jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Peter DiFronzo

Peter DiFronzo (født 13. mai 1933 i Chicago i USA, død 4. desember 2020 i North Barrington nord for Chicago i Illinois i USA) var en amerikansk forbryter.


== Biografi ==
Han var bror til John DiFronzo (antatt å ha vært leder for Chicago Outfit) og Joseph DiFronzo. Peter DiFronzo var ansett å være en «made man». I 1965 ble han arrestert for å ha bragt stjålet gods over delstatsgrense, og måtte sone ti år i fengsel. Det var omstendigheten om kryssingen av delstatsgrenser som bisdro til at FBI kunne engasjere seg.
Chicago Outfit var et italiensk-amerikansk forbrytersyndikat fra 1910-årene, på 1920-tallet ledet av Al Capone til han ble dømt i 1931, og en del av det videre mafianettverket i Chicago-området.
Hans hustru Josephine var deleier av D&P Trucking, basert i Chicago, men myndighetene var av den oppfatning at det var Peter og hans brødre Joe og John som faktisk drev det hele.  Peter var også ansett å være aktiv i noen av Chicago Outfits racketeering-opplegg.Hans dom for transport av stjålet gods sonet han på i fengselet i United States Penitentiary, Leavenworth.Hans navn ble i 2002 oppført på en FBI-liste over personer som var potensielle trusler mot Chicago Outfit-avhopperen Nick Calabreses liv. Calebrese var et vitne i Operation Family Secrets og levde under føderal beskyttelse.


== Død ==
DiFronzo døde 4. desember 2020 i North Barrington i Illinois av lungebetennelse utløst av covid-19, i en alder av 87 år.


== Bok ==
Han ble beskrevet i forfatteren og tidligere FBI-agenten i William F. Roemer jr.s bok War of the Godfathers: The Bloody Confrontation Between the Chicago and New York Families for Control of Las Vegas i 1990.


== Referanser ==
Vingebånd

Vingebånd er ei kontraststripe i varierende bredde som går på langs eller tvers av et insekts eller en fugls vinge og skiller seg i farge fra resten av vingens farge(r). Hos fugler dannes båndet når hver av vingefjærene har et lignende farget mønster som danner en sammenhengende rekke. Hos fugler kalles bånd på tvers av stjerten halebånd.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Reidun Førde

Reidun Førde (født 1950 i Høyanger) er en norsk lege som er professor i medisinsk etikk Universitetet i Oslo. Hun har blant annet vært professor ved Senter for medisinsk etikk ved Universitetet i Oslo, og mangeårig medlem for legeforeningens råd for legeetikk. Hun har vært engasjert i en rekke nasjonale utvalg med medisinsketiske tema. 
Hun var første vinner av Akademikerprisen i 2008 og ble i 2019 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden.Førde er søster til Einar Førde og Olav Helge Førde.


== Referanser ==
Gaundalen

Gaundalen er en fjellgård i Snåsa kommune i Trøndelag. Gården ligger omgitt av Blåfjella-Skjækerfjella nasjonalpark.Det er ikke veiforbindelse til gården. Med sine 70 000 dekar er dette den største eiendommen i Snåsa.Tidligere eier av fjellgården anla og drev Gaundalen flyplass ved gården. Per 2020 tilbyr eierne overnatting til fotturister.


== Referanser ==
Liste over Tennessee Titans-sesonger

Dette er en liste over fullførte sesonger for Tennessee Titans et amerikansk fotballag som spiller i National Football League (NFL). Listen dokumenterer Titans' sesongresultater fra 1960 til dags dato, inkludert resultater i sluttspill og individuelle utmerkelser for spillere og hovedtrenere. Titans gikk originalt under navnet Houston Oilers og var ett av oppstartslagene i American Football League (AFL) i 1960. I 1997 flyttet laget til Tennessee, først i Memphis og deretter i Nashville. Laget endret navn til Titans etter 1998-sesongen. Titans har ikke vunnet et Super Bowl og tapte den eneste gang de nådde tittelkampen i Super Bowl XXXIV, men har to titler fra AFL. I løpet av sin tid i Tennessee har laget slått alle de 31 andre lagene minst én gang, og har aldri tapt en kamp mot Detroit Lions (5–0).
For en mer fullstendig oversikt over lagets historie se Tennessee Titans' historie og Houston Oilers.


== Sesonger ==
^^ = På grunn av en spillerstreik i 1982 som førte til en kortere sesong ble lagene rangert innad conference istedenfor divisjon.


=== Sammenlagtresultater ===
Grunde Nilsen Vegard

Grunde Nielsen Vegard (født 1. februar 1868 på gården Grasåsen på Vegårshei, død 2. august 1929) var en norsk kjøpmann, konsul, bystyremedlem i Risør og stortingsrepresentant for partiet Høyre.


== Familie ==
Han var sønn av gårdbruker Nils Gundersen (1840-1886) og Anne Grundesdatter Espeland (1839-1930). Han var eldre bror av den kjente professoren Lars Vegard.


== Forretningsmann og konsul ==
Grunde flyttet fra Vegårshei etter farens død i 1886 for å få utdanning. Grunde tok handelsutdanning i Kristiania. Han fikk handelsbrev og slo seg ned i Risør hvor han åpnet manufakturforretning i 1893. Han var bl.a. også i perioder disponent for A/S Lagets Dampsag og adm.direktør for Risør Sparebank.  
Han var fra 1911 nederlandsk visekonsul i Risør. 
Arkivmateriale etter Grunde Nilsen Vegard befinner seg ved KUBEN i Arendal.


== Politiker ==
I perioden 1898-1925 var han vekselsvis medlem av Risør bystyre. I årene 1919-1921 satt han på Stortinget for Høyre. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Grunde Nilsen Vegard hos Norsk senter for forskningsdata Mal:Stortingsrep 1919–1921
Lidia Menapace

Lidia Menapace (født Brisca, født 3. april 1924 i Novara i Piemonte i Italia, død 7. desember 2020 i Bolzano i Sør-Tirol) var en italiensk motstandskvinne under andre verdenskrig, publisist og politiker som satt i Senatet fra 2006 til 2008 som representant fra Partito della Rifondazione Comunista. Hun er blitt betegnet som den italienske feminismes grand dame.


== Biografi ==
Brisca, som mot slutten av krigen ble med i den italienske motstandsbevegelse og overbragte beskjeder og ordre mellom forskjellige partisanceller, studerte litteraturvitenskap i Milano ved Università Cattolica, og tok eksamen i 1945. Etter å ha giftet seg med legen Nene Menapace flyttet hun i 1951 til Bolzano. 
Der representerte hun Democrazia Cristiana fra 1946 til 1960 i kommunerådet. I 1964 stilte hun som kandidat for samme partiliste og ble innvalgt i Consiglio della Provincia autonoma di Bolzano (Trentino-Sørtirols Landråd), og kunne som første kvinne ved siden av Waltraud Gebert-Deeg i Sørtirols landdag. Fra  1965 til 1969 var hun landråd for sosialvesen og helse i kabinettet Magnago II. 
Hun ble etterhvert tiltrukket av marxismen og var med på å grunnlegge den venstreorienterte dagsavisen Il Manifesto. Dette førte til at hennes karriere som dosent ved Università Cattolica tok slutt, og til brudd med Democrazia Cristiana. Samtidig engasjerte hun seg i sekstiåtterbevegelsen og begynte en hektisk virksomhet som publisist.
I 1972 publiserte hun boken Per un movimento politico della liberazione della donna; med den inntok hun en ledende rolle i italiensk feminisme. Hennes partipolitiske aktivitet som troende kristen spredte seg inn i det venstrepolitiske miljø; hun tilhørte blant annet Democrazia Proletaria. 
I boken Nonviolenza. Le ragioni del pacifismo (2004) beskrev Lidia Menapace sammen med Fausto Bertinotti og Marco Revelli nødvendigheten av at kommunismen/sosialismen vendte seg bort fra forestillingen om en væpnet revolusjon, og istedet engasjerte seg for pasifismen. 
I 1980-årene var Menapace medlem av Romas kommuneråd. Fra 2006 til 2008 representerte hun som senator gor det eurokommunistiske Partito della Rifondazione Comunista i det italienske parlament. 
I 2018 gikk hun med til å stille til Senatet for partiet Potere al Pololo!, men partilisten maktet ikke å komme over sperregrensen på tre prosent, og dermed ble hun ikke valgt.I 2019 utnevnte selskapet Politika henne til Sør-Tirols «årets politiske personlighet» for året 2018.
Menapace døde den 7. desember 2020 i Bolzano av covid-19, i en alder av 96 år.


== Publikasjoner i utvalg ==
Per un movimento politico della liberazione della donna. Verona 1973
Economia politica della differenza sessuale. Rom 1987
Nonviolenza. Le ragioni del pacifismo. Rom 2004, ISBN 978-8881125883


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dokumenter om hennes parlamentariske virke: XV
M. J. A. Steen

Kjøpmann Marthinus Johannes Andersen Steen ble født i Førde og død 25.02.1938 i Bergen. Han var sønn av ekspeditør Anders Steen f. Anthonsen. 
M.J.A. Steen var kjøpmann og etablerte seg i Bergen i 1898. Han drev vin- og tobakksforretning, først i Haakonsgade 28, og fra 1905 i Slottsgaten 7-9. Han holdt også et reparasjonsverksted i Tollbodallmenningen nr. 1. 
Han var formann Bergen Huseierforening i syv år fra 1895 til 1901. Han var en av representantene fra Bergen ved stiftelsen av Norges Huseierforbund i 1912. Det var Steen som kom opp med navnet "Norges Huseieres Landsforbund", da forslaget "Norske Gaardeieres Landsforbund" ville være misvisende på Vestlandet - "gårdeier" oppfattes på vestlandet som eier av gård på landet.
Han var også formann i Bergen Tobakkjøpmannsforening i årene 1916, 1923 og 1924. Han var i tillegg aktiv i Bergen Styrmannsforening, samt styremedlem i Bergens Elektriske Færgeselskap i perioden 1937-1938.
Jacques Puisais

Jacques Puisais (født 8. juni 1927 i Poitiers i Frankrike, død 6. desember 2020 i Saint-Benoît-la-Forêt i Chinon) var en fransk ønolog, forfatter og smaksfilosof.
Han tok doktorgrad i kjemi, og ledet Laboratoire départemental et régional d'analyse i Tours. Han begynte å gi smaksundervisning i 1964. Han var medlem av Institut National des Appellations d'Origine (INAO).
Han opprettet Institut Français du Goût i 1976, tilegnet utviklingen av interdisiplinær forskning rundt smak og matsensitivitet. I det øyemed å introdusere barn til smaker utviklet han en metode for vekkelsen av de sensoriske evner, som er blitt benyttet i klasserom siden da. Metoden er beskrevet i hans verk Le goût chez l'enfant : L’apprentissage en famille.
Han døde i en alder av 93 år av covid-19.


== Verker i utvalg ==
Précis d'initiation à la dégustation (avec R.-L. Chabanon et al.), Paris, Institut Technique du Vin, 1969, 90 p. (ASIN B00BEY1RG2).
Le Vin se met à table, Éditions Marcel Valtat, 1981 (ISBN 978-2-86315-025-2).
Les Vins de la Loire, Éditions La Nouvelle République, 1985 (ISBN 978-2-86881-002-1).
Le Goût juste des vins et des plats, Éditions Flammarion, 1985 (ISBN 978-2-08-200056-7).
Connaître le vin, NR Éditions, 1986 (ISBN 978-2-86881-020-5).
Le Goût et l'enfant, Éditions Flammarion, 1987 (ISBN 978-2-08-200515-9).
Le Grand livre de la cuisine de terroir : Vignobles et vins de France, Paris/Bruxelles/Montréal, Sélection du Reader's digest, 1990, 311 p. (ISBN 2-7098-0325-9).
Recettes gourmandes en Bourgueillois (avec les Viticultrices du Bourgueillois), Éditions La Nouvelle République, 1993 (ISBN 978-2-86881-126-4).
Recettes gourmandes en Touraine (avec l'Association de la Touraine gourmande), Éditions La Nouvelle République, 1994 (ISBN 978-2-86881-125-7).
La Mémoire Couleur du vin (avec Michel Didier et Nicolas de Rabaudy), Éditions Julien, 1993 (ISBN 978-2-9503977-2-0).
La France du vin, Caisse Nationale des Monuments Historiques et des Sites, 1994 (ISBN 978-2-85822-126-4).
Le goûteur et le voluptueux : scènes de la vie gourmande (avec Nicolas de Rabaudy), Éditions Gérard Klopp, 1996 (ISBN 978-2-906535-10-7).
Vins et vignobles de France : Le Savour Club, Éditions Larousse, 1997, 639 p. (ISBN 978-2-03-506010-5).
Douceur et tendresse de Loire, Éditions l'Araignée, 1999 (ISBN 978-2-912432-12-4).
Le goût chez l'enfant : L’apprentissage en famille (avec Catherine Pierre), Éditions Flammarion, 1999, 187 p. (ISBN 978-2-08-202531-7).
La tonnellerie : un art au service du vin, Éditions Hermé, 2000 (ISBN 978-2-86665-321-7).
Empreintes de vins (avec Michel Didier), Éditions Delicéo, 2007 (ISBN 978-2-914635-19-6).
Lettres de Goût : L'Abécédaire de Jacques Puisais (avec Denis Hervier), Bordeaux, Éditions Féret, 2009, 137 p. (ISBN 978-2-35156-036-5).
Le temps du goût (avec Régine Zékri-Hustel, neurologue), Toulouse, Éditions Privat, 2010, 135 p. (ISBN 978-2-7089-3667-6).
Et si nous refusions la MacDonaldization du goût!, Éditions Delicéo, 2011 (ISBN 978-2-914635-33-2 et 2-914635-33-8).


== Referanser ==
Larry Doby

Lawrence Eugene Doby (født 13. desember 1923, død 18. juni 2003) var en amerikansk profesjonell baseballspiller i Negro-ligaen og Major League Baseball (MLB). Han var den andre svarte spilleren som brøt baseballens fargebarriere og han ble den første svarte spilleren i American League.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Larry Doby – Baseball-Reference.com (Major League) 
(en) Larry Doby – Baseball-Reference.com (Minor League) 
(en) Larry Doby – ESPN (MLB) 
(en) Larry Doby – fangraphs.com