jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Øyevegen (Vang)

Øyevegen (33-305, 10-334) er en vei i Øye i Vang kommune, langs vestsiden av Vangsmjøse. Veien er den del av E16, og utgjør den delen som går gjennom Øye, der bl.a. Øye stavkirke ligger.Veien ligger cirka 478 meter over havet ved Øye stavkirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Øvre Korskirkesmauet

Øvre Korskirkesmauet (3-5, 2A-8) er en veit i bydelen Bergenhus i Bergen sentrum. Den går fra Kong Oscars gate til Lille Øvregaten, rett nordøst for Korskirken.Smuget har tidligere hett Marchmannsmauet og Hemmechens smau. Den fikk sitt navn i 1857, men het fra 1948 til 1993 Øvre Korskirkesmug.Smuget ligger cirka 7 meter over havet.


== Referanser ==
Rotkjukeslekta

Rotkjukeslekta (Heterobasidion) er slekt med to norske arter, men det er totalt beskrevet femten arter totalt. Tidligere ble begge de to artene regnet som samme art, med navnet rotkjuke. Dette er to av de viktige skadesoppene innen skogbruket. Det er særlig grana, som er mest utsatt. Grana blir også lett smittet, ved at røttene infisert fra andre infiserte røtter, eller røttene blir skadd og det kommer soppsporer i jorda inn i skadene. Når treet er infisert, så begynner soppen å vokse nede ved rota, og følger margveden oppover år for år. Den vokser da oppover ca. 20 cm i året. Men råten er ikke så lett synlig utenfra, da den vokser i kjerneveden. De ytre relativt tidlige tegnene er, at den nedre delen av stammen svulmer opp, og at det siver ut kvae på den uskadde barken.  Noe som gjør, at en ser ofte ikke resultatet, før treet er hugget ned. Men om treet for stå, så vil en også se tegn på stor svekkelse, altså baret gulner. Sammen med at treet vil dø til slutt her også. Soppen danner egentlig hvitråte, men den delvis nedbrutte veden fremstor som lysebrun.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rotkjukeslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Rotkjukeslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rotkjukeslekten hos Artsdatabanken 
(sv) Rotkjukeslekten hos Dyntaxa 
(en) Rotkjukeslekten hos Index Fungorum 
(en) Rotkjukeslekten hos MycoBank 
(en) Rotkjukeslekten hos NCBI 
(en) Kategori:Heterobasidion – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Heterobasidion – detaljert informasjon på Wikispecies
Klyngeutvalg

Klyngeutvalg er en utvalgsmetode basert på utvalg klynger av elementer heller enn utvalg av enkeltelementer. Klyngene er naturlig forekommende grupper. Innenfor skolevesenet kan en skole eller en klasse utgjøre en klynge. Klyngeutvalg er ofte en kostnadseffektiv metode og kan gjennomføres uten at man på forhånd har en fullstendig liste av populasjonen. Innenfor fiskeriforskningen kan fiskevær eller fiskemottak være en klynge dersom man er interessert i å undersøke fiskebåtenes fangst. I markedsundersøkelser kan geografiske områder eller steder danne klynger. Data fra klyngeutvalg er statistisk mer komplisert å håndtere enn data fra rene tilfeldige utvalg. Klyngeutvalg skiller seg fra utvelgelse basert på strata: Hver klynge er internt heterogen (og homogen utad), mens strata er internt relativt homogene og samtidig klart ulike andre strata.


== Referanser ==
Øvre Korskirkeallmenningen

Øvre Korskirkeallmenningen (1–19A, 4–18) er en allmenning (bred gate) i bydelen Bergenhus i Bergen sentrum. Den går fra Kong Oscars gate til Bispengsgaten, rett nordøst for Korskirken. Den krysser Lille Øvregaten.
Allmenningen fikk sitt navn offisielt i 1857, men navnet er eldre enn dette. Fram til 1993 het den imidlertid Øvre Korskirkealmenning.
Allmenningen ligger cirka 10 meter over havet midtveis, der den krysser Lille Øvregaten.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==
Celine Fariala Mangaza

Celine Fariala Mangaza (født 27. august 1967 i Bukavu i Zaïre, død 28. mai 2020 i Bukavu) med tilnavnet Mama Leki, var en kongolesisk aktivist for funksjonshemmede.
Leki et et ord på lingala som betyr «tante», og fungerer som en respektpartikkel i navnet.Hun ble født i Bukavu øst i landet, og ble rammet av polio da hun var tre år gammel. Til tross for sykdommen og det forhold at jenter vanligvis ikke ble sendt til skolegang den gang, fikk hun skoleundervisning til og med sjette klasse. Da begynte hun som skredder. Hun etablerte i 2006 en egen skole for søm, med tanke på funksjonshemmede kvinner. Den ble kalt  Association for the Wellness of Handicapped Women. Hun var ogspå visepresident for Safeco, en NGO i Bukavu som gav kongolesiske kvinner digitale ferdigheter.Hun giftet seg med Fidel Batumike i 1994, og de fikk fire barn.Mangaza døde i 2020, av covid-19.


== Referanser ==
Chavalit Soemprungsuk

Chavalit Soemprungsuk (thai: ชวลิต เสริมปรุงสุข, født 30. juni 1939 i Khon Kaen i Thailand, død 27. april 2020 i Amsterdam i Nederland) var en thailandsk maler, billedhugger og trykkunstner i Thailand og i Nederland. I 2014 ble han hedret som nasjonalkunster for bildende kunster i Thailand.


== Biografi ==
Soemprungsuk kom fra regionen Isan nordøst i Thailand.Han studerte ved Silpakornuniversitetet i Bangkok under universitetets grunnlegger, den italienskfødte billedhuggeren Silpa Bhirasri, opprinnelig professor Corrado Feroci fra Toscana. Soemprungsuk flyttet så til  Amsterdam for å studere ved Rijksakademie van beeldende kunsten (Riksakademiet for bildekunst).Soemprungsuk arbeidet i en rekke kunstmedier i løpet av sin karriere. Han produserte både realistisk og abstrakt maleri og var skulptør. Mot slutten av livet konsentrerte han seg i en tiårsperiode om digitale trykk. Våren 2020 var han i Bangkok for en kunstutstilling som var del av 80+ Art Festival Thailand.Soemprungsut hadde hjerteproblemer og lymfekreft før han ble syk 10. april 2020 og fikk påvist covid-19. Han ble innlagt  til behandling på sykehuset Onze Lieve Vrouwe Gasthuis (OLVG) i Amsterdam den 17. april 2020. Soemprungsuk døde av komplikasjoner forbundet med koronaviruset på OLVG den 27. april 2020 i en alder av 80 år.


== Referanser ==
Tallinn Tekniske Universitet

Må ikke forveksles med Tallinns universitet.Tallinns tekniske universitet (estisk: Tallinna Tehnikaülikool, engelsk: Tallinn University of Technology, engelsk kortform: TalTech) er et universitet i Tallinn for ingeniørfag, næringsliv, offentlig administrasjon og maritime saker. Det er det eneste tekniske universitetet i Estland. Universitetet ble grunnlagt i 1918 og har hatt universitetsstatus siden 1936. Campus ligger i bydelen Mustamäe.
Adressen til universitetet er Ehitajate tee 5.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tallinn University of Technology – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vågsallmenningen

Vågsallmenningen (1-7, 2-16) er en allmenning (bred gate) i bydelen Bergenhus i Bergen sentrum. Den ligger i forlengelse av Strandkaien, går fra Fisketorget til krysset Småstrandgaten / Allehelgens gate / Christies gate, og ligger sør for Korskirken.Allmenningen ble etablert etter bybrannen i 1582, under navnet Rådstueallmenningen. Dagens Torgallmenningen fikk da navnet Vågsallmenningen. Disse byttet navn i 1702. Den het da Vågsalmenning, et navn som ble byttet til Vågsallmenningen i 1993.På Vågsallmenningen står en seks meter høy statue av Ludvig Holberg. Vågsallmenningen 1 er tidligere Bergens Børs, i dag Bergen Børs Hotel. Allmenningen ligger cirka 2 meter over havet nederst, nærmest Fisketorget.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==
Anna Kreetz

Anna Kreetz (født i Stettin i 1840) var en tyskfødt norsk fotograf og grunnlegger av Anna Kreetz industri- og husflidsskole. Hun startet skolen i 1883 med økonomisk støtte fra Brennevinssamlaget i Bergen. I 1899 overtok Bergen kommune skolen og drev den videre som Bergen kommunale kvinnelige industriskole.
Anna Kreetz drev fotoatelier i Oslo sammen med Marthine Lund fra 1865 og omtrent frem til 1870. På begynnelsen av 1870-tallet begynte hun som lærer ved Christiania Arbeidersamfunds husflidsskole. Omfanget av hennes virksomhet som lærer der er ukjent, men hun arbeidet der frem til 1878. I den samme perioden reiste hun også rundt i Norge som kursholder, blant annet i fletting av stråarbeider. I 1872 mottok hun økonomisk støtte fra kongen til å foreta studiereiser til Sverige, Danmark, Tyskland og Holland. Hun representerte Norge på Verdensutstillingen i Philadelphia i 1876, og fikk da en medalje for sine arbeider i fjær. Hun hadde vært i Danmark i 1872 for å gå kurs i fjærarbeid, med reisestipend fra den norske stat. Eksempler på slike fjærarbeider var vifter og damekåper.Hun den eneste kvinnen blant 35 personer som mottok reisestipend fra den norske stat for å dra til Verdensutstillingen i Paris i 1878; på det tidspunktet bodde hun fremdeles i Kristiania. I 1882 fikk hun avslag fra Stortinget på en søknad om støtte til det som i stortingsprotokollen for 1882 kalles «Anna Kreetz' Skole for Husflidslærerinder». Årsaken til avslaget var at Christiania allerede hadde en tilsvarende skole. Dette førte til at Anna Kreetz flyttet til Bergen for å etablere en husflidsskole der. Hun startet opp skolen i Bergen i 1883. Fra 1883 og i årene fremover bevilget Stortinget årlig støtte til driften av det som i stortingsprotokollene vekselvis kalles «Anna Kreetz' Lærerindeskole i Bergen» og «Anna Kreetz' Industriskole i Bergen».Hun var medstifter av Bergen Kvinnesaksforening i 1885 og medlem av det første styret.


== Referanser ==
Anders Kolbuholen

Anders Johansen Kolbuholen   (født 20. januar 1980 i Hamar oppvokst i Romedal) er en norsk tidligere ishockeyspiller og trener.
Anders kom inn i A-laget til Storhamar Hockey som 17-åring. Han la opp som ishockeyspiller i 2002 etter én sesong i Gjøvik Ishockeyklubb. Han begynte som trener etter at spillerkarrieren var avsluttet, og ble assistent for Alexander Smirnov i 2014, da Smirnov vendte tilbake til Storhamar Hockey for sin andre trenerperiode i den klubben.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Kolbuholen – Eurohockey.com 
(en) Anders Kolbuholen – Eliteprospects.com 
(en) Anders Kolbuholen – Eliteprospects.com (personale)
11. etappe av Giro d’Italia 2020

11. etappe av Giro d'Italia 2020 gikk fra Porto Sant'Elpidio til Rimini 14. oktober 2020. 
Arnaud Démare tok sin fjerde etappeseier.


== Etapperesultater ==


== Sammenlagt etter etappen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 11. etappe av Giro d'Italia 2020 - ProCyclingStats
12. etappe av Giro d’Italia 2020

12. etappe av Giro d'Italia 2020 gikk fra Cesenatico til Cesenatico 15. oktober 2020. 
Jhonatan Narváez vant etappen.


== Etapperesultater ==


== Sammenlagt etter etappen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 12. etappe av Giro d'Italia 2020 - ProCyclingStats
13. etappe av Giro d’Italia 2020

13. etappe av Giro d'Italia 2020 gikk fra Cervia til Monselice 16. oktober 2020. 
Diego Ulissi tok sin andre etappeseier.


== Etapperesultater ==


== Sammenlagt etter etappen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 13. etappe av Giro d'Italia 2020 - ProCyclingStats
Jeff Jakobs

Jeff Jakobs (født 24. april 1989 i Säter) er en svensk ishockeytrener og tidligere ishockeyspiller, som trener Mora IK i Hockeyallsvenskan. Jakobs har vært trener for Storhamar (ass.), Borlänge HF og Mora IK.
Har vært assistenttrener siden 31. januar sammen med Fredrik Hallberg i IK Oskarshamn.


== Eksterne lenker ==
Spillerens profil på Eliteprospect
James Corson

James Corson (født 14. januar 1906, død 12. november 1981) var en amerikansk friidrettsutøver.
Han representerte USA under Sommer-OL 1928, hvor han tok bronse i diskos.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Corson – Olympedia 
(en) James Corson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) James Corson – Track and Field Statistics
James Dillion

James Dillion (født 2. mai 1929, død 16. september 2010) var en amerikansk friidrettsutøver.
Han representerte USA under Sommer-OL 1952, hvor han tok bronse i diskos.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) James Dillion – Olympedia 
(en) James Dillion – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) James Dillion – Track and Field Statistics
Des Koch

Des Koch (født 10. mai 1932, død 26. januar 1991) var en amerikansk friidrettsutøver.
Han representerte USA under Sommer-OL 1956, hvor han tok bronse i diskos.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Des Koch – Olympics.com 
(en) Des Koch – Olympic.org 
(en) Des Koch – Olympedia 
(en) Des Koch – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Des Koch – Track and Field Statistics
Dick Cochran

Dick Cochran (født 23. juni 1938) er en amerikansk friidrettsutøver.
Han representerte USA under Sommer-OL 1960, hvor han tok bronse i diskos.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dick Cochran – Olympedia 
(en) Dick Cochran – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dick Cochran – Track and Field Statistics
Dave Weill

Dave Weill (født 25. oktober 1941) er en amerikansk friidrettsutøver.
Han representerte USA under Sommer-OL 1964, hvor han tok bronse i diskos.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dave Weill – Olympedia 
(en) Dave Weill – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dave Weill – Track and Field Statistics
Frantz Kruger

Frantz Kruger (født 22. mai 1975) er en sørafrikansk-finsk friidrettsutøver.
Han representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2000, hvor han tok bronse i diskos.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frantz Kruger – Olympics.com 
(en) Frantz Kruger – Olympic.org 
(en) Frantz Kruger – Olympedia 
(en) Frantz Kruger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Frantz Kruger – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Frantz Kruger – Commonwealth Games Federation 
(en) Frantz Kruger – World Athletics 
(en) Frantz Kruger – Track and Field Statistics
Lucas Loob Trygg

Lucas Loob Trygg (født 14. november 2002 i Karlstad) er en norsk ishockeyspiller.
I sesongen 2020/2021 spiller han for den svenske klubben Färjestad BK, på J20-laget. Han har tidligere spilt for Manglerud Star.


== Familie ==
Lucas Loob Trygg er sønn av ishockeyspilleren Marius Trygg og nevø av ishockeyspilleren Håkan Loob.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lucas Loob Trygg – Eliteprospects.com
Karl Storch

Karl Storch (født 21. august 1913, død 19. august 1992) var en tysk friidrettsutøver.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 1996, hvor han tok sølv i sleggekast.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Karl Storch – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Karl Storch – Olympedia 
(en) Karl Storch – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Mikhail Krivonosov

Mikhail Petrovitsj Krivonosov (russisk: Михаил Петрович Кривоносов, født 1. mai 1929, død 11. november 1994) var en belarusisk friidrettsutøver.
Han representerte Sovjetunionen under Sommer-OL 1956, hvor han tok sølv i sleggekast.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Mikhail Krivonosov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Mikhail Krivonosov – Olympics.com 
(en) Mikhail Krivonosov – Olympic.org 
(en) Mikhail Krivonosov – Olympedia 
(en) Mikhail Krivonosov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mikhail Krivonosov – World Athletics 
(en) Mikhail Krivonosov – Track and Field Statistics
Jochen Sachse

Jochen Sachse (født 2. oktober 1948) er en tysk friidrettsutøver.
Han representerte Øst-Tyskland under Sommer-OL 1972, hvor han tok sølv i sleggekast.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jochen Sachse – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jochen Sachse – Olympics.com 
(en) Jochen Sachse – Olympic.org 
(en) Jochen Sachse – Olympedia 
(en) Jochen Sachse – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jochen Sachse – World Athletics 
(en) Jochen Sachse – European Athletic Association
Aleksej Spiridonov

Aleksej Spiridonov (født 20. november 1951, død 9. april 1998) var en russisk friidrettsutøver.
Han representerte Sovjetunionen under Sommer-OL 1976, hvor han tok sølv i sleggekast.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Aleksej Spiridonov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Aleksej Spiridonov – Olympics.com 
(en) Aleksej Spiridonov – Olympic.org 
(en) Aleksej Spiridonov – Olympedia 
(en) Aleksej Spiridonov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aleksej Spiridonov – World Athletics
Lance Deal

Lance Deal (født 21. august 1961) er en amerikansk friidrettsutøver.
Han representerte USA under Sommer-OL 1996, hvor han tok sølv i sleggekast.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lance Deal – Olympics.com 
(en) Lance Deal – Olympic.org 
(en) Lance Deal – Olympedia 
(en) Lance Deal – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lance Deal – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Lance Deal – World Athletics 
(en) Lance Deal – USATF 
(en) Lance Deal – Track and Field Statistics
Ingrid Simensen

Ingrid Simensen (født 1994) er en norsk journalist. Pr. 2020 er hun programleder i NRK P3.Simensen er opprinning fra Rendalen i Innlandet. Etter å ha fullført videregående skole ved Nord-Østerdal videregående skole i Tynset, gikk hun linjen for radio- og TV-journalistikk på Skjeberg Folkehøyskole. Hun har en bachelorgrad fra Høgskulen i Volda og en bachelorgrad i mediefag fra Griffith College i Queensland, Australia. Hun har tidligere jobbet for NRK Østlandssendingen og NRK Hedmark og Oppland (nå NRK Innlandet).Hun er med i 6 sesong av Farmen kjendis.


== Referanser ==
Lagle Parek

Lagle Parek (født 17. april 1941 i Pärnu) er en estisk politiker og dissident fra sovjettiden. Hun vokste opp i Sibir, der familien hadde blitt deportert. Tilbake i Estland ble hun opposisjonell og ble satt i fengsel. Etter Sovjetunionens fall var hun innenriksminister i Estlands første folkevalgte regjering fra 1992 til 1993.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Lagle Parek er datter av infanterikaptein og instruktør Karl Parek og kunsthistoriker og museumsdirektør Elsbet Parek. Moren var datter av skuespillerne Jüri og Anna Markus. Få måneder etter at hun ble født, ble faren arrestert og henrettet av NKVD. I mars 1949 ble hun, åtte år gammel, deportert til Novosibirsk oblast i Sibir sammen med resten av sin familie. De var en del av en massedeportasjon fra Baltikum. Lagle Parek og hennes storesøster og mormor fikk først vende tilbake til Estland i 1954 under avstaliniseringen. Moren ble løslatt året før.Lagle Parek studerte bygningsteknikk ved Tallinns tekniske høyskole og spesialiserte seg i glassteknologi.


=== Opposisjon, fengsel ===
I 1970- og 1980-årene publiserte Parek informasjon om menneskerettighetsbrudd, distribuerte Samizdat-skrifter, og holdt kontakt med russiske dissidenter og utenlandske journalister. I 1981 var Parek blant de baltiske dissidentene som undertegnet et åpent brev til statslederne i Sovjetunionen og Nord-Europa. De støttet initiativet om en atomvåpenfri sone i Skandinavia og ønsket å utvide den til Baltikum, og ønsket å fjerne sovjetiske missiler derfra. 
I 1983 ble Parek dømt til seks år i arbeidsleir og tre år i eksil. I 1987 ble hun benådet og løslatt.På årsdagen for undertegningen av Molotov–Ribbentrop-pakten i 1987 var hun med på å samle 2–3 000 demonstranter i Tallinn. Dette ble den første store demonstrasjonen under den syngende revolusjonen. I 1988 var hun med på å grunnlegge Det estiske nasjonale uavhengighetspartiet, ERSP, og ble partiets leder. ERSP representerte den delen av den estiske selvstendighetsbevegelsen som var kritiske til Folkefrontens omfavnelse av gammelkommunister og ettergivenhet for den sovjetiske perestrojkapolitikken. 


=== Politiker, minister ===
Da selvstendighetskreftene i 1990 gikk sammen om å velge et grasrotparlament, Den estiske kongressen, som et alternativ til kommunistpartiets organer, ble Parek valgt inn i kongressens utøvende organ, Den estiske komiteen. Ved det første frie presidentvalget i Estland i 1992 var hun ERSPs kandidat. Hun ble ikke president, men ble innenriksminister i Mart Laars regjering. I 1995 gikk ERSP sammen med Laars konservative-kristendemokratiske blokk i Riigikogu og dannet partiet Fedrelandsunionen.
Midt i 1990-årene konverterte Parek til katolisismen. Hun har ledet den estiske avdelingen av den katolske nødhjelpsorganisasjonen Caritas, men trukket seg tilbake fra offentligheten. Hun har flyttet inn i Birgittaklosteret i Tallinn.I 2010 utgav hun sin selvbiografi Mina ei tea, kust ma rõõmu võtan (oversatt: «Jeg vet ikke hvor jeg finner gleden min», som også er tittelen på et dikt av Juhan Liiv).


== Referanser ==
Khandhaka

Khandhaka er den andre delen av vinaya pitaka i Palikanonen og inkluderer to bind:

Mahāvagga: Nedtegnelser om oppvåkningen til Gautama Buddha and hans ti primære disipler, så vel som regler for uposatha og klosterordinasjon.
Cullavagga: Nedtegnelser om det første og det andre buddhistiske konsil og etableringen av fellesskapet av munker, så vel som regler for reaksjoner på lovbrudd innenfor sangha eller klosterfellesskapet.
Gudå kirkegård

Gudå kirkegård eller Kirkeby kirkegård er en gravlund på Gudå i Meråker kommune i Trøndelag, på det gamle kirkestedet for Meråker kirke ved Kirkeby (gnr. 7). Omtrent midt på kirkegården står et gravkapell.
Det kan ha stått kirke på stedet siden middelalderen, uten at en slik er bekreftet ved skriftlige kilder. Tre kirker på stedet er kjent fra skriftlige skildringer. De er oppført i forkant av 1619, i 1691 og i 1793. Den første ble tilsynelatende oppført på lokalt initiativ og mot biskopens vilje. Ved oppføringen av kirken fra 1691 ble det funnet rester av menneskeknokler og likkister. Dette tyder på at det i det minste var gravplass på stedet i tidligere tid.
I 1874 ble kirkestedet flyttet til Fundaunet (gnr. 18), lenger sørøst. Den gamle kirkegården er imidlertid fortsatt i bruk. Etter flyttingen stod det en støpul på stedet, men denne forfalt etterhvert, og det er oppført et gravkapell. Kirkegården ligger sør for E14, og det er parkeringsplass på vestsiden av kirkegården.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Reidar Bolling (1974). Festskrift Meråker kirke 1874–1974. Meråker menighetsråd. 
Jan Brendalsmo: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Nord-Trøndelag fylke (Riksantikvaren, 2016), s. 30–31


== Eksterne lenker ==
«Gudå kirkegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Meråker historielag: Kirkeby kirkegård
Kart over Gudå kirkegård (Allslekt.org)
Dmitri Alperovitsj

Dmitri Alperovitsj (russisk: Дмитрий Михайлович Альперович; født 1980 i Moskva) er en russisk-født amerikansk datasikkerhetsekspert. Han er en av grunnleggerne og tidligere teknologileder innen firmaet CrowdStrike. I august 2011 var han visepresident for trusselforskning i selskapet McAfee, og der publiserte han en rapport om mistenkt kinesisk infiltrasjon i 72 organisasjoner, inkludert innen forsvar, entreprenører og bedrifter over hele verden, FN og den Den internasjonale olympiske komité.Alperovitsj er amerikansk statsborger født i Russland, som kom til USA i 1994 med sin familie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dmitri Alperovitch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dmitri Alperovitsj på Internet Movie Database 
(en) Dmitri Alperovitsj på Twitter
Strömsundsbron

Strömsundsbron er en skråkabelbro på Europavei 45 over Ströms Vattudal i Strömsund i Jämtland.
Broen ble innviet i 1956 og den var da verdens lengste skråkabelbro. Spennområdet er 182 m, og den totale lengden 332 m. Høyden på de to mastene er 28 m, og bredden på veibanen er 14,3 m.


== Historie ==
Strömsund-broen ble innviet den 27. september 1956, og den totale kostnaden var omtrent 10 millioner SEK. Broen erstattet den organiserte fergetrafikken som har eksistert over Strömssundet siden 1600-tallet. Siden 1920-tallet var det også mulig å kjøre øst for den sørligste delen av Vattudalen kalt Russfjärden, over en liten bro nedenfor Ulriksfors, en omkjøring på ca 5 km for trafikk fra Östersund. Strömsund-broen ble designet av den tyske pioneren innen skråstangsbroer, Franz Dischinger (1887–1953), og ble bygget av Demag AG, Duisburg, i årene 1953–1955. Betongfundamentene ble bygget av daværende AB Skånska Cementgjuteriet. Broen kalles noen ganger også "Vattudalsbron" eller "Jämtlands Golden Gate". Den er avbildet i Strömsunds kommunevåpen.
I løpet av 2020 og 2021 vil det bli gjennomført en oppgradering av broen, der blant annet de skrå kablene skal byttes ut.


== Referanser ==