jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sinorychomus

Sinorychomus er en slekt av pillebiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore (gjerne 3-4 millimeter), ovale pillebiller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Oversiden er fint hårete. Hodet er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. Beina er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. Larvene er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.


== Levevis ==
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
Familien pillebiller, Byrrhidae
Underfamilien hårpillebiller, Byrrhinae
Stammen Morychini
Slekten Sinorychomus Fabbri, 2003Sinorychomus albovillosus Fabbri, 2003


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sinorychomus i Encyclopedia of Life 
(en) Sinorychomus i Global Biodiversity Information Facility
Pseudomacronychus

Pseudomacronychus er en slekt av biller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.


== Utseende ==
Små (1–7 mm), avlange biller. Artene i underfamilien Elminae er glatte og blanke, denne slekten har forholdsvis slank kroppsform. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. Familien kan særlig kjennes på lange fotledd med store klør, som brukes til å klamre seg fast til bunnen. Hodet er lite, antennene er middels lange, 7–11-leddete, tråd- eller kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) har opphøyde lengdelister hos underfamilien Elminae. Dekkvingene er avlange med punktrekker, ofte også opphøyde lengdelister. Beina er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer uvanlig store klør. Larvene er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset.


== Levevis ==
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Både larvene og de voksne lever av å skrape alger og detritus fra steiner og grus. Noen få arter lever på vannplanter i stillestående vann.
Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet. De kan leve flere år.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien elvebiller, Elmidae Curtis, 1830
Underfamilien elvebiller (Elminae) Curtis, 1830
Slekten Pseudomacronychus Grouvelle, 1906
Pseudomacronychus brevis Delève, 1965
Pseudomacronychus castaneus Grouvelle, 1906
Pseudomacronychus decoratus Grouvelle, 1911
Pseudomacronychus humeralis Delève, 1937
Pseudomacronychus intermedius Delève, 1963
Pseudomacronychus lineatus Delève, 1967
Pseudomacronychus occidentalis Alluaud, 1933
Pseudomacronychus ovatus Delève, 1965
Pseudomacronychus rufilabris Delève, 1956
Pseudomacronychus scutellatus Delève, 1965
Pseudomacronychus simulator Delève, 1945
Pseudomacronychus variolosus Delève, 1945


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudomacronychus i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudomacronychus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudomacronychus hos ITIS
Mária Telkes

Mária Telkes var en ungarsk-amerikansk biofysiker, forsker og oppfinner som jobbet med solenergiteknologier.  
Telkes regnes som en av grunnleggerne av solvarmelagringssystemer, noe som har gitt henne kallenavnet The Sun Queen (på norsk sol dronningen).Telkes var en flittig oppfinner av praktiske termiske enheter, inkludert en miniatyr avsaltningsenhet (soldestillasjon) for bruk på livbåter, som brukte solenergi og kondens for å samle drikkevann. Oppfinnelsen reddet livene til flyvere og sjømenn som ville vært uten vann når de ble forlatt på havet. I løpet av karrieren registrerte Telkes mer enn 20 patenter, inkludert en for en funksjonell solovn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Maria Telkes Resources». solarhousehistory.com.
Kunståret 1986

Kunståret 1986 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1986.


== Hendelser ==


== Dødsfall ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1986 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chibidoronus

Chibidoronus er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. Underfamilien Limnichinae lever ved ferskvann og kan også finnes på fuktige steder et stykke fra vann.


== Utseende ==
Små, ovale, mørke biller. Oversiden er tett kledt med korte, bølgende hår. Antennene er middels lange, tynne, de to innerste og det ytterste leddet er forstørrede.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien Limnichidae Erichson, 1846
Underfamilien Limnichinae
Slekten Chibidoronus Satô, 1966
Chibidoronus aureus Satô, 1966


== Eksterne lenker ==
(en) Chibidoronus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Chibidoronus hos ITIS
Phallodryops

Phallodryops er en slekt av mudderbiller som lever i eller ved vann. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.


== Utseende ==
En forholdsvis stor, avlang mudderbille. Antennene består av 11 ledd, tett hårete, det innerste leddet er forlenget, ledd nummer to er stort og bredt, det øvrige leddene bortsett fra det ytterste mye bredere enn lange, antennen virker sagtakket men med rundede "tenner", det ytterste leddet spisst.


== Levevis ==
Disse billene lever i eller ved vann. Det er bare de voksne individene av noen arter som er rent vannlevende, andre voksne og alle larver finner man gjerne i mudderet i vannkanten. Denne slekten utmerker seg ved at larvene er nokså rent landlevende. De artene som lever i vann kan ikke svømme, men kryper rundt på bunnen, under steiner eller på vannplanter. De trenger ikke komme opp til overflaten for å puste, men gassutvekslingen skjer gjennom plastronet på undersiden. Dette krever oksygenrikt vann og disse artene er derfor vanligvis å finne i kjølig, rennende vann med mye oksygen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien mudderbiller, Dryopidae
Slekten Phallodryops Deléve, 1963
Phallodryops grouvellei (Fairmaire, 1899)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phallodryops i Encyclopedia of Life 
(en) Phallodryops i Global Biodiversity Information Facility
Afroeubria

Afroeubria er slekt biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede. 


== Utseende ==
Små (2-3 mm), bredt ovale, nokså flate, gulbrune biller. Kroppen er lite sklerotisert (myk) og de voksne dyrene er temmelig skjøre. Antennene er ganske lange og sagtakkede eller kamformede. Hodet er ganske lite og gjerne ikke synlig ovenfra. Fasettøynene er utstående, med fine fasetter, uten hår. Antennene er 11-leddete og når minst til midten av brystskjoldet, hos noen arter er de lengre enn kroppen. De fleste av leddene har et side-utskudd slik at antennen blir mer eller mindre sagtakket eller kamformet. Brystskjoldet (pronotum) er ganske lite og kort, sterkt tilsmalnet framover. Dekkvingene er brede og flate, ofte med dype punktstriper. Beina er slanke, føttene er tynne og fem-leddete. Larvene ("water pennies") er flate med ovalt omriss. Oversiden er fullstendig dekket av brede, overlappende ryggplater, glatt og jevn. På undersiden sitter tre par kraftige bein. Bakkroppen har en del lange hår.


== Levevis ==
Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika (Tanzania, Ghana, Sør-Afrika).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
Underfamilien Afroeubriinae
Slekten Afroeubria Villiers, 1961
Afroeubria hygropetrica Villiers, 1961
Afroeubria monodi Villiers, 1961
Afroeubria sebastiani Lee, 2003


== Eksterne lenker ==
(en) Afroeubria i Encyclopedia of Life 
(en) Afroeubria i Global Biodiversity Information Facility 
Afroeubria – detaljert informasjon på Wikispecies
Hovactyla

Hovactyla er en slekt av kamfølerbiller.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlangt-ovale biller, gjerne mørke med rødlig pronotum. Antennene er kamformede hos hannene, sagtakkede hos hunnene. Hodet er nokså lite, fasettøynene er utstående med fine fasetter, uten hår. Antennene er lange, 11-leddete, sagtakkede eller kamformede.  Brystskjoldet (pronotum) er ganske kort, bredere enn langt, omtrent klokkeformet i omriss sett ovenfra. Scutellum er hjerteformet med et hakk i fremkanten, noen tenner på bakkanten av pronotum griper inn i dette hakket.


== Levevis ==
De fleste artene lever i eller ved ferskvann. De voksne billene kan ofte finnes på vannplanter. Andre kjente habitater er råtten ved, løvstrø og inne i beverhytter. En del arter i underfamilien Ptilodactylinae er ikke knyttet til vann, men lever av sporer og hyfer av mikroskopiske sopper som de skraper fra død og levende vegetasjon. Noen arter har spredt seg over mye av jorden i drivhus. Ptilodactyla exotica, som finnes i drivhus over store deler av verden, blir regnet som en mulig skadegjører i drivhus. Man forsøker å begrense den videre utbredelsen til denne billen ved hjelp av kontroll av planteimport, karantenerestriksjoner etc. Det er uklart hvor denne billen opprinnelig stammer fra, men den er funnet frittlevende på Mauritius og Réunion i Det indiske hav.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien kamfølerbiller, Ptilodactylidae Laporte de Castelnau, 1836
Underfamilien Cladotominae
Slekten Hovactyla Fairmaire, 1901
Hovactyla dermestoides Fairmaire, 1901


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hovactyla i Global Biodiversity Information Facility
Julegate

Ei julegate er ei gate som er spesielt opplyst og pyntet på andre måter fra slutten av november eller begynnelsen av desember til over jul.


== Bilder ==

		
		
		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
Søk etter julegate i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
Armel Bella-Kotchap

Armel Bella-Kotchap (født 11. desember 2001) er en franskfødt tysk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Southampton.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Tysklands tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Armel Bella-Kotchap – UEFA 
(fr) Armel Bella-Kotchap – LÉquipe 
(en) Armel Bella-Kotchap – Transfermarkt 
(en) Armel Bella-Kotchap – national-football-teams.com 
(en) Armel Bella-Kotchap – WorldFootball.net 
(en) Armel Bella-Kotchap – Soccerbase.com 
(en) Armel Bella-Kotchap – FootballDatabase.eu 
(de) Armel Bella-Kotchap – fussballdaten.de 
(en) Armel Bella-Kotchap – Soccerway 
(en) Armel Bella-Kotchap – EU-Football.info
Nordre Fjellsvei

Nordre Fjellsvei (8, 17, 21, 39, 41, 56, 64) er en vei på Røyse i Hole kommune.
Veien er en sidevei til Ragnar Frischs vei, på vestsiden av denne. Avkjøringen fra Ragnar Frischs vei ligger cirka 100 meter etter avkjøringen fra Skinnillveien. Veien går i parallell med Ragnar Frischs vei. Veien ligger cirka 168 meter over havet ved avkjøringen fra Ragnar Frischs vei.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nordre Fjellsvei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Phaneros

Phaneros er en slekt av rødvinger. De fleste er mer eller mindre røde på farge, dette er et signal om at de er usmakelige og giftige, såkalt aposematisme. En lang rekke insekter, både giftige og harmløse, etterligner rødvingene.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange rødvinger med kraftig skulpturerte, gulbrune til røde dekkvinger, spissen kan være svart. Antennene er trådformede or rundt halve kroppslengden. Pronotum er trapesformet med krfatig ribber som gjerne avgrenser et rombeformet felt i midten.


== Levevis ==
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Dictyopterinae Houlbert, 1922
Stammen Dictyopterini
Understammen Flagraxina Kazantsev, 2004
slekten Phaneros Kazantsev, 1992
Underslekten Bourgoisiella Kazantsev, 1992
Phaneros ruficeps (Bourgeois, 1910)
Underslekten Kleineria Kaznatsev, 2004
Phaneros caffer (Kleine, 1933)
Phaneros pudica (Kazantsev, 1992)
Phaneros silvicola Kazantsev, 2006
Underslekten Phaneros (i snever forstand)
Phaneros costatus (Pic, 1915)
Phaneros elgonensis Kazantsev, 2017
Phaneros eurus Kazantsev, 2017
Phaneros inapicalis (Pic, 1928)
Phaneros nigricollis (Pic, 1946)
Phaneros vespertinus Kazantsev, 2017
Phaneros xanthopterus (Bourgeois, 1908)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phaneros i Global Biodiversity Information Facility
Proterotaphes

Proterotaphes er en slekt av biller i familien rødvinger. 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien nettrødvinger, (Erotinae LeConte, 1881)
stammen Erotini LeConte, 1881
understammen Erotina LeConte, 1881
slekten Proterotaphes Kazantsev, 2006
Proterotaphes sempiternus (Kazantsev, 2004)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen er ikke koblet til Wikidata
Glenn Wheatley

Glenn Dawson Wheatley (født 23. januar 1948 i Nambour i Queensland i Australia, død 1. februar 2022 i Melbourne) var en australsk musiker, talentmanager og musikkpromotør. 
Wheatley begynte sin karriere som musiker i midten av 1960-årene. Han spilte for pop/rock-bandet the Masters Apprentices som bassgitarist. Senere var han manager for Little River Band og John Farnham.
Wheatley døde 1. februar 2022 i Melbourne i en alder av 74, av problemer utløst av covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Glenn Wheatley på Discogs 
(en) Glenn Wheatley på MusicBrainz
Sigríður Guðmarsdóttir

Sigríður Guðmarsdóttir (født 1965) er en islandsk prest og professor. Hun er professor i teologi ved VID vitenskapelige høgskole og Háskóli Íslands. Hun ble cand.theol. ved Háskóli Íslands i 1990 og tok doktorgrad ved Drew University i USA i 2007. Hun ble ordinert til prest på Island i 1990 og har også arbeidet som prest i USA og Norge, og var prost i Sør-Helgeland prosti fra 2014 til 2018, da hun gikk over i en stilling som førsteamanuensis ved VID i Tromsø. Hun ble professor i 2021.
Hennes faglige interesseområder er dekonstruktiv teologi, feministisk teologi, kjønn og teologi, konstruktiv teologi, kontekstuell teologi, postkolonial teori og praksis, praktisk teologi, skeiv teori, systematisk teologi, dogmatikk, urfolkstudier, økofeminisme og økoteologi.


== Referanser ==
Miki Yamane

Miki Yamane (født 22. desember 1993) er en japansk fotballspiller som spiller for Kawasaki Frontale.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Japans tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(jp) Miki Yamane – J.League Data 
(en) Miki Yamane – Transfermarkt 
(en) Miki Yamane – national-football-teams.com 
(en) Miki Yamane – WorldFootball.net 
(en) Miki Yamane – Soccerway 
(en) Miki Yamane – PlaymakerStats.com 
(en) Miki Yamane – FBref
Shogo Taniguchi

Shogo Taniguchi (født 15. juli 1991) er en japansk fotballspiller som spiller for Kawasaki Frontale.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Japans tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(jp) Shogo Taniguchi – J.League Data 
(en) Shogo Taniguchi – Transfermarkt 
(en) Shogo Taniguchi – national-football-teams.com 
(en) Shogo Taniguchi – WorldFootball.net 
(en) Shogo Taniguchi – Soccerbase.com 
(en) Shogo Taniguchi – FootballDatabase.eu 
(en) Shogo Taniguchi – Soccerway 
(en) Shogo Taniguchi – PlaymakerStats.com 
(en) Shogo Taniguchi – FBref
Robby Steinhardt

Robby Eugene Steinhardt (født 1950 i Chicago,  død 2021 i Tampa, Florida) var en amerikansk rockefiolinist og sanger, best kjent for tiden han var medlem av gruppen Kansas fra 1973 til 1982 og fra 1997 ttil 2006.
Han døde på et sykehus av komplikasjoner etter akutt bukspyttkjertelbetennelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robby Steinhardt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Robby Steinhardt på Internet Movie Database 
(en) Robby Steinhardt på Discogs 
(en) Robby Steinhardt på MusicBrainz 
(en) Robby Steinhardt på Songkick 
(en) Robby Steinhardt på AllMusic
Robert Ri’chard

Richard Ri’chard (født 7. januar 1983) er en amerikansk skuespiller kjent fra TV og film. 
Han har spilt i filmer som A Beautiful Soul (2012) The Main in 3B (2015) Bad Dad Rehab (2016), Sweet Harder (2014) og har også spilt i Nickelodeon serien Victorios (2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Ri'chard på Internet Movie Database 
(da) Robert Ri'chard på Filmdatabasen 
(en) Robert Ri'chard hos The Movie Database
Microeron

Microeron er en slekt av biller i familien rødvinger. 


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mexico.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Leptolycinae Leng & Mutchler, 1922
stammen Duliticolini Mjöberg, 1925
slekten Microeron Kazantsev, 2004
Microeron verae Kazantsev, 2004


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Microeron i Global Biodiversity Information Facility
Dihammatus

Dihammatus er en slekt av biller i familien rødvinger (Lycidae). De fleste er mer eller mindre røde på farge, dette er et signal om at de er usmakelige og giftige, såkalt aposematisme. 


== Utseende ==
Små til middelsstore (5-12 millimeter), avlange, svarte eller røde rødvinger.


== Levevis ==
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Lycinae  Laporte de Castelnau, 1836 – dekkvingene gjerne brede, utvidet bak
stammen Dihammatini Bocák & Bocákova, 2008
slekten Dihammatus Waterhouse, 1879
Dihammatus abditus Kleine, 1926
Dihammatus abjectus Kleine, 1926
Dihammatus antennalis Pic, 1925
Dihammatus atricolor Pic, 1921
Dihammatus basipennis Pic, 1921
Dihammatus borneensis
Dihammatus brancuccii Kazantsev, 1992
Dihammatus chinensis Bočaková, 2003
Dihammatus coomani (Pic, 1926)
Dihammatus cribripennis Waterhouse, 1879
Dihammatus crockeranus Kazantsev, 2005
Dihammatus holzschuhi Bočaková, 2003
Dihammatus kabakovi Kazantsev, 1993
Dihammatus korotyaevi Kazantsev, 1993
Dihammatus kubani Bočaková, 2003
Dihammatus lentus Kleine, 1936
Dihammatus miser Kazantsev, 1993
Dihammatus montanus Kleine, 1932
Dihammatus mundus Kleine, 1939
Dihammatus orientalis Kleine, 1926
Dihammatus pallens Waterhouse, 1879
Dihammatus parvus Nakane, 1971
Dihammatus persimilis Kleine, 1928
Dihammatus pilosus Kleine, 1931
Dihammatus poringianus Kazantsev, 2005
Dihammatus preangeranus Kleine, 1939
Dihammatus putridus Kleine, 1939
Dihammatus rarus Kleine, 1936
Dihammatus silvaticus Kazantsev, 1993
Dihammatus smetanai Kazantsev, 2005
Dihammatus tropicus Kazantsev, 1993
Dihammatus wittmeri Kazantsev, 1992
Dihammatus xunyanbanensis Bočaková, 2003


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dihammatus i Encyclopedia of Life 
(en) Dihammatus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dihammatus hos NCBI