jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
International Federation for Human Rights

International Federation for Human Rights (FIDH) er en paraplyorganisasjon for ulike menneskerettighetsorganisasjoner, med hovedkontor i Paris. I 2022 hadde FIDH 192 medlemsorganisasjoner i 117 land. Norsk medlem er Den norske Helsingforskomite. Memorial og Senteret for sivile rettigheter, som begge er medlemmer av FIDH, mottok Nobels fredspris i 2022 sammen med Aljes Bjaljatski, tidligere visepresident i FIDH.FIDH ble grunnlagt i 1922 av ca. 20 land på initiativ fra franske og tyske menneskerettighetsorganisasjoner. Den er dermed verdens eldste internasjonale menneskerettighetsorganisasjon. Hovedformålet er å forsvare menneskerettighetene, det gjelder både de sivile, politiske, økonomiske, sosiale og de kulturelle rettigheter, slik de er fastslått i menneskerettighetserklæringen.Organisasjonen er uten tilknytning til noe bestemt parti, trossamfunn, land eller regjering. FIDH har observatørstatus eller konsultativ status i flere internasjonale organisasjoner som for eksempel FNs økonomiske og sosiale råd, UNESCO, Europarådet, African Commission on Human and Peoples' Rights, Organisation internationale de la francophonie og ILO. FIDH er også jevnlig i kontakt med EU, OSSE, Organisasjonen av amerikanske stater, UNDP, WTO, IMF, Verdensbanken og OECD.


== Se også ==
Menneskerettighetserklæringen
Den internasjonale konvensjon om sivile og politiske rettigheter
Den internasjonale konvensjon om økonomiske, sosiale og kulturelle rettigheter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) International Federation for Human Rights – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Duegården

Duegården er en bygård i Tollbugata 19, på Strømsø i Drammen.  Gården ble opprinnelig fredet i 1924, men fredningen ble opphevet og gården ble da ombygd og det fikk et tilbygg som ble reist i 1930. I 1970 ble vinduer og tak byttet ut.


== Referanser ==
Inge Ås

Inge Ås (født 1953) er en norsk performancekunstner, homeopat, healer, og forfatter, som har hatt en sentral rolle i alternativbevegelsen i Norge siden 1980-årene. Hun var første leder i Holistisk forbund, med røtter i Alternativt nettverk, fra etableringen i 2002 og frem til 2005. I 2001 var hun med på livssynsprogrammet «Brobyggerne» på NRK som representant for alternativbevegelsen. Hun har i en årrekke drevet «Iliana Akademi» som arrangerer kurs selvutvikling. I 2009 utga hun Den store chakrabokaI 1999 fikk hun støtte fra Norsk kulturråd til multimediaprosjektet CRYSTALWATERS. Det resulterte i produksjon av en CD-ROM med  lydkunst, videoer, foto og lysbilder som ble lansert gjennom performancekonserter i Oslo, Bergen, Tromsø og Umeå. Som billedkunstner er hun innkjøp av Hotell Globetrotter, Oslo kommunes kunstsamlinger og Nasjonalbiblioteket.Hun utga boken Vi spiste, sov og drakk feminisme som handlet om lesbiske radikalfeminister i Oslo i 1970-årene sammen med Tonje Gjevjon. I 2020-årene har hun engasjert seg i transdebatten, og hun er i denne sammenhengen aktiv i organisasjonen Kvinneaktivistene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Elnæs, Caroline Ugelstad & Hatterud, Bjørn: Skeive ikoner, Pitch forlag, 2022, ISBN 9788284340814
Gaukstad, Kristin Margrethe, Hansen, Lars Emil, Røsler-Nilsen, Miriam & Skuseth, Vegard: Skeiv oslohistorie, Oslo museum, 2022, ISBN 9788269005318
Lill Heidi Opsahl

Lill Heidi Opsahl (f. 21.november 1968) er en norsk kunsthistoriker og skjønnlitterær forfatter.


== Kunsthistoriker ==
Opsahl er utdannet ved Universitetet i Oslo med hovedfag i kunsthistorie. Hovedoppgaven i kunsthistorie fra 1997 handlet om fransk glassmaleri i middelalderen, og hadde tittelen Creatio mundi in stained glass windows in central France 1200–1270.Opsahl var ansatt ved Munchmuseet fra 1998 til 2015. I ti år ledet hun formidlingsseksjonen ved museet.


== Verv ==
Fra 1999 til 2007 var hun aktiv i foreningen Middelalder-Oslo (tidligere Interesseforeningen Oslos Middelalder). Hun var styreleder i fire år. I 2007 ble hun tildelt foreningens ærespris «Årets gangvakt».
Opsahl er (per høsten 2022) styremedlem i Fortidsminneforeningens lokallag Nittedal og Hakadal, i tillegg til å være sekretær for Stiftelsen Oslo Middelalderby.
Fram til våren 2022 var hun styremedlem i Nitedals Krudtværks Venner, og var redaksjonsmedlem og artikkelforfatter i boken Historien om Nitedals Krudtværk, som kom ut i 2019.


== Romanforfatter ==
Hun debuterte som skjønnlitterær forfatter med den historiske romanen Glassdronningen, som kom ut på Liv forlag/Forlagshuset i Vestfold i oktober 2022. Handlingen er lagt til nordisk høymiddelalder, det vil si begynnelsen av 1300-tallet i Norge, Sverige og Danmark.


== Referanser ==
International Centre for the Study of Radicalisation and Political Violence

International Centre for the Study of Radicalisation and Political Violence er en tankesmie som er tilknyttet Department of War Studies ved King's College London, og som har som formål å utvikle og formidle kunnskap om radikaliseringsprosesser og politisk vold. Den er finansiert av bl.a. EU. Organisasjonen er et samarbeid mellom forskningsmiljøer på radikalisering og politisk vold ved King's College London, University of Pennsylvania, Interdisciplinary Center Herzliya (Israel), Jordan Institute of Diplomacy og Georgetown University. Den ble grunnlagt i 2008.


== Referanser ==
Sophia Elisabeth von Aldenburg

Sophia Elisabeth komtesse von Aldenburg (1661–1730) var en tysk adelsdame. 
Hun var datter av Anton Aldenburg (1633–1680), riksgreve og stattholder i grevskapene Oldenburg og Delmmenhorst for kongen av Danmark og Norge, og hans hustru grevinne Augusta Johanna av Sayn-Wittgenstein (1638–1666). Da moren døde i 1669 giftet faren seg på ny med hoffdame Charlotte Amélie de La Trémoïlle (1652–1732), som dermed ble Sophia Elisabeths stemor. Selv giftet hun seg i 1680 med baron Franz Heinrich Graf Freitag zu Gödens. De fikk datteren Maria Juliane som giftet seg med kommanderende general i Norge Erhard Frederik Wedel-Jarlsberg.


== Referanser ==
Albert Henry Ottenweller

Albert Henry Ottenweller (født 5. april 1916 i Stanford i Montana i USA, død 23. september 2012 i Toledo i Ohio) var katolsk biskop av Steubenville.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Albert H. Ottenweiler vokste opp i Leipsic i  Ohio. Han gikk på St. Joseph High School og senere St. Joseph College i Rensselaer i Indiana. I 1943 ble han uteksaminert i filosofi og katolsk teologi fra Catholic University of America i Washington, D.C. 


=== Prest ===
Biskopen av Toledo, Karl Joseph Alter, ordinerte ham til prest den 19. juni 1943. Han var kapellan ved St John the Evangelist Church i Delphos og fra 1959 til 1961 ved St Richard Church i Swanton. 1961/62 var han sogneprest for St. Joseph Church i Blakeslee og den tilhørende misjonen Sacred Heart i Montpelier. Fra 1962 til 1968 var han sogneprest i Vår Frue av Mount Carmel-kirken i Bono  og virket også i bispedømmets spansktalende apostolat fra 1958 til 1969. I 1968 var han sogneprest for i St. John the Evangelist Church i Delphos og ble utnevnt til generalvikar for bispedømmet. Han var dessuten sogneprest av St. Michael's i Findlay (1976 – 1977).


=== Hjelpebiskop i Toledo ===
Pave Paul VI utnevnte ham 17. april 1974 til titulærbiskop av Perdices og hjelpebiskop i Toledo. Biskopen av Toledo, John Anthony Donovan,  bispeviet ham den 29. mai samme år; medkonsekratorer var Joseph Bernardin, erkebiskop av Cincinnati, og William Michael Cosgrove, biskop av Belleville i Illinois. 


=== Biskop av Steubenville ===
Den 11. oktober 1977 ble han utnevnt av Paul VI til biskop av bispedømmet Steubenville og offisielt innsatt i dette embedet den 22. november.
Den 28. januar 1992 aksepterte pave Johannes Paul II hans aldersbetingede avskjedr. Han trakk seg tilbake i Toledo i Ohio, og fungerte som rektor for Holy Rosary Cathedral til 2010.
Albert Ottenweller døde den 23. september 2012 på Ursuline Center i Toledo etter en kort sykdomsperiode.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Kardinal Willem Marinus van Rossum (1854-1932) *1918
Kardinal Edward Aloysius Mooney (1882-1958) *1926
Biskop Albert Henry Ottenweller (1916-2012) *1974


== Referanser ==
Grøndalselva kraftverk (Grong)

Grøndalselva kraftverk (Grong) er et vannkraftverk i Grong kommune i Trøndelag.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 91 meter i Grøndalselva.
Installert effekt er 9,6 MW fra to francisturbiner på 3 og 6 MW. Årsproduksjon er 32 GWh.
Grøndalselva AS eies av Blåfall Utvikling AS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Anton I von Aldenburg

Anton I riksgreve von Aldenburg (1633–1680) var en tysk riksgreve og stattholder for grevskapet Oldenborg og Delmenhorst for kongen av Danmark-Norge. 
Han var født utenfor ekteskap som sønn av greve Anton Günther av Oldenborg og friherreinne Elisabeth von Ungnad. Faren giftet seg senere standsmessig med Sophie Catherine av Slesvig-Holsten-Sønderborg og kjempet for blant annet å sikre sønnens adgang til grevskapene. Anton ble utnevnt til riksgreve av Aldenburg i 1653, og da faren døde i 1667 gjorde hans del av arven ham til en meget rik mann.Anton fungerte som stattholder til Oldenborg og Delmenhorst, ble naturalisert som dansk greve samt medlem av gehejmekonseillet og ridder av elefanten. Rikdom og representative evner gjorde ham passende til å stå i spissen for gesandtskaper: Han var i England og til fredskongressen i Nijmegen, 1679 til fredsforhandlingene i Lund mens han i 1680 førte prinsesse Ulrikke Eleonor til Sverige.


== Familie ==
Anton I von Aldenburg var gift to ganger.

Første gang 27. april 1659 med grevinne Augusta Johanna riksgrevinne von Sayn-Wittgenstein-Hohenstein (1638–1669). De fikk døtrene:
Antoinette Augusta (1660–1701), gift med grev Ulrik Frederik Gyldenløve, uekte sønn av kong Frederik III
Sophie Elisabeth (1661–1730), gift med friherre og greve Franz Heinrich Frydag (1643–1694)
Dorothea Justine (1663–1735), gift med friherre Anton Wolf von Haxthausen (1647–1694)
Louise Charlotte (1664–1732), gift første gang med oberst Christoph Bielke (1654–1704); annen gang med riksgreve og feltmarskalk Gerhard von Dernath (1666–1740)
Wilhelmine Juliane (1665–1746), gift med  Georg Ernst von Wedel-Jarlsberg (1666–1717)Annen gang giftet han seg 1680 i Danmark med Charlotte-Amélie de La Trémoille, prinsesse av Tarent.
Etter ektemannens død i 1680 fødte hun syv måneder senere sønnen Anton II (1681–1738).


== Referanser ==
Université Sorbonne Paris Nord

Université Sorbonne Paris Nord (opprinnelig Paris 13) er et universitet som ligger nord i Paris. Den har fem studiesteder, spredt over de to avdelingene Seine-Saint-Denis og Val-d’Oise : Villetaneuse, Bobigny, Saint-Denis, Plaine Saint-Denis og Argenteuil. Université Sorbonne Paris Nord tar imot mer enn 24 000 studenter i grunn- eller etterutdanning, innen alle felt: helse, medisin og humanbiologi, litteratur, språk, human- og samfunnsvitenskap, jus, stats- og samfunnsvitenskap, samfunnsvitenskap, kommunikasjon, økonomi og ledelse


== Kjente lærere ==
Claude Goasguen, en fransk politiker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Université Paris-Nord – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marit Beate Kasin

Marit Beate Kasin (født 1983) er en norsk hundekjører, forfatter og journalist. 
I 2008 startet hun kennelen Vinterdans. Kasin og hundene konkurrerer i norgeseliten i langdistanse hundekjøring, og har mange gode resultater. Blant annet ble hun beste førstegangskjører på Finnmarksløpet i 2015, vant NM i hundekjøring i 2016 og ble sammenlagtvinner i Finnmarksløpet i 2016 og Finnmarksløpet i 2017.


== Journalist ==
Kasin jobber (per 2022) som journalist i redaksjonen i Avisa Valdres på Fagernes, og bor i Øystre Slidre i Valdres.
I 2021 ledet Kasin et større, redaksjonelt graveprosjekt som Avisa Valdres ga samletittelen Hytteparadokset - har nordmenns hyttedrøm blitt naturens mareritt?.


== Forfatterskap ==
I 2018 debuterte hun som forfatter med boken Vinterdans på Aschehoug forlag. I boken forteller Kasin om sin altoppslukende virksomhet som hundekjører, og om et liv tett på naturen og hundene. Boken ble kjøpt inn av Kulturrådet, og ble også oversatt til tysk.
I 2021 var Kasin skyggeforfatter på samme forlag for boken Best sammen, sammen med hundetrener og NRK-profil Maren Teien Rørvik og hennes ektemann Jørgen Teien Rørvik.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marit Beate Kasin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sphaenognathus garleppi

Sphaenognathus garleppi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En ganske stor (hannen opptil 52 millimeter), avlange, mørkt metallisk farget hjortebille. Hannen har forstørrede kjever, hos denne arten er de lange, ganske kraftige og pinsett-formede med en tann ved roten ellers fint sagtakkede på innersiden. Pronotum er påfallende hårete på sidene, hårene ullaktige. Et påfallende trekk er at hannene har fire fasettøyne. Hodet er avrundet firkantet med markerte "hjørner". Pronotum er bredt klokkeformet sett ovenfra. Dekkvingene er hvelvede med ujevn, læraktig overflate. Beina er nokså lange og tynne, leggene med korte torner. Hunnen er kortere, bredere og mørkere enn hannen, kjevene brede, nærmest økseformede med sagtakket "egg".


== Levevis ==
Larvene utvikler seg nede i bakken i humus-rik jord.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt langs Andesfjellene fra Venezuela i nord til Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Chiasognathini
Slekten Sphaenognathus Buquet, 1838 – 30 arter
Underslekten Sphaenognathus (i snever forstand) – 24 arter
Sphaenognathus garleppi (Boileau, 1899) – fra Venezuela til Bolivia


== Kilder ==
Oversikt over artene
Generic Guide to New World Scarabid Beetles – Sphaenognathus


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri med en del arter
Bildegalleri
Bilder av arten
(en) Sphaenognathus garleppi i Encyclopedia of Life 
(en) Sphaenognathus garleppi i Global Biodiversity Information Facility 
Sphaenognathus garleppi – detaljert informasjon på Wikispecies
Eddy Grant

Edmond Montague Grant (født 5. mars 1948) er en guyansk-britisk sanger og låtskriver. Musikken hans blander pop, rock, soul, funk, reggae, elektronisk musikk, afrikanske polyrytmer og latinske musikksjangre som samba, blant mange andre. I tillegg var han også med på å lansere sjangeren «Ringbang». Han var et opprinnelig medlem av The Equals, en av Storbritannias første raseblandede popgrupper som huskes best for sin britiske hit «Baby, Come Back». To av hans største hits er «I Don't Wanna Dance» og «Gimme Hope Joanna». Eddy Grant bor per 2022 i Perth, Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Eddy Grant – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Eddy Grant på Internet Movie Database 
(en) Eddy Grant hos The Movie Database 
Eddy Grant på Twitter 
Eddy Grant på Facebook 
Eddy Grant på Facebook 
Eddy Grant på YouTube 
Eddy Grant på YouTube 
Eddy Grant på Myspace
Sportsåret 2023

Sportsåret 2023 er en oversikt over hendelser, resultater og avdøde personer med tilknytning til sport i 2023.


== Kalender ==
* Hvor det er flere enn to vinnere henvises det til hovedartikkelen. Hvor det er et mesterskap viser vinneren mestvinnende nasjon. I tennis- og badmintonturneringer listes vinnerne i singelturneringen(e).


=== Januar ===


=== Februar ===


=== Mars ===


=== April ===


=== Mai ===


=== Juni ===


=== Juli ===


=== August ===


=== September ===


=== Oktober ===


=== November ===


=== Desember ===


== Dødsfall ==
Ken Block, amerikansk rallyfører
Rosi Mittermaier, tysk alpinist
Gianluca Vialli, italiensk fotballspiller
Jorge Ballesteros, spansk sportsskytter
Logan Holgate, engelsk rugbyspiller
Odd Bergh, norsk friidrettsutøver
Philemon Mulala, zambisk fotballspiller
Bobby Hull, kanadisk ishockeyspiller
Duncan Pugh, australsk bobkjører
Kyle Smaine, amerikansk freestylekjører


== Referanser ==
Louise Charlotte von Aldenburg

Louise Charlotte von Aldenburg (1664–1732) var en tysk adelsdame. 
Hun var datter av  Anton Aldenburg (1633–1680), riksgreve og stattholder i grevskapene Oldenburg og Delmmenhorst for kongen av Danmark og Norge, og hans hustru grevinne Augusta Johanne av Sayn-Wittgenstein (1638–1666). Da moren døde i 1669 giftet faren seg på ny med hoffdame Charlotte Amélie de La Trémoïlle (1652–1732), som dermed ble Louise Charlottes stemor. Selv giftet hun seg i København i 1684 med offiseren Christoffer Bielke (1654–1704). Etter at han døde i 1704, giftet hun seg igjen i 1722 med riksgreve Gerhard I van der Nath (1668–1740).


== Referanser ==
Auguste Johanna von Sayn-Wittgenstein-Hohenstein

Auguste Johanna grevinne von Sayn-Wittgenstein-Hohenstein (1638–1669) var en tysk adelsdame. 
Hun var datter av Johann VIII til Sayn-Wittgenstein-Hohenstein (1601–1657) og Anna Augusta av Waldeck (1608–1658). I 1659 giftet hun seg på Wittgenstein med riksgreve Anton I von Aldenburg. De fikk barna: 

Antoinette Augusta (1660–1701), gift med grev Ulrik Frederik Gyldenløve, uekte sønn av kong Frederik III
Sophie Elisabeth (1661–1730), gift med friherre og greve Franz Heinrich Frydag (1643–1694)
Dorothea Justine (1663–1735), gift med friherre Anton Wolf von Haxthausen (1647–1694)
Louise Charlotte (1664–1732), gift første gang med oberst Christopher Bielke (1654–1704); annen gang med riksgreve og feltmarskalk Gerhard von Dernath (1666–1740)
Wilhelmine Juliane (1665–1746), gift med  Georg Ernst von Wedel-Jarlsberg (1666–1717)


== Referanser ==
John Anthony Donovan

John Anthony Donovan (født 5. august 1911 i Chatham i Ontario i Canada, død 18. september 1991 i Sylvania i Ohio i USA) var en kanadisk-amerikansk katolsk prelat som var biskop av Toledo i Ohio. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
John Anthony Donovan innvandret til USA. Han studerte filosofi og katolsk teologi ved Sacred Heart Seminary i Detroit og ved Det pavelige universitet Gregoriana i Roma. Han var alumne ved Pontifical North American College.


=== Prest ===
Den 8. desember 1935 ble Donovan presteviet i Roma av kardinal Francesco Marchetti Selvaggiani. Deretter var han kansellist og så generalvikar i erkebispedømmet Detroit.


=== Hjelpebiskop i Detroit ===
Den 6. september 1954 utnevnte pave Pius XII ham til titulærbiskop av Rhasus og til hjelpebiskop i Detroit. Erkebiskopen av Detroit, kardinal Edward Aloysius Mooney, bispeviet ham den 26. oktober samme år; medkonsekranter var biskopenn av Grand Rapids, Allen James Babcock, og hjelpebiskop i Detroit Alexander Mieceslaus Zaleski. Som hjelpebiskop hadde han også hyrdeansvar for menigheten St. Veronica i East Detroit. 
Han deltok på alle fire sesjoner av Andre Vatikankonsil.


=== Biskop av Toledo ===
Pave Paul VI utnevnte ham den 25. februar 1967 til biskop av Toledo. Han ble innført i embedet den 18. april samme år. Den 29. juli 1980 innvilget pave Johannes Paul II hans avskjedssøknad.

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724–1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718–1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744–1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798–1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833–1903) *1871
Pave Pius X (1835–1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854–1922) *1907
Kardinal Willem Marinus van Rossum (1854–1932) *1918
Kardinal Edward Aloysius Mooney (1882–1958) *1926
Biskop John Anthony Donovan (1911–1991) *1974


== Referanser ==
Filmåret 2023

Filmåret 2023 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og avdøde filmpersonligheter i 2023.


== Filmer ==


== Hendelser ==


== Dødsfall ==
Gina Lollobrigida, italiensk skuespiller


== Referanser ==
Ann-Birgith Bårdsen Wærnes

Anne-Birgith Bårdsen Wærnes (født 1965) er en norsk lokalpolitiker, bosatt i Alta. Hun arbeider som vernepleier i Alta kommune. 
Wærnes ble på Kystpartiets landsmøte i 2016 organisatorisk nestleder i partiet. Hun ble valgt til parlamentarisk leder i 2018.


== Referanser ==
Gammel (andre betydninger)

Gammel er et adjektiv som relativt beskriver alder. Gammel kan ha flere betydninger:

Gammel Dansk, en alkoholholdig drikk produsert av De Danske Spritfabriker
Gammel dansk hønsehund (GHD), en mellomstor, stående fuglehund
Gammelenglendere, etterkommere av bosettere som kom til Irland fra Wales, Normandie, og England (1169–1171)
Gammelnorsk sau (austevoldssau, utegangersau, steinaldersau, ursau og villsau), en norsk sauerase
Fiin Gammel Portviin («Fiin Gammel»), en portvin fra det norske Vinmonopolet


== Geografi ==
Gammel innsjø, en innsjø som har inneholdt vann i mer enn én million år
Gammel rød sandstein (eng.: Old Red Sandstone (ORS)), en bergart


=== Stedsnavn ===
Gammel Kongevej, en gate fra Frederiksberg Rådhus til sentrum av København
Gammel Lejre, en landsby på Sjælland i Danmark
Gammel-lina, en vei i Byåsen i Trondheim
Gammel Mønt, en gate i København
Gammel Strand (København), en gate i København
Gammel Strand metrostasjon, en metrostasjon på Cityringen i København


== Kultur ==
De gammeltestamentlige apokryfer (deuterokanoniske bøker), en gruppe skrifter fra Det gamle testamentes tros- og tekstunivers
Gammel jegermarsj, en marsj for musikkorps (1799) av Frederik Schiöldberg
Gammel kjærlighet, en samleplate (2004) av Petter Wavold
Gammel kjærlighetssang, en sang samlet og presentert av Alf Prøysen på 1950-tallet
Gammel Oppland, et musikkalbum (1995) av Vazelina Bilopphøggers
Gammel sykkel, et musikkalbum (2003) av Tre Små Kinesere
Gammel vise («Det vokste en lilje ved grantreets fot»), en sang samlet og presentert av Alf Prøysen på 1950-tallet
Gammel årgang, et musikkalbum (2008), av Jiws


== Gamle språk ==
Gammelengelsk (angelsaksisk), den eldste historiske formen for engelsk språk
Gammelengelsk litteratur, er litteratur skrevet på gammelengelsk fra midten av 400-tallet til år 1066
Gammelgresk (oldgresk), det greske språkets historie, oftest det arkaiske og det klassiske Hellas
Gammeljapansk, den eldste skriftbaserte formen av japansk
Gammel javanesisk, den eldste fasen av javanesisk språk
Gammelnederlandsk, språket som ble snakket og skrevet i Nederland og Belgia fra ca 500 – 1150
Gammelnorsk (norrønt), tale- og skriftspråket i Norge og på Island i middelalderen
Gammelnorsk språkhistorie, det norske språkets utvikling fra vikingtiden, til begynnelsen av den mellomnorske perioden
Gammelnorske dialekter, viser til dialekter i gammelnorsk, talt og skrevet i Norge i middelalderen
Gammelnorsk homiliebok, en samling prekener på norrønt
Gammelnorsk tid, en tidsepoke fra 1050 til 1350


== Personnavn ==
Erin Gammel (f. 1980), canadisk svømmer
Gammelerik (Gamle-Erik), en folkelige betegnelse av «den onde» eller djevelen
Gammel Nok, en figur fra den norske TV-serien The Julekalender
Gammel-Tóken, en fiktiv hobbit fra romanen Ringenes Herre