jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Brannbilen som forsvant (film)

Brannbilen som forsvant er en svensk/tysk samproduksjon film fra 1993,  regissert av Hajo Gies.


== Handling ==
Gunvald Larsson, som er overført til Rikskriminalpolisen, vokter midlertidig et hus når det plutselig eksploderer. Han redder flere av menneskene inne i huset og er da sykemeldt. Men når sjef Hammar prøver å lukke etterforskningen, forhører Larsson menneskene som var alene i huset, og oppdager at en ubetydelig narkotikahandler er blitt myrdet, noe sjefen hans Martin Beck kan bekrefte. Sporene fører til en tysk kunstner som bor i Danmark, dit Beck går. Der oppdager han at deres mistenkte allerede var død da eksplosjonen fant sted.


== Medvirkende ==
Gösta Ekman - Martin Beck
Kjell Bergqvist - Lennart Kollberg
Rolf Lassgård - Gunvald Larsson
Niklas Hjulström - Benny Skacke
Bernt Ström - Einar Rönn
Torgny Anderberg - Evald Hammar
Per-Gunnar Hylén - Karl Kristiansson
Birger Österberg - Kurt Kvant
Agneta Ekmanner - Greta Hjelm
Ing-Marie Carlsson - Gun Kollberg
Tova Magnusson-Norling - Putte Beck
Gunvor Pontén - Fru Olofsson
Ulla Akselson - Stoiweilers granne
Anita Ekström - Inga Beck, Martins kone
Holger Kunkel - Stoiweiler
Rolf Jenner - Max Karlsson
Maria Heiskanen - Carla Berggren


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brannbilen som forsvant på Internet Movie Database 
(sv) Brannbilen som forsvant i Svensk Filmdatabas 
(da) Brannbilen som forsvant i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Brannbilen som forsvant på MovieMeter 
(en) Brannbilen som forsvant på AllMovie
Polis polis potatismos (film)

Beck – Purk, purk, sur agurk (svensk originaltittel: Polis polis potatismos) er en svensk-tysk film fra 1993 regisserr av Pelle Berglund. Filmen er basert på krimromanen med samme navn av Maj Sjöwall og Per Wahlöö.


== Handling ==
En kjent industrimann blir skutt i restauranten på Hotel Savoy, Malmö. Etterforskningen er komplisert og kommisjonær Beck blir ringt fra Stockholm. Hittil ukjente sider ved den drepte manns virksomhet fører til mistanker mot personer som er involvert i ulovlig virksomhet. Når morderen endelig blir funnet, oppstår imidlertid spørsmålet om han er den største skurken.
Underveis stopper jakten på drapsmannen opp da to politibetjenter på vei til Bromma lufthavn for å stoppe en mistenkt person, stopper opp for å irettesette en liten gutt som ropte «polis polis potatismos» mot dem – de trodde at det han sa var polis polis potatisgris.


== Om filmen ==
Filmen er en svensk-tysk samproduksjon. Den tyske tittelen er Und die Grossen lässt man laufen.
Andre filmer i serien er Roseanna, Brannbilen som forsvant, Mannen på balkongen, Politimorderen og Stockholm Marathon.


== Rolleliste (utvalg) ==

Gösta Ekman - Martin Beck
Rolf Lassgård - Gunvald Larsson
Kjell Bergqvist - Lennart Kollberg
Niklas Hjulström - Benny Skacke
Ingvar Andersson - Per Månsson
Lena Nilsson - Åsa Thorell
Tommy Johnson - Bertil Svensson
Bernt Ström - Einar Rönn
Agneta Ekmanner - Greta Hjelm
Jonas Falk - Stig-Åke Malm
Tova Magnusson-Norling - Putte Beck
Ing-Marie Carlsson - Gun Kollberg
Claes Sylwander - Viktor Palmgren
Görel Crona - Charlotte Palmgren
Marie Richardson - Helena Hansson
Reine Brynolfsson - Hampus Broberg
Lena Bergqvist - Brobergs sekretær
Anders Ekborg - Mats Linder
Max Lundqvist - Thomas
Catherine Hansson - Karin
Per-Gunnar Hylén - Karl Kristiansson
Birger Österberg - Kurt Kvant
Lena T. Hansson - Gunvalds søster
Pontus Gustafsson - Edvardson
Bengt Nilsson - kelner
Nicke Wagemyr - første politimann fra Lidingö
Stefan Rylander - andre politimann fra Lidingö


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Polis polis potatismos på Internet Movie Database 
(sv) Polis polis potatismos i Svensk Filmdatabas 
(nl) Polis polis potatismos på MovieMeter 
(en) Polis polis potatismos på AllMovie
Elite Hotel Savoy

Hotell Savoy er et hotell i Malmö, eid av Elite Hotels. Hotellet ligger i krysset mellom  Norra Vallgatan og  Hamngatan, overfor Malmö sentralstasjon nord for kanalen, og har 109 rom. På den andre siden av Hamngatan ligger Skånepalatset.


== Historie ==
På stedet der hotellet ligger i dag har det vært gjestgiveri siden middelalderen.I 1862 ble det bygget et hotell på stedet, som fikk navnet Hotell Svea. Cirka 20 år senere ble det omdøpt til Hotell Horn, etter daværende eier. Navnet Savoy ble gitt til hotellet i 1902, da oppkalt etter Hotel Savoy i London. Før Baltisk utstilling i 1914 ble delen bygget mot Hamngatan med bankettsal, spisestue og nye hotellrom. Arkitekten var Frans Ekelund.
I tillegg til Hotell Mollberg i Helsingborg, har Hotell Savoy gitt opphav til to blandinger av henholdsvis «Zoégas-kaffe: Skånerost» (tidligere «Horns Blandning») og «Mollbergs blandad».
Musikkviteren og programlederen Sten Broman og forfatteren Fritiof Nilsson Piraten hadde stambord i restauranten på Hotell Savoy. For mange svensker er Fritiof Nilsson Piratens beskrivelse av et smørgåsbord på Hotell Horn i romanen Bock i örtagård, svært kjent. Vladimir Lenin fikk også med seg Savoys smørgåsbord da han besøkte Malmö 12. april 1917, hvoretter han fortsatte med nattog til Stockholm.Restauranten ble drevet av Petri Pumpa frem til 2003.


== Referanser ==


== Kilder ==
Norra Vallgatan 64, Malmö fra idstories.se


== Eksterne lenker ==
Elite Hotel Savoy, Malmö - nettsted
Hotel Savoy - historie
Banverket

Banverket (BV) var et svensk statlig selskap som eksisterte fra 1988 til 2010. Det styrte den svenske statens jernbaneanlegg og hadde det overordnede ansvaret for all jernbanetrafikk i Sverige. Banverkets hovedkontor var i Borlänge, med regionale kontorer i Luleå, Gävle,  Sundbyberg, Göteborg og Malmö.
I 2010 fusjonerte Banverket med det nyopprettede Trafikverket, med ansvar for både jernbane- og veitrafikk i Sverige.


== Historie ==
Banverkets hovedoppgave var å administrere den svenske staten s  sporanlegg. I tillegg hadde Banverket et såkalt sektoransvar for all jernbanebåret trafikk i Sverige, altså også slik infrastruktur som ikke er statlig. Eksempler på slik trafikk var Lidingöbanan, Roslagsbanan, Saltsjöbanan, Stockholm metro og trikketrafikk i Göteborg, Norrköping og Stockholm.
Banverket ble dannet 1988 da  SJ ble delt og togtrafikken ble delvis avregulert. Banverket var ansvarlig for driften av det meste av jernbanenettet i Sverige og tildelte, mot et gebyr, plass på skinnene for selskaper som ønsket å transportere gods eller passasjerer. Nybygging av jernbanelinjer ble også anskaffet og planlagt av Banverket.
Banverket inkluderte  Järnvägsskolan i Ängelholm, Sveriges Järnvägsmuseum i Gävle og Ängelholm, Banverket ICT, Banverket Produktion og Banverket Materialservice.
1. januar 2009 ble Banverket Projekting og Vägverket Konsult overtatt av aksjeselskapet Vectura Consulting AB. Banverket Produksjon, som utførte vedlikehold og nybygging av jernbane på kommersielle vilkår i konkurranse med private selskaper, ble omgjort til  Infranord AB 1. januar 2010. 1. april 2010 ble den nye myndigheten Trafikverket opprettet, som overtok driften av Banverket og Vägverket, samt deler av Sjöfartsverkets ansvarsområder. Dermed ble Banverket lagt ned.
Stockholm Marathon (film)

Stockholm Marathon er en  svensk-tysk film fra 1994,  regissert av den tyske regissøren Peter Keglevic. Manuset er vagt basert på romanen Terroristene (1975) av Sjöwall & Wahlöö.


== Handling ==
Kona til den velstående forretningsmann Walter Petrus' vaktmester tar sitt eget liv. Hellström (vaktmesteren) innser at det er den forferdelige hendelsen ti år tidligere som førte til konas selvmord, og han bestemmer seg for å hevne seg på Walter, som var involvert i hendelsen. Han sniker seg inn i garasjen og venter til kjæresten hans har gått på jobb. Men Hellström finner Walter myrdet i badekaret og bestemmer seg i stedet for å hevne seg på den andre mannen som var involvert i hendelsen ti år tidligere. Offeret, kunstneren Ypsilon, skal løpe Stockholm Marathon og Hellström bestemmer seg for å slå til midt i løpet.


== Om filmen ==
Filmen er en av flere svensk / tyske samproduksjoner om Martin Beck med samme skuespiller. Andre filmer er  Brannbilen som forsvant,  Purk, purk, sur agurk ,  Roseanna fra 1993,  Mannen på balkongen og  Politimorderen.


== Medvirkende ==
Gösta Ekman - Martin Beck
Kjell Bergqvist - Lennart Kollberg
Rolf Lassgård - Gunvald Larsson
Niklas Hjulström - Benny Skacke
Jonas Falk - Stig Åke Malm
Mats Huddén - Hellström
Thomas Anders - Ypsilon (dubbet av Tomas Norström)
Anna Godenius - Fru Petrus
Kjell Lennartsson - Walter Petrus
Corinna Harfouch - Monika Lundin
Örjan Ramberg - manager for Ypsilon
Mona Andersson - Hellströms svigermor
Johanna Westman - popreporter
Gaby Stenberg - leietaker
Carl-Ivar Nilsson - leietaker
Mona Seilitz - formann i Trädgårdshallen i Stockholm
Viktor Friberg - portier på Grand Hôtel
Jonas Uddenmyr - politimann
Blant statister er Gunnar Mosén, Monika Ahlberg og Christer Flodin. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stockholm Marathon på Internet Movie Database 
(sv) Stockholm Marathon i Svensk Filmdatabas 
(nl) Stockholm Marathon på MovieMeter 
(en) Stockholm Marathon på AllMovie 
(en) Stockholm Marathon på Turner Classic Movies 
(en) Stockholm Marathon på Rotten Tomatoes
Campionato Sammarinese di Calcio 2019–2020

Campionato Sammarinese di Calcio 2019–2020, var den 35 sesongen av den sanmarinske topp divisjonen. Sesongen begynte 20. september 2019. Regjerende mestere Tre Penne klarte ikke å forsvare tittelen og Tre Fiore vant sitt åttende seriemesterskap.
Sesongen ble avbrutt på grunn av COVID-19-pandemien i San Marino. Basert på ligaposisjon på tidspunktet for oppgivelse, ble Tre Fiori erklært som mester og valgt til å spille i UEFA Champions League 2020–21. Folgore og Tre Penne ble tildelt UEFA Europa League 2020–21 plassene. I juli informerte UEFA FSGC om at Folgore ikke var kvalifisert til å konkurrere europa league i løpet av 2020–21 sesongen. La Fiorita erstattet Folgore.


== Klubbinfo ==


== Første runde ==
De 15 klubbene ble delt inn i to grupper; en med åtte klubber og en annen med syv klubber. Alle lag spilte en gang mot lagene i sin egen gruppe. På slutten av den ordinære sesongen avanserte topp fire fra hver gruppe til gruppe 1 i andre del. Alle andre lag gikk videre til gruppe 2 i andre del.


=== Gruppe A ===


==== Tabell ====


==== Resultattabell ====


=== Gruppe B ===


==== Tabell ====


==== Resultattabell ====


== Andre runde ==


=== Gruppe 1 ===


==== Tabell ====


==== Resultattabell ====


=== Gruppe 2 ===


==== Tabell ====


==== Resultattabell ====


== Referanser ==
My Love from the Star

My Love from the Star (hangul koreansk: 별에서 온 그대; romanisert koreansk: Byeoreseo on geudae) er en sørkoreansk TV-serie produsert og sendt av SBS i 2013.


== Roller ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) My Love from the Star på Internet Movie Database
Maltesisk Premier League 2019–2020

Premier League 2019–2020, var den 105 sesongen av den maltesisk topp divisjonen. Sesongen startet 23. august 2019 og var planlagt å avsluttes 25. april 2020. Regjerende mestere var Valletta.
12. mars 2020, på grunn av COVID-19-pandemien på Malta, ble det besluttet av Malta Football Association (MFA) å innstille alle fotballaktiviteter på Malta i ti dager, etter at de først hadde gått med på å spille fotballkamper bak lukkede dører.  Denne suspensjonen ble ytterligere utvidet 17. mars til å vare til 5. april, og deretter suspendert på ubestemt tid 30. mars. 18. mai besluttet MFAs eksekutivkomite å avslutte sesongen og den pågående FA Trophy. 25. mai ble Floriana tildelt seriemesterskapet etter en avstemning tatt av MFA-rådet. Floriana toppet tabellen med 41 poeng da ligaen ble stoppet. Valletta, Hibernians og Sirens ble tildelt de tre UEFA Europa League plassene basert på sportslige meritter. Videre ble det avgjort at ingen lag rykket ned.


== Klubbinfo ==


== Tabell ==


== Resultattabell ==


== Statistikk ==


=== Toppscorer ===


=== Hattrick ===
Notat4 Spiller scoret 4 mål


== Referanser ==
Rit (album)

Rit (utgitt 1994) er et album av den norske saksofonisten Karl Seglem.


== Spor ==
Riss (Karl Seglem)
Med Jesus vil eg fara (Tradisjonell, arrangert av Reidar Skår og Karl Seglem)
Ritual (Karl Seglem)
So ro rela (Tradisjonelt barnerom fra Årdal, arrangert av Reidar Skår og Karl Seglem)
Rune (Karl Seglem)
Siri dale-vise (Tradisjonell vise fra Årdal, arrangert av Reidar Skår og Karl Seglem)
Norsk salme (Tradisjonell, arrangert av Reidar Skår og Karl Seglem)
Rav (Karl Seglem)
Gjøgra sat utpå Jøtulaberg(Tradisjonell vise fra Sogn)
Rit (Karl Seglem)
Sullan lullan (Tradisjonell vise fra Jostedalen, arrangert av Karl Seglem)


== Musikere ==
Karl Seglem: Saksofoner
Berit Opheim Versto: Vokal
Morten Sæle: Gitarer
Ole Amund Gjersvik: Bass
Terje Isungset: Perkusjon
Håkon Høgemo: Hardingfele
Audon Erlien: Bass
Reidar Skår: Tangenter
Stein Inge Brækhus: Perkusjon


== Produsenter ==
Reidar Skår
Karl Seglem (medprodusent)


== Informasjon om innspillingen ==
Opptaken ble gjort i 1992 og 1993 i Grieghallen Lydstudio (Bergen), i Lydlab A/S (Oslo) og på Ål Kulturhus. Teknikere var Pytten, Ulf W.Holand, Eirik Grønner og Tor M. Hallibakken. Mikset av Ulf W.Holand og Karl Seglem (assistent).


== Kilder ==
Albumcover for Rit, NorCD, 1994.


== Eksterne lenker ==
(en) Rit (album) på Discogs
Aleksander Aleksandrovitsj Vedernikov

Aleksander Aleksandrovitsj Vedernikov (russisk: Александр Александрович Ведерников; født 11. januar 1964 i Moskva i Sovjetunionen, død 29. oktober 2020 samme sted) var en sovjetisk / russisk dirigent.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Vedernikov kom fra et musikalsk foreldrehjem. Faren Aleksander Filippovitsj Vedernikov var bass-sanger ved Bolsjojteateret, moren Natalja Gurejeva professor for orgel ved Moskvakonservatoriet. Selv studerte han ved samme konservatorium og avsluttet utdannelse der i 1990.


=== Karriere ===
Fra 1988 til 1990 virket Vedernikov i Moskva ved Stanislavski- og Nemirovitsj-Dantsjenko musikkteater. Fra 1988 til 1995 var han annendirigent og assistent for sjefdirigent Vladimir Fedossejev ved Moskvakringkastningens Tsjaikovskij symfoniorkester. I 1995 grunnla han Russian Philharmonic Orchestra, og var frem til 2004 dets kunstneriske direktør og sjefdirigent.Fra 2001 til 2009 virket Vedernikov som musikkdirektør og førstedirigent ved Bolsjojteateret. Her utarbeidet han blant annet i 2007 en nyproduksjon av Boris Godunov i Mussorgskijs originalorkestrering. Fra 2009 til 2018 var han sjefdirigent for Odense Symfoniorkester. I 2018 ble han sjefdirigent for Det Kongelige Teater i København, i 2019 dessuten musikalsk direktør og sjefdirigent ved Mikhailovskiteateret i St. Petersburg.Han døde 27. oktober 2020 av covid-19.


== Innspillinger ==
Vedernikov spilte inn kommersielt for merker som Pentatone, Hyperion og Naive.
Glinka: Ruslan og Ludmila
Mussorgskij: Boris Godunov
Tsjaikovskij: Nøtteknekkeren
DVD: Rimskij-Korsakov: Legenden om den usynlige byen Kitezj og jomfruen Fevronija - Mikhail Kazakov, Vitalij Panfilov, Tatjana Monogarova, Mikhail Gubski, Albert Sjagidullin, Aleksander Naumenko. Orchestra e Coro del Teatro Lirico di Cagliari; Alexander Vedernikov, conductor; Eimuntas Nekrošius, director. 2010
Tsjaikovskij: Eugene Onegin (2020)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Vedernikov på Internet Movie Database 
(en) Aleksandr Vedernikov på Discogs 
(en) Aleksandr Vedernikov på MusicBrainz 
(en) IMG Artists. «Alexander Vedernikov (Biography)». Besøkt 18. desember 2018. 
(de) Deutsche Oper Berlin. «Alexander Vedernikov». Besøkt 18. desember 2018.
Danil Takhirovitsj Khalimov

Danil Takhirovitsj Khalimov (kasakhisk:  Данил Тахирович Халимо; født 6. juli 1978 i Nizjnij Tagil i Den russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk i Sovjetunionen, død 15. oktober 2020 i Jekaterinburg i Russland) var en kasakhstansk bryter (gresk-romersk stil).  Han konkurrerte i mellomvekt-kategori.Danil Khalimov kvalifiserte i sitt naturaliserte kasakhiske lag i 74 kg-klassen ved Sommer-OL 2004 i Athen.Han døde i oktober 2020 i en alder av 42 år av COVID-19 i Jekaterinburg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Danil Takhirovitsj Khalimov – Olympics.com 
(en) Danil Takhirovitsj Khalimov – Olympic.org 
(en) Danil Takhirovitsj Khalimov – Olympedia 
(en) Danil Takhirovitsj Khalimov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Danil Takhirovitsj Khalimov – FILA 
(en) Danil Takhirovitsj Khalimov – TheSports.org
Ernest Vinberg

Ernest Borisovitsj Vinberg (russisk: Эрнест Борисович Винберг; født 26. juli 1937 i Moskva i Sovjetunionen. død 12. mai 2020 samme sted) var en russisk matematiker.  Han arbeidet med algebra (især grupperepresentasjon) og geometri.
Han arbeidet med diskrete subgrupper innen Lie-grupper og representasjonsteori. Han utviklet Vinbergs algoritme og Koecher–Vinbergs teorem.
Han var mottaker av Humboldtprisen. Han var med i Moskvas matematiske selskaps eksekutivkomite. I 2010 ble han innvalgt som medlem i American Academy of Arts and Sciences.
Vinberg døde 12. mai 2020, i en alder av 82 år, av lungebetennelse utløst av covid-19.


== Publikasjoner i utvalg ==
Linear representations of groups, Birkhäuser, 1989
A Course in Algebra, American Mathematical Society (AMS), 2003
(utgiver, medforfatter): Lie groups and invariant theory, AMS, 2005 (bidraget Construction of the exceptional simple Lie algebras)
med A. L. Onisjtsjik: Lie groups and algebraic groups, Springer, 1990
med V. V. Gorbatsevitsj, A. L. Onishtsjik: Foundations of Lie groups and Lie transformation groups, Springer, 1997
Hyperbolic reflection groups, Russian Mathematical Surveys, n° 40, 1985, p. 31-75
(red) Geometry II. Encyclopedia of Mathematical Sciences, Springer 1991, (i Vinberg et alii: Geometry of spaces of constant curvature, Discrete groups of motions of spaces of constant curvature)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Humboldt Research Award.
Ernest Borisovich Vinberg
William George Stern

William George Stern (opprinnelig Ze’ev HaKohen Stern, og ungarsk Vilmos György Stern, født 2. juli 1935 i Budapest i Ungarn, død 21. mars 2020 i London) var en ungarskfødt britisk forretningsmann.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Vilmos György Stern, eller Ze’ev HaKohen Stern, var den yngste sønnen til den ungarske jødiske forretningsmannen Chaim Stern, som eide en tekstilfabrikk som var leverandør til den ungarske regjering. Da Ungarn ble invadert av Nazityskland i mars 1944, kom familien Stern på «Kastnertoget» (etter Rudolf Kasztner), som skulle bringe 1.684 ungarske jøder i sikkerhet i Sveits. Men ikke med en gang, toget forlot Budapest men bragte dem alle til Bergen-Belsen, og der ble alle familien satt i konsentrasjonsleir. Etter et halvt år fikk de etter sveitsisk påtrykk reise til Genève.
Senere flyttet familien Stern til New York City. Der fikk William Stern sin utdannelse, og med tiden kom han til Storbritannia.


=== Forretninger, skandaler ===
Han var eier av den britiske Stern Group som omfattet en reelle selskaper. Da moderselskapet brøt sammen i 1973 ble Stern Storbritannias aller største bankerottilfelle, med gjeld på 118 millioner britiske pund. Skandalen ble drøftet i Underhuset en rekke ganger, og en BBC-dokumentar ble sendt i 1974. Tusenvis av private investorer mistet alt, ettersom det på denne tid ikke fantes noen relevante kompensasjonsbestemmelser som beskyttet dem.Stern-saken var bakgrunnen for Storbritannias første Policyholders' Protection Act. Den bestemte en obligatorisk investorforsikring ved en én prosents skatt på investeringer.William Stern kunne i 1987 lovlig gjenoppta forretningsvirksomhet. Men det nye forretningsimperium han bygde opp, gikk også konkurs, i 1990-årene, med gjeldsforpliktelser på 11 millioner pund. Han ble i april 2000 forbudt å være selskapsdirektør for tolv år, da det var blitt kjent at han hadde sikret seg selv 1,5 millioner fra selskapene selv om han da visste at det hele vaklet på konkursens rand.I 2000 bodde Stern i en «£4m six-bedroom mansion» i West Heath Avenue i Hampstead i London, og eide et annet hjem i Jerusalem, og en villa sør i Frankrike.I 2013 solgte han familieverdier som var kontrollert av ham til en tidligere kreditor, men nektet å gi sakene til kjøperen. Han argumenterte at han ikke hadde hatt tillalelse til å selge dem, og etterkom deretter ikke en religiøs kjennelse om å betale. Sent i 2014 ble det solgte gods konfiskert for kjøper etter at den borgerlig domstol hadde bestemt så. Stern og hans familie klarte ikke å få omgjort dette i High Court.Han døde 21. mars 2020 av covid-19.


== Referanser ==
Theodor Abrahamsen

Theodor Abrahamsen (født 31. oktober 1919 i Drøbak, død 22. desember 2021, Hamar sykehus) var en norsk motstandsmann og tidligere rektor ved Hamar katedralskole fra 1971 til 1987.


== Liv og virke ==
Abrahamsen vokste opp i Drøbak, med russisk mor. Fra 1920 til 1928 bodde familien i Riga og Onega. Deretter flyttet de til London hvor Abrahamsen fikk sin skolegang. Han studerte på college i Oxford ved utbruddet av  andre verdenskrig i 1939, men var tilfeldigvis i Oslo og kom seg ikke tilbake til Oxford, da Norge ble invadert av Tyskland. Studiene måtte derfor fortsette ved Universitetet i Oslo.I 1943 var han blant studentene som ble arrestert og satt i arrest i Universitetets aula i noen dager for de ble ført til en leir i Stavern. Der satt de til over jul. Abrahamsen ble sendt til Tyskland med skipet DS «Donau», og nådde Buchenwald midt i januar 1944. Det var en hard vinter i konsentrasjonsleiren. Sommeren 1944 ble Abrahamsen og de andre studentene fra Buchenwaldleiren overført til Sennheim i Alsace. Der ble de internert med andre norske studenter. Studentene ble der presset hardt for å bli SS-soldater. Studentene ble etter hvert returnert til Buchenwald og hentet hjem til Norge med de hvite bussene via Sverige. Abrahamsen fullførte sine studier etter krigen og ble lektor ved Lillehammer gymnas. Fra 1954 til 1955 arbeidet han ved en High School i Montreal i Canada, før han studerte på Fulbrightstipend i Seattle i USA i 1957-1958. Fra 1965 var han lektor i engelsk ved Universitetet i Oslo frem til han i 1971 ble rektor ved Hamar katedralskole. 
Abrahamsen mottok medalje for sin deltakelse i motstandskampen under okkupasjonen. Han pratet flytende russisk, og i en alder av 88 begynte han på arabisk. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Minner fra krigen: Theodor Abrahamsen ble arrestert på Universitetet i Oslo, og sendt til Buchenwald», video på youtube
Siv Emilie Løvvold

Siv Emilie Løvvold (født 4. juli 1992 i Tønsberg) er en norsk montérytter fra Vear.Hun var tidligere stallansatt hos Jan Morten Hansen på Jarlsberg Travbane, har en bachelorgrad i økonomi og administrasjon fra Bakkenteigen, og var Norges beste montérytter i 2012 og 2013.Per 25. september 2014 hadde hun kjørt 895 løp; hvorav 189 seire, 149 andreplasser og 106 tredjeplasser, og innkjørt 5,9 millioner kroner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Siv Emilie Løvvold på Twitter 
Siv Emilie Løvvold på Facebook 
Siv Emilie Løvvold på Instagram
Úrvalsdeild 2021

Úrvalsdeild 2021 var den øverste ligaen i islandsk herrefotball 2021. Ligaen startet 30. april 2021. Valur var regjerende mestere, mens Keflavík og Leiknir var nyopprykket fra 1. delid. Vikingur vant ligaen.


== Tabell ==


== Lagene ==


== Resultattabell ==


== Referanser ==
Madelen Berås

Madelen Voreland Berås (født 14. mai 1990 i Kristiansand) er en norsk montérytter fra Tveit, som vant Paradise Hotel med Niklas Vindel i 2011.I juli 2014 satte Berås norgesrekord da hun red Vestpol Faxen inn til seier på Jarlsberg Travbane på tiden 1.21,8.Hennes storesøster; Malin Berås, driver også med monté.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Madelen Berås på Twitter 
Madelen Berås på Facebook 
Madelen Berås på Instagram