jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kristina Bræin

Kristina Bræin (født 28. mai 1955, død 12. mai 2022) var en norsk billedkunstner. Hun ble utdannet ved Universitetet i Oslo i musikkvitenskap og kunsthistorie (1978-83), ved Arkitekthøgskolen i Oslo (1983-84) og ved Statens håndverks- og kunstindustriskole, maleravdelingen (1992-1997). Hun bodde i Oslo. 
Bræin arbeidet med stedsspesifikke, minimalistiske intervensjoner i eksisterende rom, hvor hun satte objekter sammen i tablåer. Hun anvendte gjerne brukte bygningsmaterialer og dagligdagse gjenstander som fliser, gulvbelegg, teppebiter og tape, samt funne gjenstander som lamper, komfyr, bokhyller og rekkverk. Inngrepene kunne være uventede og absurde.Hun arbeidet oftest i dialog med utstillingsrommet og bevarte betydningslagene som allerede befant seg der, samtidig som hun ga visuelt uttrykk for assosiasjoner og følelser som oppsto i møte med rommet. Inngrepene kunne befinne seg i rommets mindre betydningsfulle områder, som på gulvet, i et hjørne, over øyehøyde eller lent inntil veggen.  Romlige elementer som vanligvis unnslipper vår oppmerksomhet, ble løftet fram og fikk ny betydning. Hun forvandlet det ordinære gjennom selektiv bruk av modernismens billedstrategier ved å sitere eller parafrasere dem innen en spesifikk arkitektonisk kontekst. Komposisjonene kan leses som radikale omgrupperinger av den minimalistiske abstraksjonens vokabular.Arbeidene hennes kan oppleves som flyktige og antydende, det er som om de med vilje er ufullførte. De framstår som provisoriske, sårbare og uferdige. Bræin sa om det uavsluttede: «Ideen om den totale komfort og funksjonalitet har alltid skremt meg; i sin perfeksjon og endelighet er den nær døden. Som jeg noen ganger tenker: Når du har funnet den perfekte stol å sitte i, hva da? Det ikke-funksjonelle og ufullkomne har fortsatt i seg en utilfredsstilt lengsel etter noe annet, noe bedre, på samme måte som en idé er nærmere sannheten enn et absolutt materialisert resultat. Å sitte ubehagelig er så åpenbart en midlertidig situasjon; du må forandre posisjon etter en stund, noe som kan føre til en refleksjon om at det ikke finnes noen optimal måte å sitte på.»


== Utstillinger ==
Bræin debuterte på UKS (1998), og blant separatutstillinger kan nevnes Kunstnernes Hus (1999), Stenersenmuseet (2004), Kunstnerforbundet (2006 og 2017) og Kunstlerhaus Bethanien, Berlin (2005). Av gruppeutstillinger kan nevnes «Arte povera og parallelle praksiser» i Museet for samtidskunst (2015), «Villa Jelmini – The Complex of Respect», en minneutstilling for Harald Szemann i Kunsthalle Bern, Sveits (2006), Manifesta 7 i Bolzano, Italia (2008), «Die Liebe zu den Dingen» i Kunsthalle Münster, Tyskland (2013). Hun var den norske deltaker i den nordiske paviljongen på Veneziabiennalen (2003). Hun er innkjøpt av Nasjonalmuseet i 2007.


== Litteratur ==
Kristina Bræin: Dilemma of politeness / Høflighetens dilemma / Dilemma der Höflichkeit, Kerber, 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Spijkenisse

Spijkenisse er en by vest i Nederland i provinsen Zuid-Holland. Spijkenisse var tidligere en egen kommune, men etter en administrativ reform i 2015, ble byen en del av kommunen Nissewaard. Byen har rundt 72 500 innbyggere. 


== Historie ==
Området rundt Spijkenisse har hatt bosetninger i flere tusen år, og i tidligere tider livnærte folket her seg av fiske i Maas og jakt i myrene rundt. Byen ble først nevnt i 1231 som Spickenisse. Navnet kommer fra ordene spieke (landtunge) og nesse (nese), som betyr «spiss nese» og refererer til en landtunge som tidligere stakk ut i elven.Byen tilhørte først Putten, men i 1459 ble lenet Putten overført til Filip III av Burgund. I 1581 kom området inn under greven av Holland.På 1500-tallet ble landsbyen rammet av flere flommer. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Spijkenisse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Osebergvogna

«Osebergvogna» er ei to meter lang vogn av tre med rike utskjæringer som var en av gravgavene i Osebergfunnet, de mange gjenstandene og levningene etter en vikingbegravelse av to kvinner i Vestfold i år 834. Vogna ble funnet i Oseberghaugen utafor Tønsberg og regnes blant det flotteste av gravgavene, bare overtruffet av «Osebergskipet» der kvinnene hadde blitt lagt i et teltforma gravkammer. Den både staselige og gåtefulle vogna står utstilt på Vikingskiphuset på Bygdøy i Oslo.


== Oppbygging, utskjæringer og bruk ==

«Osebergvogna» er den eldste bevarte vogna av nordisk type. Den består av et nyere understell av bøk med bukker som er tilpassa ei eldre vognkasse lagd av eikeplanker som er klinkbygd med jernnagler som bordgangene i en båt. Blant de andre delene er drag av ask. Vogna er én meter brei og to meter lang.
Den vanntette vognkassa har rund bunn og sider og gavler utsmykka med rike utskjæringer. Kattene på bilderelieffene bak på vogna kan forestille vognkattene til fruktbarhetgudinna Frøya, ormemotivet på forsida av karmen viser kanskje Gunnar Gjukesson i kong Atles ormegård etter drapet på Sigurd Fåvnesbane.Det overdådige kjøretøyet har trolig vært brukt som seremoniell prosesjonsvogn og ikke hatt praktisk nytte som arbeidsredskap for frakte gods.«Osebergvogna» har blitt trukket av to hester.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oseberg find wagon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bildetreff på søkeordet «oseberg vogn» i Universitetsmuseenes fotoportal Arkivert 22. februar 2020 hos Wayback Machine.
Peter von Oertzen

Peter von Oertzen (født 2. september 1924 i Frankfurt am Main, død 16. mars 2008 i Hannover) var en tysk statsviter og politiker. Frem til sin avgang i mars 2005 var han i 59 år medlem av Sozialdemokratische Partei Deutschlands (SPD). Fra 1970 til 1974 var han niedersachsisk kultusminister i første regjering til Alfred Kubel. Han var også programansvarlig for SPD i tradisjonen av demokratisk sosialisme.


== Referanser ==
Hans Grindal

Hans Gude Mortensen Grindal (født i Elverum 27. januar 1864, død på Lillehammer 19. desember 1944) var gårdbruker og skogeier på Sjølisand sør i Rendalen og ordfører i Ytre Rendal 1905–1907. I 1908 flyttet han til Lillehammer hvor han var eier av Lillehammer dampsag og høvleri.Han ble født på gården Vetlgrindalen i Elverum. Han gikk på Jønsberg landbruksskole 1882–83, og giftet seg i 1886 med  Anna Bernhardine Nilsen (1848–1918), som satt som enke på gården Øvre Sjøli i Rendalen. Han overtok og drev gården i 22 år. I 1908 overdro de gården til hennes eldste sønn Halstein, og flyttet til Lillehammer. Den første tiden på Lillehammer var han medeier i Nymo brug, senere i Lillehammer dampsag og høvleri.
Hans og Anna Grindal hadde to døtre. Den yngste av dem, Borghild Winter-Hjelm, ble svigermor til maleren Torleiv Moren fra Trysil.


== Referanser ==
Humorprisen

Humorprisen er en prisutdeling for norske humorister og komikere. Prisen ble delt ut første gang i januar 2019 for humoråret 2018. Prisen ble etablert av Morten Ramm og Trond Kvernstrøm som en erstatning for Komiprisen som de to mente fokusert for mye på scene og revy.


== Humorprisen 2018 ==
Humorprisen 2018 ble delt ut fredag 18. januar 2019 for humoråret 2018. Utdelingen fant sted på Christiania Teater i Oslo og ble ledet av Else Kåss Furuseth. Utdelingen fikk kritikk for å ha få kvinner og komikere med innvandrerbakgrunn var blant de nominerte.


=== Vinnere og nominerte ===


== Humorprisen 2019 ==
Humorprisen 2019 ble delt ut fredag 17. januar 2020 for humoråret 2019. Utdelingen fant sted på Christiania Teater i Oslo og ble ledet av Else Kåss Furuseth.


=== Vinnere og nominerte ===


== Humorprisen 2020/2021 ==
Humorprisen 2020/2021 ble delt ut fredag 27. mai 2022 for humorårene 2020 og 2021. Utdelingen ble ledet av Else Kåss Furuseth og arrangert på Cosmopolite Scene på Torshov i Oslo. Utdelingen for 2020 ble utsatt grunnet koronapandemien og senere slått sammen med utdelingen for 2021 som av samme grunn ble utsatt fra januar til mai 2022. 


=== Vinnere og nominerte ===


=== Jury ===
Fanny Vaager (Juryleder)
Christopher Pahle
Hege Gaarder Nordlie
Kine Solberg
Jesper Wold
Nora Ibrahim
Jonas Kinge Bergland
Amalie Stuve
Johan Maurud
Kaja Eide
Tara Lina Shahin


== Humorprisen 2022 ==
Humorprisen 2022 blir delt ut fredag 2. februar 2023 for humoråret 2022. Utdelingen blir ledet av Else Kåss Furuseth og arrangert på Cosmopolite Scene på Torshov i Oslo.


=== Nominerte ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Pseudoctenochira

Pseudoctenochira er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
En middelsstor, oval, blank, gulbrunlig (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille med mørke lengdestriper (omtrent åtte til sammen) på dekkvingene midtparti. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe spisst framskytende. Kantene av pronotum og dekkvingene danner en nesten kontinuerlig kurve.  Oversiden er ganske fint punktert.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Paraguay.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Pseudoctenochira Spaeth, 1926
Pseudoctenochira octolineata Spaeth, 1926


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Pseudoctenochira på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudoctenochira i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudoctenochira i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudoctenochira hos ITIS 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ctenocassida

Ctenocassida er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, ovale, blanke, gulbrunlige (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" lite framskytende. Kantene av pronotum og dekkvingene danner en nesten kontinuerlig kurve.  Oversiden er ganske fint punktert.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, de fleste av artene i Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Ctenocassida Spaeth, 1926
Ctenocassida blandidica (Boheman, 1855)
Ctenocassida cuneipennis (Spaeth, 1926)
Ctenocassida cynarae (Boheman, 1855)
Ctenocassida glareosa (Boheman, 1855)
Ctenocassida inurbana (Spaeth, 1926)
Ctenocassida jatahya (Spaeth, 1926)
Ctenocassida morata (Spaeth, 1926)
Ctenocassida quinquelineata (Boheman, 1855)
Ctenocassida reimoseri (Spaeth, 1926)
Ctenocassida rubrolineata (Boheman, 1855)
Ctenocassida rustica (Boheman, 1855)
Ctenocassida subsita (Spaeth, 1926)
Ctenocassida subtincta (Boheman, 1855)
Ctenocassida vitellina (Boheman, 1855)
Ctenocassida vittigera (Boheman, 1855)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Ctenocassida på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Ctenocassida i Encyclopedia of Life 
(en) Ctenocassida i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ctenocassida hos ITIS 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ctenocharidotis

Ctenocharidotis er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, bredt ovale, blanke, gulbrunlige (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille, midtpartiet gjerne litt mørkere. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen bredt oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" litt framskytende. Kantene av pronotum og dekkvingene danner en kontinuerlig kurve.  Oversiden er tett og nokså grovt punktert.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, de fleste av artene i Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Ctenocharidotis Spaeth, 1926
Ctenocharidotis beata (Spaeth, 1926)
Ctenocharidotis briseis (Boheman, 1862)
Ctenocharidotis chlorion (Spaeth, 1926)
Ctenocharidotis crispata (Boheman, 1855)
Ctenocharidotis nobilitata (Boheman, 1855)
Ctenocharidotis ornatipennis (Spaeth, 1926)
Ctenocharidotis roseopicta (Boheman, 1855)
Ctenocharidotis subplagiata (Boheman, 1855)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Ctenocharidotis på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Ctenocharidotis i Encyclopedia of Life 
(en) Ctenocharidotis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ctenocharidotis hos ITIS 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ctenophilaspis

Ctenocassida er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
En middelsstor, oval, blank, brunlig (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" knapt framskytende. Kantene av pronotum og dekkvingene danner en nesten kontinuerlig kurve.  Oversiden er ganske fint punktert.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Brasil (Rio Grande do Sul).


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Ctenophilaspis Spaeth, 1926
Ctenophilaspis ingenua (Boheman, 1855)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Ctenophilaspis på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Ctenophilaspis i Encyclopedia of Life 
(en) Ctenophilaspis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ctenophilaspis hos ITIS 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rambergkollbakkene

Rambergkollbakkene, bedre kjent som bare Rambergkollen er et skihoppanlegg som ligger i Våle i Tønsberg kommune i Vestfold og Telemark. Anlegget består av tre hoppbakker med størrelse K44, K18 og K6. Rambergkollbakkene er en av de to eneste store skihoppanleggene i fylket som er i bruk. Den andre er Breimyrbakkene i Holmestrand kommune. Skolebakken, også i Holmestrand er også i bruk, men det består kun av en liten minibakke som kun blir brukt i hopptrening.Rambergkollbakkene er en del av skianlegget Bibo i Våle.


== Se også ==
Breimyrbakkene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bibo skianlegg - Re kommune Arkivert 23. januar 2019 hos Wayback Machine.
Rambergkollen på Ski Jumping Hill Archive/SkiSprungSchanzen.com
Randulle

Sander Austad Dale (født 28. mars 1998 i Skien), bedre kjent som Randulle, er en norsk youtuber som er med i YouTube-nettverket Splay Norge. Han driver en av Norges største spillkanaler på YouTube med litt over 170 000 abonnenter på kanalen sin.


== Biografi ==
Han har drevet mange YouTube-kanaler, men per 2021 driver han kanalene Randulle og Dulle. Han har vært nominert i en rekke kategorier i Gullsnutten, blant annet Årets nykommer 2016 og 2017, Årets gamer 2016 og 2017, før han vant prisen i 2018. Han legger for det meste ut spillvideoer, men tidvis publiserer han også vlogs. Majoriteten av innholdet hans er fotballrelatert.
Den 5. mars 2019 annonserte Odds Ballklubb på sine nettsider at Dale hadde signert en tre-års avtale med klubben og at han fra og med da skulle representere klubben som e-sportsutøver i turneringer. Han ga seg som spiller i Odd desember 2019. I april 2020 kommenterte han FIFA-turneringen ePL Invitational sammen med Kasper Wikestad på TV 2 Play.Etter sommeren 2021 gikk han til TV 2 der han lager programmet VAR-rommet, samtidig som at han er med i noen av fotball sendingene til TV 2 Sporten, blant annet Gullballen sendingen i 2021.Han er deltager i sesong 1 av TV 2 programmet Forræder.Sander var den første e-sport spilleren i fotballklubben Odd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(no) Sander Austad Dale på Twitter 
(no) Sander Austad Dale på Instagram 
(no) Sander Austad Dale på YouTube 
(no) Sander Austad Dale på YouTube
Metrionella

Metrionella er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, ovale, blanke, gulbrunlige (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbiller. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe spisst framskytende. Oversiden er ganske fint punktert.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. I alle fall noen av artene lever på planter i vindelfamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i den Neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Metrionella Spaeth, 1932
Metrionella angularis (Champion, 1894)
Metrionella biguttula Spaeth, 1932
Metrionella bilimeki (Spaeth 1932)
Metrionella calva (Boheman, 1855)
Metrionella connata Spaeth, 1932
Metrionella erratica (Boheman, 1855)
Metrionella glabrescens Spaeth, 1932
Metrionella irrorata Spaeth 1932
Metrionella placans Spaeth, 1932
Metrionella strandi Spaeth, 1932
Metrionella tucumana Borowiec, 2006
Metrionella tumacoensis Borowiec, 2002


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Metrionella på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Metrionella i Encyclopedia of Life 
(en) Metrionella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Metrionella hos ITIS 
(en) Metrionella hos NCBI 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons