jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fargerevolusjon

Over hele verden bruker media begrepet fargerevolusjon (noen ganger farget revolusjon) til å beskrive ulike relaterte bevegelser som utviklet seg i flere land i det tidligere Sovjetunionen, i folkerepublikken Kina og på Balkan i løpet av det tidlige 21. århundre. Begrepet har også blitt brukt om en rekke revolusjoner andre steder, blant annet i Midt-Østen og i Asia-Stillehavsregionen, som stammer fra 1980-årene til 2010. Noen observatører (for eksempel Justin Raimondo og Michael Lind) har kalt hendelsene en «revolusjonær bølge», hvis opprinnelse kan spores tilbake til EDSA-revolusjonen (også kjent som «Den gule revolusjon») på Filippinene (1986).
Deltakerne i fargerevolusjoner har for det meste brukt ikke-voldelig motstand, med metoder som demonstrasjoner, streiker og intervensjoner som har som mål å protestere mot myndighetene. Fargerevolusjonbevegelser generelt ble assosiert med en bestemt farge eller blomst som sitt symbol. Fargerevolusjoner er kjent for den viktige rollen som ikke-statlige organisasjoner (NGO-er) og spesielt studentaktivister har i å organisere ikke-voldelig motstand.


== Liste over fargerevolusjoner ==


== Referanser ==
IBU-cupen for junior 2018/19

IBU-cupen for junior 2018/19 i skiskyting var tredje sesong denne cupen ble arrangert. 
IBU-cupen er en internasjonal sammenlagtturnering i skiskyting, som arrangeres av International Biathlon Union (IBU). 
Sammenlagtkonkurransen ble vunnet av Tim Grotian og Hanna Kebinger, begge fra Tyskland.


== Sammenlagtstilling menn ==


==== Totalt ====
Andre norske plasseringer: Fredrik Grusd (32), Jørgen Krogsæter (37), Fredrik Bucher-Johannessen (47), Eirik Kjøl Tornes (62), Filip Andersen (67), Håvard Kne Galåen (74), Dag Sander Bjørndalen (76), Simen Kvarme (90), Øyvind Rikheim Haugan (98), Jørgen Sæter (120), Martin Alfheim (131).
Fabrizio Soccorsi

Fabrizio Soccorsi (født 2. februar 1942 i Roma, død 9. januar 2021 i Roma) var en italiensk lege. Fra 2015 og til sin død var han pave Frans' livlege.


== Biografi ==
Soccorsi ble uteksaminert innen medisin og kirurgi fra det romerske universitet La Sapienza i 1968. Han fikk sin legelisens året etter, og arbeidet over et vidt spekter, både medisinsk og som på undervisningsnivå, til han ble leder for avdeling for hepatologi og for seksjonen hepatiske sykdommer, fordøyelsessystemet og ernæring, og seksjonen for indremedisin og for spesialisert medisin ved San Camillo Forlanini-sykehuset i Roma.Han underviste i immunologi ved medisinske læresteder i Roma og i Lazio, gav oppfriskingskurs om leverpatologier ved San Camilo-sykehuset og ble utnevnt til leder for klinisk medisin og farmakologi ved fakultetet for medisin og kirurgi for ved La Sapienza. Han utviklet også flere samarbeid og konsulentvirksomheter i offentlig sektor, med mer enn hundre publikasjoner og vitenskapelige bidrag. Han var også en konsulent for Direktoratet for helse og hygiene for Vatikanstaten, og en ekspert innen Consulta medica i kongregasjonen for helligkåringer i Vatikanet.I 2015 ble han livlege for pave Frans. I juni 2017 ble han dypt berørt av sin datter Cristiana, som døde for tidlig etter en lang sykdom. Noen dager før hun døde hadde pave Frans, ved sitt besøk til helligdommen i Fatima i Portugal, plassert to buketter hvite roser for datteren foran Mariabildet der.
Mot slutten av 2020 ble han innlagt på Agostino Gemelli-sykehuset i den italienske hovedstad, smittet med covid-19 og på grunn de komplikasjoner det fikk for onkologiske problemer han allerede led under. Han døde av lungebetennelse som et resultat av covid-19 den 9. januar 2021.


== Referanser ==
Avisåret 1891

Avisåret 1891 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1891.


== Hendelser ==


== Etableringer ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Avisåret 1948

Avisåret 1948 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1948.


== Hendelser ==


== Etableringer ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Avisåret 1897

Avisåret 1897 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1897.


== Hendelser ==


== Etableringer ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Thorleif Torstensson

Thorleif Torstensson (født 26. juni 1949 i Klavreström i Uppvidinge kommun i Småland, Sverige, død 10. januar 2021 i Båstad kommune i Skåne län) var en svensk sanger, saksofonist og gitarist.
Frem til bandoppløsningen i 2012 var Torstensson med i dansebandet Thorleifs. Han var med i Thorleifs siden starten i 1962. I 2003 ble han tildelt han Guldklaven i kategorien «Årets blåsare» og i 2019 fikk han juryens spesialpris.Torstensson deltok med dansebandet Thorleifs i Melodifestivalen i 2009 med sangen «Sweet kissin' in the moonlight».Torstensson hadde en liten gjesterolle i dem svenske såpeoperaen Rederiet. Han er utdannet teleingeniør.Torstensson døde 71 år gammel som følge av covid-19 10. januar 2021.


== Filmografi, utvalg ==


=== TV ===
? - Rederiet - Gjesterolle
2009 - Kändisdjungeln - Deltager


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thorleif Torstensson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Thorleif Torstensson på Internet Movie Database 
(en) Thorleif Torstensson hos The Movie Database 
(en) Thorleif Torstensson på Discogs 
(en) Thorleif Torstensson på MusicBrainz
Avisåret 1979

Avisåret 1979 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1979.


== Hendelser ==


== Etableringer ==


== Nedleggelser ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Avisåret 1961

Avisåret 1961 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1961.


== Etableringer ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
U19-EM i fotball for menn

U19-EM i fotball for menn ble arrangert første gang i 1948 i England (som ungdoms-VM), og blir arrangert hvert år.
Mesterskapet blir arrangert av UEFA.


== Mesterskap ==


=== Ungdoms-VM (1948–1954) ===


=== Ungdoms-EM (1955–1980) ===


=== U18-EM (1981–2001) ===


=== U19-EM (siden 2002) ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
U19-EM i fotball for menn på uefa.com
U19-EM i fotball for menn på rsssf.com
Avisåret 1899

Avisåret 1899 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1899.


== Hendelser ==


== Etableringer ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Avisåret 1982

Avisåret 1899 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1899.


== Hendelser ==


== Etableringer ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Johannes Wallmann

Johannes Wallmann (født 21. mai 1930 i Erfurt i Tyskland, død 2. januar 2021 i Berlin) var en tysk protestantisk teolog og professor i kirkehistorie ved Ruhr-Universität Bochum.


== Karriere ==
Etter studier i filosofi og evangelisk (protestantisk) teologi i Berlin. Han fortsatte studiene etter å ha flyktet fra Øst-Tyskland. I Tübingen tok han fageksamener i 1961, med en doktordissertasjon om spenningene mellom Martin Luther og Philipp Melanchthon og hvordan de bidro til protestantismens pluralitet. Han habiliterte seg i Zürich i 1968.
Han ble i 1971 professor i kirkehistorie ved Evangelisch-Theologisches Fakultät ved Ruhr-Universität Bochum. Han ble emeritert i 1995. Han var medlem av Nordrhein-Westfälische Akademie der Wissenschaften und der Künste og fra 2002 honorærprofessor ves Humboldt-Universität Berlin.Johannes Wallmann døde i januar 2021 i en alder av 90 år av covid-19.


== Bibliografi ==
Martin Brecht, Johannes Wallmann, Oswald Bayer: Festschrift für Johannes Wallmann zum 65. Geburtstag: Ein Jahrbuch zur Geschichte des neueren Protestantismus. Vandenhoeck & Ruprecht, 1996, ISBN 3-525-55893-7


== Utvalgte publikasjoner ==
Medredaktør for årboken Pietismus und Neuzeit og Hallesche Forschungen.

Kirchengeschichte Deutschlands seit der Reformation. Mohr Verlag, Tübingen, 1993, 4., durchges. Aufl., ISBN 3-16-145913-X
Der Pietismus. Vandenhoeck und Ruprecht, Göttingen, 2005, ISBN 3-525-03702-3
Johannes Wallmann und Udo Sträter (Hrsg.): Halle und Osteuropa : zur europäischen Ausstrahlung des hallischen Pietismus. Niemeyer-Verlag, Tübingen, 1998, ISBN 3-484-84001-3
Philipp Jakob Spener und die Anfänge des Pietismus. Mohr Verlag, Tübingen, 1986, 2., überarb. u. erw. Aufl., ISBN 3-16-144979-7
Der Theologiebegriff bei Johann Gerhard und Georg Calixt. Mohr (Siebeck) Verlag, Tübingen, 1961, Erschien auch als Diss., Zürich
Theologie und Frömmigkeit im Zeitalter des Barock, Gesammelte Aufsätze, Mohr Siebeck, Tübingen 1995, ISBN 978-3-16-146351-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Arbeider om eller av Wallmann - Deutsche Nationalbibliothek
Offisiell nettside
Avisåret 1870

Avisåret 1870 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1870.


== Hendelser ==


== Etableringer ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Antonio Sabato

Antonio Sabàto (født 2. april 1943 i Montelepre i Italia; død 6. januar 2021 i Los Angeles i USA) var en italiensk skuespiller.


== Biografi ==
Sin første større filmopptreden hadde Sabato i 1966 i John Frankenheimers Grand Prix i rollen som Nino Barlini. Før dette hadde han bare medvirket i Lo scandalo, som hadde premiere tidligere samme år, og som var én av en rekke exploitationfilmfilmer han var med i. Kort etter spilte han i enkelte spaghettiwesternfilmer og så fra 1970-årene i italienske kriminalfilmer.
Midt på 1980-tallet flyttet han og familien til USA. Hans sønn Antonio Sabato jr. ble også skuespiller.
Sabàto døde 6. januar 2021 som følge av covid-19.


== Filmografi i utvalg ==
1966: Grand Prix
1967: Odio per odio
1968: I tre che sconvolsero il West (Vado, vedo e sparo)
1968: Al di là della legge
1968: Barbarella
1968: Due volte Giuda
1969: La monaca di Monza
1969: Certo, certissimo, anzi... probabile
1970: E venne il giorno dei limoni neri
1971: Quando gli uomini armarono la clava e… con le donne fecero din-don
1971: L'occhio del ragno
1972: Sette orchidee macchiate di rosso
1972: Tutti fratelli nel West… per parte di padre
1972: I senza Dio
1974: Questa volta ti faccio ricco!
1976: Poliziotti violenti
1977: Ritornano quelli della calibro 38
1978: La guerra dei robot
1979: I contrabbandieri di Santa Lucia
1983: Fuga dal Bronx
1983: Thunder
1984: Tuareg – Il guerriero del deserto) – Regi: Enzo G. Castellari
1985: I cinque del Condor – Regi: Umberto Lenzi
1988: Bye Bye Vietnam
1997: High Voltage – Regi: Isaac Florentine
2003: Wasabi Tuna
2006: The Bold and the Beautiful


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Antonio Sabàto på Internet Movie Database 
(sv) Antonio Sabàto i Svensk Filmdatabas 
(da) Antonio Sabàto på Filmdatabasen 
(da) Antonio Sabàto på Scope 
(fr) Antonio Sabàto på Allociné 
(en) Antonio Sabàto på AllMovie 
(en) Antonio Sabàto hos Rotten Tomatoes 
(en) Antonio Sabàto hos The Movie Database
Prosper Mendy

Prosper Mendy (født 7. juni 1996) er en fransk fotballspiller som fra 31. juli 2021 er klubbløs.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Prosper Mendy – Soccerway
Valdimar Þór Ingimundarson

Valdimar Þór Ingimundarson (født 28. april 1999) er en islandsk fotballspiller som spiller for Sogndal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valdimar Þór Ingimundarson – Transfermarkt 
(en) Valdimar Þór Ingimundarson – Soccerway 
(no) Valdimar Þór Ingimundarson – Norges Fotballforbund 
(en) Valdimar Þór Ingimundarson – FBref
Aleksander Stenseth

Aleksander Biermann Stenseth (født 23. juli 2000) er en norsk fotballspiller som fra den 31. desember 2022 er klubbløs.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksander Stenseth – Transfermarkt 
(no) Aleksander Stenseth – Norges Fotballforbund
Avisåret 1951

Avisåret 1951 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1951.


== Hendelser ==


== Etableringer ==


== Nedleggelser ==
Nordfjord Folkeblad var en avis som ble utgitt i Måløy i Sogn og Fjordane mellom 1933 og 1951 med unntak av okkupasjonsårene.
Umebladet var en svensk avis som ble utgitt i Umeå i Västerbottens län mellom 25. september 1847 og 31. mai 1951.
Vardø Framtid var en norsk avis som kom ut i Vardø fra 1. september 1949 til 1951. Den var talerør for Norges Kommunistiske Parti i distriktet.
Øst-Finnmark var en norsk avis som kom ut i Kirkenes i årene 1947 til 1951.


== Fødsler ==


== Referanser ==
Mustapha Fofana

Mustapha Fofana (født 10. mai 2001) er en sierraleonskfødt norsk fotballspiller som spiller for Ørn-Horten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mustapha Fofana – FBref
Simen Hammershaug

Simen Hjerkinn Hammershaug (født 2. august 2000) er en norsk fotballspiller som spiller for Ull/Kisa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Simen Hammershaug – Transfermarkt 
(no) Simen Hammershaug – Norges Fotballforbund 
(en) Simen Hammershaug – FBref
Avisåret 1949

Avisåret 1949 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1949.


== Etableringer ==
14. mai – Sør-Varanger Avis er en avis som utgis i Kirkenes i Finnmark.
1. september – Vardø Framtid var en norsk avis som kom ut i Vardø fra 1949 til 1951. Den var talerør for Norges Kommunistiske Parti i distriktet.
1. november – Frankfurter Allgemeine Zeitung er en liberal-konservativ tysk riksavis.


== Nedleggelser ==
7. januar – Lillestrøm Blad var en norsk lokalavis som, med unntak av et opphold under krigen, kom ut med to nummer i uka mellom 3. august 1934 og 1949.
27. mai – Shen Bao var en toneangivende dagsavis som ble publisert i Shanghai i Kina, mellom 30. april 1872 og 1949.
Arbeidet var Norges første sosialistiske dagsavis, og utkom i Bergen mellom 1893 og 1949.


== Fødsler ==


== Referanser ==
Pinnacles nasjonalpark

Pinnacles nasjonalpark ligger i Monterey County og San Benito County i delstaten California i USA. Området inneholder og har navn etter restene av en gammel vulkan som har erodert bort.  Nationalparken ble etablert i 2013 og omfatter omkring 107 km². Den første naturfredningen i området var Pinnacles national monument i 1908.
Fjellene i parkene, som er en del av Pacific Coast Ranges, deler parken i en østre og en vestre del, som bare er knyttet til hverandre med vandreruter. I tillegg til fjellene, inneholder parken buskvegetasjon av chaparraltypen.Området er også en del av det tradisjonelle kulturlandskapet til urbefolkningsgruppa Amah Mutsun, og de gjennomfører fremdeles flere seremonier i området.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Pinnacles National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pinnacles National Park – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
George Whitmore

George Whitmore (født 8. februar 1931, død 1. januar 2021 i Fresno i California) var en amerikansk fjellklatrer og naturverner. 
Han var medlem av det første klatreteamet som besteg toppen av fjellet El Capitan i Yosemitedalen i Yosemite nasjonalpark i California i 1958.


== Bakgrunn ==
Han hadde tjenestegjort i US Airforce som aeromedisinsk evakueringsoffiser, og ble senere farmasøyt. Hele livet gjennom engasjerte han seg for vern av villmarken i USA, som å engasjere seg for opprettelsen av Kaiser Wilderness i 1976. Han var forkjemper for det som ble California Wilderness Act of 1984, som han senere beskrev som en lov som etablerte «de lengste strekket av de facto villmark i de lavere 48 delstater». 
Han døde av covid-19 i Fresno i California i 2021.


== Referanser ==
Katharine Whitehorn

Katharine Elizabeth Whitehorn (født 2. mars 1928 i Hendon i Barnet i London i Storbritannia, død 8. januar 2021 i London) var en britisk modell, journalist, rektor og forfatter. Hun var den første kvinnelige rektor ved noe universitet i Skottland. Blant hennes bøker er Cooking in a Bedsitter (1961). 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Whitehorns familie stod til venstre på det politiske spektrum. Faren var militærnekter av samvittighetsgrunnen. Hennes oldefar på morssiden var den siste personen som var blitt anklaget for kjetteri av Church of Scotland. Han ble til slutt frikjent.Whitehorn gikk på Roedean School, ene privatskole i Brighton, og senere på Glasgow High School for Girls. Hun fullførte sine studier ved Newnham College på University of Cambridge. 


=== Karriere ===
Etter eksamen arbeidet hun som frilansjournalist i London i en periode. Senere flyttet hun til Finland for å undervise i engelsk, og tok etterutdannelse ved Cornell University.I 1956 var Whitehorn ansatt i redaksjonen til damebladet Women's Own da hun ble kjent med Bert Hardy (1913–1995), som var fotograf for Picture Post. Han brukte henne som modell til en bildeserie om ensomhet i London, og et av bildene ble senere brukt til en reklamekampanje for energidrikken Lucozade. Hun fikk jobb i Picture Post med Hardy som referanse, og der traff hun skribenten og forfatteren Gavin Lyall. Picture Post ble lagt ned i 1957. Whitehorn og Lyall giftet seg i 1958 i Marlborough (Wiltshire). De fikk etter hvert to sønner. Etter at Picture Post gikk inn var Whitehorn spaltist i Observer frem til 1996. Parallelt med dette underviste hun ved University of St Andrews i Skottland. Fra 1982 til 1985 var hun universitetets rektor. 
Fra 1997 hadde Whitehorn en månedlig spalte i Saga Magazine. Fra 2009 ledet hun hver fredag det filosofiske radioprogrammet Point of View i BBC-kanalen Radio 4.


=== Død ===
Whitehorn døde 8. januar 2021 med covid-19 på et pleiehjem nord i London. Hun ble 92 år.


== Bibliografi (utvalg) ==
1961 Cooking in a bedsitter. Penguin Books, Harmondsworth 1974, ISBN 0-14-046086-1 (opprinnelig tittel: Kitchen in the corner. A complete guide to bedsitter cookery)
1976 Sunday Best. Methuen, London 1976, ISBN 0-413-36810-6
1979 How to survive children. Methuen, London, ISBN 0-417-03200-5
2007 Selective memory. Virago Press, London, ISBN 978-1-8440-8240-7


== Literatur ==
Rachel Cooke: Her Brilliant Career. Ten Extraordinary Women of the Fifties. Virago, London 2013, ISBN 978-1-8440-8740-2.


== Referanser ==
Brian Urquhart

Brian Edward Urquhart (født 28. februar 1919 i Bridport i England, død 2. januar 2021 i Tyringham i Massachusetts i USA) var en britisk offiser og diplomat.
Under andre verdenskrig var han blant annet analytiker i den militære etterretning. Han advarte under forberedelsen mot Operation Market Garden, som han mente satte seg urealistiske mål, uten å få gjennomslag. Urquhart var viktig ved grunnleggelsen av De forente nasjoner. Han var under-generalsekretær for FN fra 1971 til 1985.
Urquhart døde 2. januar 2021 i Tyringham i Massachusetts i en alder av 101 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brian Urquhart på Internet Movie Database
David Stypka

David Stypka (født 21. juli 1979 i  Frýdek-Místek i Tsjekkoslovakia, død 10. januar 2021 i Tsjekkia) var en tsjekkisk sanger kjent for sine opptredender i bandet David Stypka a Bandjeez.


== Biografi ==
David Stypka kom fra Dobrá nær Frýdek-Místek. Etter skolegang i Frýdek ble han journalist i regionalpressen, og arbeidet også en kortere tid som butikkekspeditør og selger. 
Etter mange år som journalist ble han grafisk designer og setter.
Han ble diagnostisert med kreft i 2019, og da han døde 41 år gammel den 10. januar 2021 var sykdomsforløpet blitt komplisert av han hadde pådratt seg covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Stypka på Internet Movie Database 
(en) David Stypka hos The Movie Database 
(en) David Stypka på Discogs 
(en) David Stypka på MusicBrainz 
(en) David Stypka på SoundCloud
Barbara Shelley

Barbara Shelley, opprinnelig Barbara T. Kowin (født 13. februar 1932 i London, død 4. januar 2021), var en britisk skuespiller.


== Liv og virke ==
Shelley innledet sin filmkarriere i Italia. Der var hun med i ni filmer og talte da på italiensk. Mest kjent ble hun som stjerne i britiske skrekk- og science fiction-filmer, blant andre Blood of the Vampire (1958), Village of the Damned (1960), The Gorgon (1964), Dracula, Prince of Darkness (1966) og Quatermass and the Pit (1967). Mange av hennes filmer var produsert av Hammer Horror.
Shelley spilte også i Royal Shakespeare Company fra 1975 til 1977.Shelley ble innlagt på sykehus i desember 2020 for en undersøkelse, og der pådro hun seg covid-19, som hun døde av.


== Filmografi i utvalg ==


=== Filmer ===
Supreme Confession (1956)
Nero's Mistress (1956)
Cat Girl (1957)
The Camp on Blood Island (1958)
Blood of the Vampire (1958)
Murder at Site 3 (1958)
The End of the Line (1958)
Bobbikins (1959)
Village of the Damned (1960)
A Story of David (1961)
Shadow of the Cat (1961)
Postman's Knock (1962)
Blind Corner (1963)
Stranglehold (1963)
The Secret of Blood Island (1964)
The Gorgon (1964)
Death Trap (1966)
Dracula, Prince of Darkness (1966)
Rasputin, the Mad Monk (1966)
Quatermass and the Pit (1967) (US title: Five Million Years to Earth)
The Spy Killer (1969)
Ghost Story (1974)
The Comedy of Errors (1978)
The Dark Angel (1991)


=== Fjernsynsserier ===
The Borgias (1981)
Maigret (1988)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Barbara Shelley på Internet Movie Database 
(sv) Barbara Shelley i Svensk Filmdatabas 
(da) Barbara Shelley på Scope 
(fr) Barbara Shelley på Allociné 
(en) Barbara Shelley på AllMovie 
(en) Barbara Shelley hos Rotten Tomatoes 
(en) Barbara Shelley hos The Movie Database
Austrodyptornithes

Austrodyptornithes er en gruppe som består av de to ordenene pingviner (Sphenisciformes) og stormfugler (Procellariiformes), som ifølge Jarvis et al. (2014) er søstergrupper.


== Taksonomi ==
Gruppen inkluderer cirka 156 arter i fem familier, hvorav stormfuglene omhandler 138 arter i fire familier og pingvinene 18 arter i samme familie. Dykkpetreller (Pelecanoididae) utgjør ikke en selvstendig familie, men inkluderes som ei selvstendig gruppe (Pelecanoides) i stormfuglfamilien (Procellariidae) i henhold til Birds of the World.


== Fylogeni ==
Fylogenien følger Yuri et al. (2013) og Jarvis et al. (2014). Birds of the World anerkjenner ikke Pelecanoididae som en selvstendig familie, men inkluderer i stedet fuglene i en selvstendig slekt under Procellariidae.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
CoreXY

CoreXY er en teknikk som brukes for bevegelse av skriverhodet i 3D-printere eller verktøyhodet i CNC-maskiner i det horisontale planet. Fordelen med denne teknikken er at de to motorene som brukes for å utføre bevegelsen i det horisontale planet er stasjonære og ikke trenger å bevege seg selv. I stedet brukes drivreimer som er koblet på en litt intrikat måte for å styre bevegelsen i det karteiske xy-planet.


== Bevegelse ==
For bevegelse langs x-aksen må begge motorer rotere i samme retning. For bevegelse langs y-aksen må begge motorer rotere, men i motsatt retning. Hvis kun én motor roterer vil dermed bevegelsen være diagonal.
Hvis 
  
    
      
        A
      
    
    {\displaystyle A}
   er bevegelsen til motor 1 og 
  
    
      
        B
      
    
    {\displaystyle B}
   bevegelsen til motor 2, er bevegelse i X og Y-retning gitt av:

  
    
      
        Δ
        X
        =
        
          
            1
            2
          
        
        (
        Δ
        A
        +
        Δ
        B
        )
      
    
    {\displaystyle \Delta X={\frac {1}{2}}(\Delta A+\Delta B)}
  

  
    
      
        Δ
        Y
        =
        
          
            1
            2
          
        
        (
        Δ
        A
        −
        Δ
        B
        )
      
    
    {\displaystyle \Delta Y={\frac {1}{2}}(\Delta A-\Delta B)}
  


== Sammenlignet med konvensjonelle skrivere ==
3D-skrivere som ikke bruker CoreXY-teknikken har også ofte to motorer for xy-planet, men har disse koblet uavhengig slik at én motor er ansvarlig for bevegelse langs x-aksen, og én motor er ansvarlig for bevegelse langs y-aksen. Dette kalles noen ganger kartesisk teknikk.


== Referanser ==