball.net 
(en) Vladimír Coufal – FootballDatabase.eu 
(en) Vladimír Coufal – Soccerway 
(en) Vladimír Coufal – EU-Football.info 
(en) Vladimír Coufal – FAČR 
(en) Vladimír Coufal – FBref
Østkanten Bluesklubb

Østkanten Bluesklubb er en bluesklubb og medlemsforening tilknytta Norsk Bluesunion og Norsk Rockforbund. Den ble grunnlagt 18. februar 1995 på Pigalle i Gamle Oslo, og har i likhet med Oslo Bluesklubb medlemmer fra hele byen. De to klubbene samarbeider ofte om arrangementer.
Klubbens konserter arrangeres oftest på jazzklubben Herr Nilsen eller bluesklubben Buckleys.


== Se også ==
Blues


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Totens Sparebank

Totens Sparebank (OSE: TOTG; stiftet 15. februar 1854) er en selvstendig norsk sparebank med hovedkontor på Lena i Innlandet fylke. Banken er tilknyttet Eika Gruppen og har i tillegg til hovedkontoret på Lena avdelingskontorer på Raufoss, Gjøvik, Hamar og Råholt.Banken har i underkant av 100 ansatte og en forvaltingskapital på 17 milliarder norske kroner. Hvert år gir Totens Sparebank 10 millioner kroner tilbake til lokalsamfunnet i form av gaver, sponsorater og talentstipend.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Ana Popović

Ana Popović (født 13. mai 1976 i Beograd) er en serbisk-amerikansk blues- og jazzgitarist og låtskriver.
Popović har spilt gitar siden hun var femten. I 1995 dannet hun bandet Hush sammen med tre andre musikere. I 1998 flyttet hun til Nederland for å studere jazz, og bandet ble oppløst. I 1999 startet hun sin solokarriere. Siden 2012 bor hun i den amerikanske byen Memphis.

Den 14. september 2018 ga hun ut sitt niende platealbum, som fikk tittelen Like It On Top.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ana Popović – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ana Popović på Apple Music 
(en) Ana Popović på Discogs 
(en) Ana Popović på MusicBrainz 
(en) Ana Popović på MusicBrainz 
(en) Ana Popović på Spotify 
(en) Ana Popović på Songkick 
(en) Ana Popović på Last.fm 
(en) Ana Popović på AllMusic 
(en) Ana Popović på Twitter 
(en) Ana Popović på Facebook 
Ana Popović på Instagram 
Ana Popović på YouTube 
(en) Ana Popović på Myspace