jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Diacanthous

Diacanthous er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore til nokså store, avlange, brunlige smellere, dekkvingene gjerne med siksak-tverrbånd. Antennene er tynne og forholdsvis korte. Pronotum er omtrent så langt som bredt, noe rundet med skrått utstikkende bakhjørner. Dekkvingene har markerte punktstriper.


== Levevis ==
Denne slekten har larver som lever i død ved. Den europeiske arten utvikler seg under tykk bark på liggende stammer av både løvtrær og bartrær, og er typisk for gammelskog.


== Utbredelse ==
Arten huldresmeller forekommer over mye av Europa og er funnet over det meste av Norge bortsett fra Vestlandet, men er sjelden. Det er også én art i Nord-Amerika. De øvrige artene lever i Øst-Asia.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir ofte plassert som en underslekt av Harminius.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
Stammen Dendrometrini Gistel, 1856
Understammen Athoina Candéze, 1860
Slekten Diacanthous Reitter, 1905
Diacanthous ainu (Miwa, 1928)
Diacanthous amurensis Platia & Gudenzi, 1999
Diacanthous antennatus (Kishii, 1957)
Diacanthous dshesynensis Cherepanov, 1957
Diacanthous ontakeanus (Kishii, 1969)
Diacanthous triundulatus (Mannerheim, 1853)
Diacanthous undosus (Lewis, 1894)
Huldresmeller, Diacanthous undulatus (DeGeer, 1774)


== Eksterne lenker ==
Faktaark om huldresmeller, Artsdatabanken
Fauna Europaea Web Service
(en) Diacanthous i Encyclopedia of Life 
(en) Diacanthous i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Diacanthous hos Artsdatabanken 
(sv) Diacanthous hos Dyntaxa 
(en) Diacanthous hos Fauna Europaea 
(en) Diacanthous hos NCBI 
(en) Kategori:Diacanthous – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Diacanthous – detaljert informasjon på Wikispecies
Megathous

Megathous er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mørke smellere. Antennene er tynne og noe lengre enn hode + pronotum. Pronotum er rundet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede med dype punktstriper.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sørøst-Europa.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir ofte plassert som en underslekt av Athous.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
Stammen Dendrometrini Gistel, 1856
Understammen Athoina Candéze, 1860
Slekten Megathous Reitter, 1905
Megathous algirinus (Candèze, 1860)
Megathous altaicus (Schwarz, 1900)
Megathous barrosi (Méquignon, 1932) - Portugal
Megathous dauricus (Mannerheim, 1852)
Megathous escalerai (Cobos, 1958)
Megathous ficcuzzensis (Buysson, 1912) - Sicilia
Megathous fiorii Platia & Marini, 1990 - Frankrike
Megathous hispanicus Platia & Gudenzi, 2005
Megathous jacobsoni (Reitter, 1905)
Megathous lizlerwerneri Mertlik, 2005
Megathous menetriesi (Reitter, 1890)
Megathous nigerrimus (Desbrochers des Loges, 1869) - Frankrike, Sveits, Italia
Megathous peyerimhoffi Buysson, 1917
Megathous pici (Buysson, 1898)
Megathous rifensis (Cobos, 1969)
Megathous sedakovii (Mannerheim, 1852)
Megathous suturalis (Candèze, 1873)
Megathous valtopinensis Platia & Gudenzi, 2005


== Eksterne lenker ==
Fauna Europaea Web Service
(en) Megathous i Encyclopedia of Life 
(en) Megathous i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Megathous hos Fauna Europaea 
(en) Megathous hos NCBI 
(en) Kategori:Megathous – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Megathous – detaljert informasjon på Wikispecies
Limoniscus

Limoniscus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (5 – 20 millimeter), mørke smellere, vanligvis langstrakte og mer eller mindre parallellsidige. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne. Antennene er 11-leddete, nokså korte, tydelig sagtakkede. Brystskjoldet (pronotum) er mer eller mindre firkantet sett ovenfra, gjerne omtrent så langt som bredt. Sidekantene er tydelig markerte, og bakhjørnene er mer eller mindre tilbaketrukket. Dekkvingene er langsmale, vanligvis omtrent så brede som brystskjoldet, som oftest med tydelige lengdestriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Arten har larver som lever i død ved. Den europeiske arten Limoniscus violaceus lever i muld i hulrom ved roten av store løvtrær. Den er regnet som truet og er dermed også fredet i Europa 


== Utbredelse ==
Slekten har en palearktisk utbredelse, med flest arter i Øst-Asia. Fire forekommer i den vestlige delen av den palearktiske sone, to av dem er utbredt i Sør- og Mellom-Europa nord til Tyskland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
Stammen Dendrometrini Gistel, 1856
Understammen Dendrometrina Gistel, 1856 (eller Athoina Candéze, 1860)
Slekten Limoniscus Reitter, 1905
Limoniscus ainu (Ôhira, 1968)
Limoniscus amamiensis (Ôhira, 1966)
Limoniscus atricolor (Lewis, 1879)
Limoniscus elegans (Buysson, 1891)
Limoniscus henanensis Schimmel, 2006
Limoniscus hinakurai Kishii, 1998
Limoniscus hiramatsui (Ôhira, 1976)
Limoniscus hosodai (Kishii, 1989)
Limoniscus imitans (Lewis, 1894)
Limoniscus katoi Kishii, 2002
Limoniscus kawaharai Kishii, 2002
Limoniscus kraatzi (Candèze, 1879)
Limoniscus kucerai Schimmel, 2006
Limoniscus limbatipennis (Nakane & Kishii, 1955)
Limoniscus montivagus (Lewis, 1894)
Limoniscus naomii Kishii, 1997
Limoniscus niponensis (Lewis, 1894)
Limoniscus ogatai (Kishii, 1985)
Limoniscus rufipennis (Lewis, 1894)
Limoniscus rufovittatus (Ôhira, 1963)
Limoniscus shaanxiensis Schimmel, 2006
Limoniscus suturalis (Gebler, 1844)
Limoniscus takabai Kishii, 1997
Limoniscus violaceus (Müller, 1843)
Limoniscus vittatus (Candèze, 1873)
Limoniscus wittmeri Chassain, 1998
Limoniscus yamato Kishii, 1998


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Limoniscus i Encyclopedia of Life 
(en) Limoniscus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Limoniscus hos Artsdatabanken 
(sv) Limoniscus hos Dyntaxa 
(en) Limoniscus hos Fauna Europaea 
(en) Limoniscus hos NCBI 
(en) Kategori:Limoniscus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Mulu (selskap)

Mulu var en online sosialt nettverk slik at brukerne kan dele produkt- anbefalinger og motta en prosentandel av de resulterende inntekter til seg selv eller en gode formål etter eget valg. Brukere kan dele sine egne anbefalinger eller bla gjennom anbefalinger fra andre brukere, inkludert kjendiser. Kjøp som er gjort basert på Mulus anbefalinger tjener enten brukeren som gjorde anbefalingen, eller veldedighet. Brukere kan velge fra veldedige organisasjoner som inkluderer Greenpeace, Leger uten Grenser,  og Lance Armstrong Foundation. I februar 2012, var Mulu inkludert i Mashable ' s liste over "10 Hot Startups Changing the Face of Retail".Mulu ble så nominert til en Webby Award i kategori Mote 10. April 2012, sammen med Vogue.com og The New York Times.Mulus grunnlegger og administrerende direktør, Amaryllis Fox, sier:: "Vi prøver å bruke andres gode smak i gadgets, bøker eller sko til å bidra til hjelpearbeid ved å bygge helseklinikker i Sudan." Fox er en veteran av hjelpearbeid langs den Thai-Burmesiske grensen.


== Referanser ==
Corymbitodes

Corymbitodes er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, brunlige smellere.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Australia (Western Australia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
Stammen Prosternini Gistel, 1856 - noe ganger regnet som en egen underfamilie, Prosterninae
Slekten Corymbitodes Buysson, 1904
Corymbitodes aurata Fleutiaux, 1942
Corymbitodes bengalensis Schimmel & Tarnawski, 2015
Corymbitodes captiosus Gurjeva, 1985
Corymbitodes caricinus (Germar, 1843)
Corymbitodes chassaini Schimmel & Tarnawski, 2015
Corymbitodes christophi (Kiesenwetter, 1879)
Corymbitodes concolor (Lewis, 1894)
Corymbitodes corybas Gurjeva, 1982
Corymbitodes dorothyae (Knull, 1959)
Corymbitodes elongaticollis (Hamilton, 1893)
Corymbitodes epipedus Gurjeva, 1985
Corymbitodes excellens Gurjeva, 1962
Corymbitodes fuscipes (Miwa, 1931)
Corymbitodes gratus (Lewis, 1894)
Corymbitodes kambaitiana Fleutiaux, 1942
Corymbitodes kiiensis Ôhira, 1999
Corymbitodes lobatus (Eschscholtz, 1822)
Corymbitodes malaisei Fleutiaux, 1942
Corymbitodes moerens (LeConte, 1866)
Corymbitodes nepalensis Schimmel & Tarnawski, 2015
Corymbitodes nikkoensis (Jakobson, 1913)
Corymbitodes obscuripes (Lewis, 1894)
Corymbitodes pygmaeus (Van Dyke, 1932)
Corymbitodes rubripennis  (Lewis, 1894)
Corymbitodes rufus  Jiang, 1993
Corymbitodes speciosus  (Miwa, 1928)
Corymbitodes takabai  Kishii, 2004
Corymbitodes tarsalis (Melsheimer, 1844)
Corymbitodes xanthomus (Horn, 1871)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Corymbitodes i Encyclopedia of Life 
(en) Corymbitodes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Corymbitodes hos NCBI
Matiné

Matiné (fra fransk matin, 'morgen') er en formiddagsforestilling - eventuelt en ettermiddagsforestilling, oftest av en film eller av et teaterstykke. Det kan også være en konsert eller en versissage. En aftenforestilling kalles på tilsvarende vis en soiree.
Vitenskapsåret 1528

Vitenskapsåret 1528 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1528.


== Oppdagelsesreiser ==
februar – Diego García de Moguer utforsket Sierra de la Plata langs Río de la Plata og begynte reisen oppover Paraná-elva.
6. november – Conquistadoren Álvar Núñez Cabeza de Vacas følge ble første européere til å sette fot i Texas.


== Geografi ==
Jean Fernel fikk publisert avhandlingen «Cosmotheoria», med en metode for å bestemme breddegrad på landjorden.


== Medisin ==
Paracelsus forlater Univeristetet i Basel for en omvandrende tilværelse.


== Fødsler ==
10. oktober – Adam Lonicer (død 1586), tysk botaniker og lege.


== Dødsfall ==
6. april – Albrecht Dürer (født 1471), tysk billedkunstner og matematiker.
Ukjent dato −
Martín Fernández de Enciso (født om lag 1470), spansk oppdagelsesreisende.
Al-Birjandi, persisk astronom og matematiker.
Giovanni da Verrazzano (født 1485), italiensk-født oppdagelsesreisende (drept og spist av kariber)


== Referanser ==
Prignitz

Prignitz (med eldre staving også Priegnitz) er et historisk landskap i det nordøstlige Tyskland. Historisk omfattet landskapet den nordvestlige del av markgrevskapet Brandenburg, som og ble begrenset av Hannover, Mecklenburg, Mittelmark, Magdeburg og Altmark. Prignitz er fortrinnsvis en sandslette omkring elvene Elben, Havel, Dosse og Stepenitz.
Prignitz (slavisk pregynica), betyr noe i retning av et utilgjengelig skogsområde (ungangbares Waldgebiet). Mot vest strekker Prignitz seg over Landkreis Prignitz og deler av Landkreis Ostprignitz-Ruppin. Små deler av den historiske regionen hører i dag under Mecklenburg-Vorpommern (Landkreis Ludwigslust-Parchim) og Sachsen-Anhalt (ved Havelberg).


== Befolkning og byer ==
Området er Tysklands tynnest befolkede region og har kun småbyer, f.eks. Wittenberge, Pritzwalk, Wittstock/Dosse, Perleberg, Havelberg og Kyritz. Landbruk, levnedsmiddelindustri og turisme dominerer som erverv. Området har tradisjonelt vært administrert fra Perleberg, som i dag er hovedby i Landkreis Prignitz.


== Kommunikasjon ==
En viktig jernbanelinje i området er Prignitzekspressen, som forbinder Wittenberge, Perleberg, Pritzwalk og Wittstock med Berlin via Neuruppin. Gjennom regionen passerer motorveiene A24 og A19 som forbinder Berlin med Hamburg respektive Rostock.


== Eksterne lenker ==
(en) Prignitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Prignitz historie – ein kurzer siedlungs-, kunst- und kulturgeschichtlicher Überblick
Die Prignitz entdecken, Beschreibung von Landschaft und Dörfern
Die Prignitz – Turistinformation om Prignitz
Om Priegnitz i Nordisk familjebok, 1904–1926.
Klausenbaum

Klausenbaum (også kalt Julapfel–Leuchter) er en lysdekorasjon i form av en pyramide. Navnet er avledet fra den katolske helgen Nikolaus. Samme navneopphav ser man i annen gammel tysk julepynt, de såkalte Klausensterne, Klauswecken og Klosahölzer. Det antas at opphavet er i Sør-Tyskland og har oppstått på 1500-tallet; men lignende julepyramider finner man også i Friesland (både på fastlandet og på øyene) helt nordvest i Tyskland, og dessuten i Sverige.
Det er sannsynlig at juletreet som almen tysk juledekorasjon er engre enn det mer regionale Klausenbaum.


== Se også ==
Julfest
Julleuchter


== Referanser ==
Internasjonal sikkerhet

Internasjonal sikkerhet, også kalt global sikkerhet, er tiltak iverksatt av stater og internasjonale organisasjoner, slik som FN, EU, og andre, for å sikre gjensidig overlevelse og sikkerhet. Disse tiltakene omfatter militær aksjon og diplomatiske avtaler som traktater og konvensjoner. Internasjonal og nasjonal sikkerhet er alltid knyttet sammen. Internasjonal sikkerhet, nasjonal sikkerhet eller statens sikkerhet i den globale arena.
Betydningen av "sikkerhet" er ofte behandlet som et vanlig begrep som kan forstås ved "akseptert konsensus". Innholdet av internasjonal sikkerhet har blitt utvidet gjennom årene. I dag dekker det en rekke sammensatte problemer i verden som påvirker overlevelse. Det spenner fra det tradisjonelle eller konvensjonelle modus av militærmakt, årsakene til- og konsekvensene av krig mellom stater, økonomisk styrke, etniske, religiøse og ideologiske konflikter -  handel og økonomiske konflikter, energiforsyning, vitenskap og teknologi, mat, samt trusler mot menneskelig sikkerhet og stabilitet av stater fra miljøødeleggelser, smittsomme sykdommer, klima og aktiviteter av ikke-statlige aktører.Mens bredt perspektiv på internasjonal sikkerhet gjelder alt som en sikkerhet for saken, den tradisjonelle tilnærmingen fokuserer hovedsakelig eller utelukkende på militære spørsmål.


== Referanser ==
}


== Videre lesning ==
Tickner, J. Ann. Feminism meets International Relations: some methodological issues. New York: Cambridge University Press. ISBN 9780511617690. 
Joni, Seager. The Penguin Atlas of Women in the World. New York: Penguin Books. ISBN 978-0143114512. 


== Eksterne lenker ==
Den Europeiske Union Institute for Security Studies
Utviklingen i internasjonal sikkerhet gjennom fn: presentasjon av Eurokorpset-fremmedlegionen-konseptet i Eu-Parlamentet [permanent død lenke]
Center på Konflikten, Utvikling og Fredsbygging, Graduate Institute of International and Development Studies
Center for International Security Studies
Senter for Internasjonale Studier (Sikkerhet|IR)
Stockholm International Peace Research Institute's forskning på regional og global sikkerhet
Anoplischiopsis

Anoplischiopsis er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Nokså små, avlange, blanke, lyst brunlige smellere. Antennene er tynne. Pronotum er rundet, omtrent så langt som bredt, bakhjørnene litt trukket ut bakover. Dekkvingene har tydelige punktstriper.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Ampedini Gistel, 1856
Understammen Dicrepidiina Candéze, 1859
Slekten Anoplischiopsis Champion, 1895
Anoplischiopsis basimaculata Champion, 1895
Anoplischiopsis bivittata Champion, 1895
Anoplischiopsis bivittatus Champion, 1895
Anoplischiopsis divisa Schwarz, 1898
Anoplischiopsis flavovittata Champion, 1895
Anoplischiopsis fuscipennis Champion, 1895
Anoplischiopsis lineatocollis Champion, 1895
Anoplischiopsis lutea Champion, 1895
Anoplischiopsis trinotata Champion, 1896


== Eksterne lenker ==
(en) Anoplischiopsis i Encyclopedia of Life 
(en) Anoplischiopsis i Global Biodiversity Information Facility
Anchastomorphus

Anchastomorphus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Gsnake små, avlange, blanke, mørke smellere, gjerne med gulaktige tegninger. Pronotum er gjerne litt bredere enn dekkvingene.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen. I likhet med mange andre arter knyttet til død ved er mange av storsmellerne sjeldne og truede arter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Ampedini Gistel, 1856
Understammen Physorhinina Candéze, 1859
Slekten Anchastomorphus Champion, 1895
Anchastomorphus apicalis Steinheil, 1877
Anchastomorphus dufaui Fleutiaux, 1911
Anchastomorphus hilaris (Candèze, 1859)
Anchastomorphus minutus Schwarz, 1902
Anchastomorphus ornatus (Candèze, 1893)
Anchastomorphus phedrus (Candèze, 1859)
Anchastomorphus posticus (Candèze, 1893)
Anchastomorphus pygmaeus (Candèze, 1893)
Anchastomorphus quadriguttatus Champion, 1895
Anchastomorphus seminalis (Candèze, 1893)
Anchastomorphus sexmaculatus Schwarz, 1900
Anchastomorphus suturalis Candèze, 1865
Anchastomorphus trisignatus Steinheil, 1875


== Eksterne lenker ==
(en) Anchastomorphus i Encyclopedia of Life 
(en) Anchastomorphus i Global Biodiversity Information Facility
Pseudomelanactes

Pseudomelanactes er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
En ganske stor (ca. 28 millimeter), avlang, blankt svart smeller. Antennene er trådformede og nokså korte. Pronotum er rundet, omtrent så langt som bredt, med utdratte bakhjørner som har en lengdekjøl.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, og enkelte kan være brysomme skadedyr, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det vestlige USA (California, Washington og Arizona).


== Systematisk inndeling ==
Slekten er noen ganger blitt synonymisert med Anthracalaus, men er langt skilt fra resten av artene i denne slekten utbredelsesmessig.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
Stammen Pseudomelanactini Arnett, 1967
Slekten Pseudomelanactes Mathieu, 1961
Pseudomelanactes agrypnoides (Van Dyke, 1932)


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Amaryllis Fox

Amaryllis Fox (født som Amaryllis Damerell Thomber 1980 i New York City) er en amerikansk databehandler og spion. 
Foreldrene, engelske Lalage Damerell og amerikanske Thornber, var engasjerte i hjelpearbeid og var stadig på flyttefot da hun vokste opp. Hun studerte ved Oxford universitet og tok eksamen i 2002. Deretter gjennomførte hun en master i internasjonal sikkerhet ved Georgetown University i USA. Her laget hun en algoritme for å forutsi terroristaktivitet, noe som vakte interesse hos CIA.  Organisasjonen øvde henne som klandestin operatør og satte henne inn i Afrika, Asia og Midtøsten.Hun forlot CIA i 2010 og etablerte nettselskapet Mulu, som oppfordret kjendiser, og andre influensere til å komme med kommersielle anbefalinger på produkter etter eget valg. Hun er selv administrerende direktør i selskapet.
I 2016 ble hun verdenskjent etter et videointervju med Al-Jazeera, «Lessons from life undercover», hvor hun fremholdt som den viktigste lærdom var å lytte til hva fienden har å si («Listen to your Enemy») Videoen ble sett over 100 millioner ganger. Ikke alle CIA-offiserer likte dette budskapet.


== Familie ==
I 2018 giftet Amaryllis seg med barnebarnet til Robert F. Kennedy, som har samme navn som bestefaren. Den 7. januar 2019 fikk de en datter, Bobby. Amaryllis har selv en datter, Zoë Victoria, fra sitt første ekteskap i 2010.


== Referanser ==
Käthe Dorsch

Käthe (Katharina) Dorsch (født 29. desember 1890 i Neumarkt in der Oberpfalz i Bayern i keiserriket Tyskland, død 25. desember 1957 i Wien i Østerrike) var en tysk skuespillerinne, både på teater, i stumfilm, og i lydfilmer.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Käthe Dorsch var sønn av en bakersvenn, Christoph Dorsch, og hans hustru Magdalena Dorsch, geb. Lindl.. Familien flyttet til Nürnberg da hun var tre år gammel. Faren døde i 1901. Hun fikk på en yrkesskole der.


=== Karriere ===
Käthe Dorsch hadde sitt første som 15-åring som korsangerinne ved Staatstheater der, og var med på oppsetningen av Wagners Die Meistersinger von Nürnberg. 
Allerede i 1913 hadde hun sin første lille birolle i stumfilmen Wenn die Taxe springt. I 1920 giftet hun seg med sin filmkollega Harry Liedtke og var gift med ham i seks eller åtte år, kildene er uenige om varigheten. Båndene til Liedtke fortsatte også etter skilsmisse, hun kom aldri over hans død - han ble drept av sovjetrussiske soldater på herjingsstokt i april 1945.I 1927 spilte hun i Carl Zuckmayers teaterstykke Schinderhannes. Frem til 1924 var hun med i mange filmer. Så fulgte en filmpause frem til  1930, da lydfilmen gav henne bedre uttrykksmuligheter. 
Hennes tidvis tette forhold til ungdomsvennen  Hermann Göring utnyttet hun til å intervenere til gunst for «rasemessig» utsatte eller politisk forfulgte kolleger som gor eksemprl klarinettisten Werner Finck som slapp ut av konsentrasjonsleiren Esterwegen i 1935.Dorsch er begravet i Bad Saarow-Pieskow. Et minnemonument står i Waldfriedhof Dahlem i Berlin.


== Filmografi (utvalg) ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Wolfgang Drews: «Dorsch,Käthe.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 4, Duncker & Humblot, Berlin 1959, ISBN 3-428-00185-0, s. 86 (digitalisering).
Der Spiegel: Schön, wenn man streuen kann, nr 52, 1949


== Eksterne lenker ==
(en) Käthe Dorsch på Internet Movie Database 
(sv) Käthe Dorsch i Svensk Filmdatabas 
(da) Käthe Dorsch på Filmdatabasen 
(fr) Käthe Dorsch på Allociné 
(en) Käthe Dorsch på AllMovie 
(en) Käthe Dorsch hos The Movie Database 
(en) Käthe Dorsch hos Find a Grave
Fotos av Käthe Dorsch