jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 100 meter butterfly menn

100 meter butterfly menn er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømming 2022 i Budapest i Ungarn 23. og 24. juni 2022.


== Rekorder ==
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Forsøksheatene startet 23. juni klokken 09:00.


=== Semifinaler ===
Semifinalene startet 23. juni klokken 18:10.


=== Finale ===
Finalen fant sted 23. juni klokken 18:44.


== Referanser ==
The Trail of the Lonesome Pine

The Trail of the Lonesome Pine er en amerikansk stumfilm fra 1916 regissert av Cecil B. DeMille.


== Skuespillere ==
Charlotte Walker som June Tolliver
Thomas Meighan som Jack Hale
Earle Foxe som Dave Tolliver
Theodore Roberts som Judd Tolliver


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Trail of the Lonesome Pine på Internet Movie Database 
(nl) The Trail of the Lonesome Pine på MovieMeter 
(en) The Trail of the Lonesome Pine på AllMovie
Trapped by the London Sharks

Trapped by the London Sharks er en britisk stumfilm fra 1916, regissert av L.C. MacBean.


== Skuespillere ==
Humberston Wright som John Manton.
Blanche Forsythe som Hilda Manton.
Bertram Burleigh som Inspektør James Graham.
Maud Yates som grevinne Zena.
Hugh Nicolson som Baron Slomann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trapped by the London Sharks på Internet Movie Database 
(en) Trapped by the London Sharks på AllMovie
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 200 meter butterfly menn

200 meter butterfly menn er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømming 2022 i Budapest i Ungarn 20. og 21. juni 2022.


== Rekorder ==
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:

Følgende ny rekord satt under øvelsen.


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Forsøksheatene startet 20. juni klokken 09:37.


=== Semifinaler ===
Semifinalene startet 20. juni klokken 19:35.


=== Finale ===
Finalen startet 21. juni klokken 18:54.


== Referanser ==
The Traveling Salesman

The Traveling Salesman er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Joseph Kaufman.


== Handling ==
Bob Blake er på vei hjem til jul, om bord på et tog. Men Bob går utilsiktet glipp av stoppestedet hvor han egentlig burde gått av. Deretter opplever han en rekke komplikasjoner.
Men Bob opplever også romantikk med en ung kvinne, Beth Elliott, som arbeider ved en lokal telegrafi-stasjon. Bob blir også viklet inn i en konflikt Beth opplever, for å holde eiendommen hennes unna en veldig grådig og kynisk oppkjøper.


== Skuespillere ==
Frank McIntyre som Bob Blake.
Doris Kenyon som Beth Elliot.
Harry Northrup som Franklin Royce.
Russell Bassett som Martin Drury.
Julia Stuart som Mrs. Babbitt.
Harry Blakemore som Julius.
James O'Neill som Watts.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Traveling Salesman på Internet Movie Database 
(en) The Traveling Salesman på AllMovie
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 50 meter butterfly kvinner

50 meter butterfly kvinner er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømming 2022 i Budapest i Ungarn 23. og 24. juni 2022.


== Rekorder ==
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:


== Resultater ==


=== Forsølsheat ===
Forsølsheatene startet 23. juni klokken 09:56.


=== Semifinaler ===
Semifinalene startet 23. juni klokken 19:11.


=== Finale ===
Finalen fant sted 24. juni klokken 18:02.


== Referanser ==
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 100 meter butterfly kvinner

100 meter butterfly kvinner er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømming 2022 i Budapest i Ungarn 18. og 19. juni 2022.


== Rekorder ==
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Forsøksheatene startet 18. juni klokken 09:44.


=== Semifinaler ===
Semifinalene startet 18. juni klokken 18:13.


==== Semifinale 1 ====


==== Semifinale 2 ====


=== Finale ===
Finalen fant sted 19. juni klokken 18:10.


== Referanser ==
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 200 meter butterfly kvinner

200 meter butterfly kvinner er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømming 2022 i Budapest i Ungarn 21. og 22. juni 2022.


== Rekorder ==
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:


== Referanser ==
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 200 meter individuell medley menn

200 meter individuell medley menn er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømming 2022 i Budapest i Ungarn 21. og 22. juni 2022.


== Rekorder ==
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Forsøksheat startet 21. juni klokkenat 09:40.


== Referanser ==
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 400 meter individuell medley menn

400 meter individuell medley menn er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømming 2022 i Budapest i Ungarn 18. juni 2022.


== Rekorder ==
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Forsøksheat startet klokken 10:54.


=== Finale ===
Finalen startet klokken 19:25.


== Referanser ==
Avatar: The Way of Water

Avatar: The Way of Water (originaltittel: Avatar: The Way of Water) er en amerikansk film fra 2022, regissert av James Cameron.


== Handling ==
Jake Sully bor sammen med sin nye familie, dannet på planeten Pandora.
Men når en kjent trussel kommer tilbake for å fullføre det som tidligere ble påbegynt, må Jake Sully samarbeide med Neytiri og resten av hæren til Na'vi-rasen i håp om å beskytte planeten deres.


== Skuespillere ==
Michelle Yeoh som Dr. Karina Mogue.
Oona Chaplin som Varang.
Zoe Saldana som Neytiri.
Kate Winslet som Ronal.
Sam Worthington som Jake Sully.
Giovanni Ribisi som Parker Selfridge.
Sigourney Weaver som Dr. Grace Augustine.
Jemaine Clement som Dr. Ian Garvin.
Stephen Lang som Miles Quaritch.
Cliff Curtis som Tonowari.
Edie Falco som General Frances Ardmore.
Chloe Coleman som Young Lo'ak.
Joel David Moore som Norm Spellman.
CCH Pounder som Mo'at.
Matt Gerald som korporal Lyle Wainfleet.
Jamie Flatters som Neteyam.
Jack Champion som Spider.
Bailey Bass som Tsireya.
Britain Dalton som Lo'ak.
Keston John som Va'ru.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Avatar: The Way of Water på Internet Movie Database 
(no) Avatar: The Way of Water hos Filmfront 
(sv) Avatar: The Way of Water i Svensk Filmdatabas 
(da) Avatar: The Way of Water i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Avatar: The Way of Water på Allociné 
(nl) Avatar: The Way of Water på MovieMeter 
(en) Avatar: The Way of Water på AllMovie 
(en) Avatar: The Way of Water på Rotten Tomatoes 
(en) Avatar: The Way of Water på Metacritic 
(en) Avatar: The Way of Water på Box Office Mojo
Paulo Futre

Paulo Jorge dos Santos Futre (født 28. februar 1966 i Montijo i Portugal), er en portugisisk tidligere fotballspiller regnet som en av tidenes beste portugisiske fotballspillere.
Futre ble tidlig del av ungdomsavdelingen til Sporting Lisboa. Hans første kamp for seniorlaget spilte han under en tur til Brasil i mai 1983. Fire måneder senere fikk han sin landslagsdebut i en femmålsseier over Finland. Bare sytten år, seks måneder og 21 dager gammel ble han Portugals yngste landslagsspiller noensinne.
Sportings tilhengere hadde store forventninger til lagets store stjerneskudd. Sjokket ble derfor stort da Futre på sommeren i 1984 valgte å forlate Sporting til fordel for Porto.
Allerede etter én sesong med Porto var han nær ved å selges videre. Men en overgang til Atlético Madrid kollapset i siste liten fordi klubbene ikke kom til enighet om en betalingsordning. Futre forble dermed hos Porto i to år til. De to sesongene ble de to viktigste i klubbens historie til da. I 1985/86-sesongen vant Porto seriemesterskapet, og kvalifiserte seg dermed påfølgende sesong for Serievinnercupen, hvor Porto var heldig med trekningene av motstandere fram til finalen hvor de overraskende slo favoritten Bayern München med 2-1.
I 1987 kom Atlético Madrid tilbake på banen. Presidentkandidat Jesús Gil kom til enighet om en overgang og vant presidentskapet i Atlético med klar margin med løftene om å hente Futre og den argentinske treneren César Luis Menotti til klubben. I seks sesonger var Futre kaptein og største stjerne for en klubb som under tiden var kjent for hyppige trenerskifter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Paulo Futre – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Paulo Futre – FIFA 
(en) Paulo Futre – UEFA 
(jp) Paulo Futre – J.League Data 
(en) Paulo Futre – Transfermarkt 
(en) Paulo Futre – national-football-teams.com 
(en) Paulo Futre – WorldFootball.net 
(en) Paulo Futre – Soccerbase.com 
(en) Paulo Futre – FootballDatabase.eu 
(en) Paulo Futre – Soccerway
Bybrannen i Trondheim 1842

Bybrannen i Trondheim 1842 startet den 22. januar 1842 i den nordvestre delen av Midtbyen, hvor over 370 bygårder brant ned og rundt 3 000 personer ble husløse. Brannen er en av de større bybrannene i Trondheim og startet kun ni måneder etter den forrige store bybrannen i 1841 som herjet nordøst i Midtbyen. 
Brannen startet i Rathegården ved Lilleløkken, der hvor dagens Lilleplassveita ligger, rett nord for Kongens gate og like vest for St. Olavs gate. Brannen spredte seg deretter nordover, vestover og østover og omfattet området vest for Prinsens gate og frem mot Skansen. Av gårder som brant var blant andre Trondhjems Hospital, det gamle Dollhuset ved Hospitalet og Carl Johans Arbeidsstiftelse i Telefsengården ved Dronningens gate. Også tårnkonstruksjonen til Hospitalskirken tok fyr, men man lyktes å berge kirken. Fanger fra Tukthuset i Kongens gate deltok i slukningsarbeidet. Skadene fra brannen beløp seg til 220 000 spesidaler.Som følge av brannen ble det regulert flere nye gateløp, hvor blant annet St. Olavs gate og Tordenskiolds gate ble etablert som brede branngater på bekostning av mindre veiter som Stålbakken, Waltersveita, Wesselstueveita og Svendstueveita. Også Bondegårdsveita forsvant ved regulering etter brannen, mens Hospitalsveita ble breddeutvidet og fikk navnet Hospitalsgata. Til tross for storbrannen ble flere mindre veiter bevart i sine eksisterende gateløp og bygårdene i stor grad bygget opp igjen i tre frem til det ble innført murtvang i 1845.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 107. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bybrannen i Trondheim 1842 i Store norske leksikon
NRK.no – Brannen 1842
Batoxyla

Batoxyla er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, avlange, blanke, brunrøde køllebiller. Hode, pronotum og dekkvinger er rundede, bakkroppen forholdsvis lang.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Batrisitae
Gruppen Batrisini Reitter, 1882
Understammen Batrisina Reitter, 1882
Slekten Batoxyla Raffray, 1897Batoxyla antennalis Leleup, 1976
Batoxyla basilewskyi Leleup, 1976
Batoxyla gerardi Jeannel, 1950
Batoxyla jeanneli Leleup, 1976
Batoxyla lobli Leleup, 1976
Batoxyla punctata Raffray, 1897
Batoxyla torticornis Jeannel, 1951


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Batoxyla i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Batoxyla – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Batoxyla – detaljert informasjon på Wikispecies
Hadrophorus

Hadrophorus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Utseende ==
Små (0,5 – 6 mm), rødaktige eller gulaktige biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. Disse artene har reduserte øyne og er ofte blinde. Kroppsformen varierer mye. Hodet er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er ofte mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.


== Levevis ==
Sannsynligvis er alle medlemmene i gruppen Clavigeritae knyttet til maur (de er myrmekofiler). Den mest kjente av disse er blind køllebille, Claviger testaceus, som lever i koloniene til gul jordmaur, Lasius flavus. Disse små, gulaktige billene, som mangler øyne, er helt avhengige av maurene. På bakkroppen har billen noen hårtufser som skiller ut et stoff som maurene er svært glade i – det har neppe noen næringsverdi, men kan kanskje fungere som et rusmiddel. Maurene slikker i seg stoffet fra hårtufsene. Skulle maurkolonien bli forstyrret, for eksempel hvis man løfter opp steinen de lever under, bærer maurarbeiderne billene i sikkerhet sammen med koloniens larver og pupper.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Clavigeritae
Stammen Clavigerini
Understammen Hoplitoxenina Célis, 1969
Slekten Hadrophorus Fairmaire, 1898 - tre arter, Madagaskar
Hadrophorus humerosus Fairmaire, 1898
Hadrophorus martinkae Hlaváč & Nakládal, 2016
Hadrophorus spinipennis (Célis, 1969)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hadrophorus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hadrophorus hos NCBI 
Hadrophorus – detaljert informasjon på Wikispecies
Echinozethus

Echinozethus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller. Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Sri Lanka.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Bythinoplectini Schaufuss, 1890
Understammen Bythinoplectina  Schaufuss, 1890
Slekten Echinozethus Jeannel, 1954
Echinozethus furcifer (Raffray, 1893)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Echinozethus i Global Biodiversity Information Facility 
Echinozethus – detaljert informasjon på Wikispecies
Trimiomorphus

Trimiomorphus er en slekt av små, rødlige til svarte køllebiller.


== Utseende ==
Små, avlange, rødaktige til svarte køllebiller. Kroppen er nokås jevnbred og forholdsvis langstrakt (til køllebiller å være). Hodet er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er ofte mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Singapore).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Trichonychini Reitter, 1882
Understammen Trimiina Bowman, 1934
Slekten Trimiomorphus Raffray, 1890Trimiomorphus elongatus Raffray, 1890


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trimiomorphus i Global Biodiversity Information Facility 
Trimiomorphus – detaljert informasjon på Wikispecies
Leschenea

Leschenea er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
En liten (ca. 1,5 millimeter), slank, gulbrun køllebille. Hodet er nærmest trekantet med små fasettøyne. Antennene er brungule, omtrent så lange som hode + pronotum, jevnt utvidet mot spissen uten en markert klubbe. Pronotum er rundet, bredest i midten, omtrent så bredt som hodet. Dekkvingene er nokså jevnbrede, nær dobbelt så lange som pronotum. Bakkroppen er nokså jevnbred.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Faronitae - bare én undergruppe:
Gruppen Faronini Raffray, 1890
Slekten Leschenea Park & Carlton, 2015Leschenea richardi Park & Carlton, 2015


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leschenea i Global Biodiversity Information Facility 
Leschenea – detaljert informasjon på Wikispecies
Globa

Globa er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Bittesmå (gjerne 1-2 millimeter), blanke, mørkbrunlige kortvinger. Kroppen er pæreformet. Hodet er trapesformet, med små, runde fasettøyne og groper i pannen. Antennene er middels kraftige. Maksillepalpene er lange, det ytterste leddet ganske stort. De ytterste leddene danner en kølle. Pronotum er forholdsvis lite, med rundede sider, bredest omtrent i midten, med runde, dype groper. Dekkvingene dekker omtrent halve bakkroppen, er blanke og rundede. Bakkroppsleddene er ganske korte, det aller meste av den synlige delen av bakkroppen er dekket av ett ryggledd. Beina er nokså lange, leggene litt krumme.


== Levevis ==
Disse billene lever på fuktige steder, som sumper og elvebredder, og også i maurtuer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Colombia, Venezuela og Bolivia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
Gruppen Brachyglutini Raffray, 1904
Slekten Globa Raffray, 1887
Globa brevicornis Raffray, 1891
Globa laevis Raffray, 1904
Globa longipes Raffray, 1887


== Eksterne lenker ==
(en) Globa i Global Biodiversity Information Facility 
Globa – detaljert informasjon på Wikispecies
Berlaraxis

Berlaraxis er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Levevis ==
I alle fall noen av artene i Iniocyphini lever i huler.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Asia (Vietnam).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Iniocyphini Park, 1951Understammen Iniocyphina Park, 1951
Slekten Berlaraxis Jeannel, 1957
Berlaraxis coomani Jeannel, 1957
Berlaraxis punctataJeannel, 1957


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Berlaraxis i Global Biodiversity Information Facility 
Berlaraxis – detaljert informasjon på Wikispecies
Salpictomelus

Salpictomelus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra India (Uttar Pradesh).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Proterini Jeannel, 1949
Slekten Salpictomelus Jeannel, 1960
Salpictomelus pachys Jeannel, 1960


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Salpictomelus i Global Biodiversity Information Facility 
Salpictomelus – detaljert informasjon på Wikispecies
Parastectenis

Parastectenis er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller som blit plassert i familien kortvinger.


== Utseende ==
Små, brune køllebiller. Hodet er omtrent så langt som bredt,  fasettøynene er middelsstore og rundet utstående. Antennene er lange og kraftige, lett kølleformede med et langt, ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten. Dekkvingene er runde i omriss, mye bredere enn brystskjoldet. De to fire bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr. Denne slekten er knyttet til maur.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Angola.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Stammen Ctenistini Blanchard, 1845
Slekten Parastectenis Jeannel, 1957 Parastectenis spinosus Jeannel, 1957


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Parastectenis i Global Biodiversity Information Facility 
Parastectenis – detaljert informasjon på Wikispecies
Tmesiphorinus

Tmesiphorinus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det østlige Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Gruppen Tmesiphorini Jeannel, 1949
Slekten Tmesiphorinus Leleup, 1971
Tmesiphorinus longipes (Leleup, 1955)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tmesiphorinus i Global Biodiversity Information Facility 
Tmesiphorinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Antigua og Barbuda under VM i svømmesport 2022

Antigua og Barbuda deltok under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn fra 18. juni til 3. juli 2022.


== Svømming ==
Svømmere fra Antigua og Barbuda kvalifisert seg til og svømte i følgende øvelser:


== Referanser ==
Termitoscaphium

Termitoscaphium er en slekt av biller som lever av og på sopp. De hører til underfamilien dråpebiller (Scaphidiinae) i den artsrike familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (1,5 – 2 mm), ovale, svært blanke biller, brune eller svarte.


== Levevis ==
Denne arten er knyttet til termitter.


== Utbredelse ==
Arten lever på Sulawesi.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien dråpebiller, Scaphidiinae Latreille, 1807
Stamme Scaphisomatini Casey, 1893
Slekten Termitoscaphium Löbl, 1982Termitoscaphium kistneri Löbl, 1982


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Termitoscaphium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Termitoscaphium hos NCBI 
Termitoscaphium – detaljert informasjon på Wikispecies