jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ochosternus

Ochosternus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, fint hårete, blanke, mørkbrune smellere. Hodet er rundet, forholdsvis lite. Antennene er litt sagtakkede. Pronotum er trapesformet med bakhjørner som stikker rett bakover. Dekkvingene er smale, noe avsmalnende bakover, med fine punktatriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen. I likhet med mange andre arter knyttet til død ved er mange av storsmellerne sjeldne og truede arter. Denne arten finnes gjerne i vegetasjonen ved elver, men den er stort sett sjelden.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia (den østlige delene, Norfolkøya, Lord Howe-øya), Ny-Caledonia (med flest arter) og New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Ampedini 
Slekten Ochosternus Candéze, 1863
Ochosternus canalensis Fleutiaux, 1891
Ochosternus cribriceps Fauvel, 1904
Ochosternus dubius Fleutiaux, 1891
Ochosternus gigas Candèze, 1882
Ochosternus howensis Lea, 1929
Ochosternus montrouzei Fleutiaux, 1891
Ochosternus norfolcensis Lea, 1929
Ochosternus pacificus Fauvel, 1904
Ochosternus potensis (Montrouzier, 1860)
Ochosternus punctiger Fleutiaux, 1891
Ochosternus zealandicus (White, 1846)


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Ochosternus [1] Besøkt 18.11. 2019
Bilde av Ochosternus zealandicus
(en) Ochosternus i Encyclopedia of Life 
(en) Ochosternus i Global Biodiversity Information Facility 
Ochosternus – detaljert informasjon på Wikispecies
Probothrium

Probothrium er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen, med særlig mange arter i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Elaterini Leach, 1815
Slekten Probothrium Candéze, 1863
Probothrium amplicolle Candèze, 1863
Probothrium brunnipilis (Candéze, 1863)
Probothrium crinitum Candèze, 1878
Probothrium furvum Erichson, 1847
Probothrium gibbiferum Candèze, 1863
Probothrium hepaticus (Germar, 1824)
Probothrium physorhinus (Candèze, 1863)
Probothrium pilosum Candèze, 1878
Probothrium pubescens Kirby, 1818
Probothrium pupillum Candèze, 1863
Probothrium rufipes Candèze, 1863
Probothrium rufivellum Candèze, 1863
Probothrium rufopubescens Steinheil, 1875
Probothrium suturale (Candèze, 1897)
Probothrium velutinum Germar, 1844


== Eksterne lenker ==
(en) Probothrium i Encyclopedia of Life 
(en) Probothrium i Global Biodiversity Information Facility
Metacardiophorus

Metacardiophorus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (ofte 5 - 7 millimeter), avlange, blanke, mørkfargede smellere. Antennene er trådformede. Pronotum er hvelvet og rundet, bakhjørnene ikke tilbaketrukne. Et særtrekk er at scutellum er hjerteformet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sentral-Asia (Usbekistan, Tadsjikistan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien hjertesmellere (Cardiophorinae) Candéze, 1860
Slekten Metacardiophorus Gurjeva, 1966
Metacardiophorus sogdianus Gurjeva, 1966


== Eksterne lenker ==
(en) Metacardiophorus i Global Biodiversity Information Facility
San Miguel

San Miguel kan vise til:

San Miguel, en spansk betegnelse på erkeengelen Mikael
San Miguel (Bulacan), en kommune på Filippinene
San Miguel (Catanduanes), en kommune på Filippinene
San Miguel (Iloilo), en kommune på Filippinene
San Miguel (Zamboanga del Sur), en kommune på Filippinene
San Miguel (provins), en provins i Peru
San Miguel County, to fylker i USA
San Miguel kraftverk, et kraftverk i USA
San Miguel Tlaixpan, ei bygd i Mexico
San Miguel de Aco (distrikt), en provins i Peru
San Miguel de Allende, en by i Mexico
San Miguel de Chaccrapampa (distrikt), et distrikt i Peru
San Miguel de Corpanqui (distrikt), et distrikt i Peru
San Miguel de Cozumel, en by i Mexico
San Miguel de Velasco, en by i Bolivia
Gotabaya Rajapaksa

Nandasena Gotabaya Rajapaksa (singalesisk: ගෝඨාභය රාජපක්ෂ, tamil: கோட்டாபய ராஜபக்ஸ, født 20. juni 1949 i Weeraketiya) er en srilankisk politiker og tidligere offiser som var Sri Lankas president fra 18. november 2019 til 14. juli 2022 Han ledet landets militære styrker under borgerkrigen.Efter å ha vunnet valget med 52,25 % over boligminister Sajith Premadasa, som hadde fått 41,99 % av stemmene, slo Rajapaksa, som under valgkampen hadde appellert til den buddhistiske majoriteten i landet, an en forsonlig tone og understreket at han aktet å representere alle dets innbyggere uavhengig av etnisitet og religiøs bakgrunn. En betydelig andel av befolkningen er muslimer. Tamilske partier har stått i sterk opposisjon til Rajapaksa og hans bror, tidligere president Mahinda Rajapaksa, som er blitt anklaget for å stå bak menneskerettighetsbrudd i de siste fasene av borgerkrigen i 2009. Begge har avvist beskyldningene.I april 2021 forbød Rajapaksa salg av kunstgjødsel og sprøytemidler og beordret bøndene å drive økologisk. Dette medførte at avlingene ble sterkt redusert og at Sri Lanka ikke lenger var selvforsynt med ris. Landet, som tidligere hadde eksportert ris, måtte importere ris for flere milliarder kroner. Teproduksjonen, som hadde vært en viktig eksportartikkel og kilde til utenlandsk valuta, ble også kraftig redusert. I 2022 gjennomgår landet sin største økonomiske krise siden uavhengigheten i 1948, det ble opptøyer, og Rajapaksa forlot landet. Den 14. juli 2022 søkte han om avskjed.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gotabhaya Rajapaksa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Havs- och vattenmyndigheten

Havs- och vattenmyndigheten er et svensk statlig forvaltningsorgan på miljøområdet, med ansvar for spørsmål om bevaring, restaurering og bærekraftig bruk av sjøer, vassdrag og hav. Myndigheten startet sin aktivitet i 2011 og sorterer under Miljödepartementet. 
Havs- och vattenmyndigheten tok ved etableringen over et antall oppdrag fra Naturvårdsverket som berører hav- og ferskvannspørsmål og mange av det tidligere Fiskeriverkets oppdrag. Myndigheten skal innenfor sitt ansvarområde være pådrivende, støttende og samlende ved gjennomføringen av miljøpolitikken og jobbe for en bærekraftig forvaltning av fiskeressursene. Myndigheten har ansvar for rapportering om badevannkvaliteten på EU-badene.
Hovedkontoret ligger i Gullbergs Strandgata 15 i Göteborg.


== Kilder ==
Förordningen (2011:619) med instruksjon for Hav- og vannmyndigheten
Regjeringens proposisjon Hav- og vannmyndigheten (prop. 2010/11:86)


== Eksterne lenker ==
Hav- og vannmyndighetens nettsted
EU-bad

Et EU-bad er en større offentlig badestrand innenfor Den europeiske union (EU), som ifølge et EU-direktiv må oppfylle visse kvalitetskrav for å kunne klassifiseres som EU-bad. Alle EU-bad kommer på sikt til å være merket med et symbol som angir badevannkvaliteten. I Sverige er skiltningen innført fra 2012. Tre stjerner betyr «utmerket», to stjerner «bra», én stjerne «tilfredsstillende» og et minustegn signaliserer «dårlig» kvalitet. Karakteren baseres på prøvetagninger av badevannet fra de siste fire årene. 
På 1970-tallet bestemte man seg innenfor EU å overvåke og kontrollere badevannkvaliteten for å beskytte menneskers helse og miljøet. Dette resulterte i 1976 i en av Europas første miljølovgivninger: Directive 76/160/EEC on Bathing Water Quality. Til badesesongen 2008 ble det implementert et nytt direktiv (2006/7/EG) som erstattet badevanndirektivet fra 1976. Direktivet krever at medlemsstatene overvåker vannkvaliteten på større badeplasser i badesesongen og rapporterer resultatene til Europakommisjonen. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Smittskyddsinstitutet "Badplassen": Bad i Europa.
Bathing water quality, annual rissort.


== Eksterne lenker ==
EUROPAPARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2006/7/EG av den 15. februar 2006 om embetsverk av badvannkvaliteten og om opphevende av direktiv 76/160/EEG.
Eye On Earth et kort med informasjon om alle europeiske EU-bad
Prosobonia

Prosobonia (polynesiasniper) er en slekt med små snipefugler, som utelukkende er standfugler og lever i tropisk klima. Slekten inkluderer kun fire arter, hvorav tre er utdødd på siste halvdel av 1700-tallet. Slekten utgjør sammen med slekten Calidris tribuset Calidrini, som er ei av flere grupper i snipefamilien (Scolopacidae).
Man regner med at de fire artene var omtrent like store og ganske like, men i dag har man bare denne kunnskapen om tuamotusnipa. Det er en liten vader som måler cirka 15–17 cm og veier omkring 32–44 g. Vingene er ganske avrundet i flukt. Nebbet er tynt, kort og rett og øynene mørke. Fjærdrakten har mørk brun overside med spetter og lyse spettet hals, bryst og underside. Fra nebbroten renner det ei lysere stripe i bue over øynene. De undere ekstremitetene er blekgule til nærmest gråaktige og relativt korte.I dag er det bare kjent at tuamotusnipa hekker på de fem litt avsidesliggende øyene Tenararo, Morane, Reitoru, Tahanea og Raraka blant Tuamotuøyene i Fransk Polynesia. Totalbestanden ble i 2003 estimert til 1 300 individer, hvorav cirka 900 i forplantningsdyktig alder. Svartrotter (Rattus rattus) og tamkatter (Felis silvestris catus) har utgjort og utgjør fortsatt den største trusselen for artens framtid. Det foreligger planer om å re-kolonisere arten på øyene Vahanga og Tenarunga (fra Tenararo) og å re-introdusere den på øya Temoe.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae,
Calidrinae,
Arenariini,
Calidrini,
Calidris
Prosobonia, (polynesiasniper)
P. leucoptera, tahitisnipe (utdødd cirka 1790)
P. ellisi, mooreasnipe (utdødd cirka 1777)
P. cancellata, kiritimatisnipe (utdødd cirka 1768)
P. parvirostris, tuamotusnipe (tidligere regnet som konspesifikk med P. cancellata)
Scolopacinae,
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Prosobonia – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Prosobonia i Encyclopedia of Life 
(en) Prosobonia i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Prosobonia hos Artsdatabanken 
(en) Prosobonia hos Fossilworks 
(en) Prosobonia hos ITIS 
(en) Prosobonia hos NCBI 
(en) Kategori:Prosobonia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Prosobonia – detaljert informasjon på Wikispecies
Magdalene Osenbroch

Magdalene Henrikke Dedichen Osenbroch (født 23. februar 1830 i Bergen, død 11. februar 1854 i Bergen) var en norsk skuespillerinne.
Magdalene Osenbroch (døpt Lene) var datter av kjøpmann Anthon Magnus Olsen og hans annen hustru Margrethe Cathrine Tornøe. Hun ble 3. april 1853 gift med kjøpmann Peter Andreas Houge. Da hun døde, ikke fullt 24 år gammel, etterlot hun seg «en Datter, der endnu er for ung til at føle Savnet af en kjærlig Moder. Condolence frabedes».Osenbroch debuterte 12. januar 1851 som gjest ved Det norske Theater i fødebyen Bergen, i rollen som Jenny i stykket En hytte og hans Hjerte. I mars 1851 fikk hun sin Christiania-debut i samme rolle, ved Christiania Theater. Dette medførte imidlertid intet engasjement, og hun vendte dermed tilbake til Bergen, hvor hun av Ole Bull ble ansatt ved Det norske Theater. Hun var ansatt høstsesongen 1851, fra 26. september til 30. november. Deretter var hun engasjert som elev samme sted til hun 31. desember 1852 oppga teatret.


== Roller i utvalg ==
Jenny i En hytte og hans Hjerte av Eugène Scribe og Alphonse Daudet (Det norske Theater, 1851)


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 129. ISBN 8200056228. 


== Eksterne lenker ==
(no) Magdalene Osenbroch hos Sceneweb
Viggo Nordvik

Viggo Nordvik (født 1962 i Mosjøen) er en norsk samfunnsøkonom med doktorgrad. Han er forsker I ved Velferdsforskningsinstituttet NOVA ved Oslomet – storbyuniversitetet.


== Utdanning ==
Viggo Nordvik er utdannet samfunnsøkonom fra Universitetet i Oslo i 1987. Han tok sin doktorgrad ved Økonomisk institutt på Universitetet i Oslo i 2001 med avhandlingen Analysis of Rental Housing Markets: Five Essay.


== Yrkesliv ==
Etter å ha blitt utdannet samfunnsøkonom i 1987, ble Nordvik amanuensis ved Høgskolesenteret i Nordland i 1988. I 1990 begynte han som timelærer i samfunnsøkonomi ved Norges Markedshøyskole, og ble også ansatt som utredningskonsulent for Norske Boligbyggelags Landsforbund.
Siden 2005 har Viggo Nordvik vært ansatt som forsker I ved NOVA. Fra 2006 til 2008 ledet Nordvik NOVAs seksjon for forskning om Velferdspolitikk og migrasjon. Fra 2010 til 2012 ledet han deres seksjon for forskning om Sammenliknende velferdspolitikk.
Nordvik var medlem av det regjeringsoppnevnte boligutvalget som skrev NOUen Rom for alle.


== Forskning ==
Sentrale temaer for Nordviks forskning er boligøkonomi generelt, og grenseflaten mellom boligøkonomi, boligpolitikk og sosialpolitikk spesielt.
Siden 2017 har han ledet et større prosjekt om effekter av boligpolitikkens virkemidler.
Nordvik har publisert sin forskning i blant annet Journal of Housing Economics, Housing Studies, Urban Studies, Housing Theory and Society og Regional Science and Urban Economics.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Viggo Nordvik/ LinkedIn-profil.
Viggo Nordvik/ Researchgate
Sigrun Østreng

Sigrun Østreng (tidligere Sigrun Sørensen; født 14. september 1944 i Kristiansund) er en norsk tidligere turner som representerte Mysen IF.Hun vant tre NM-gull i mangekamp i perioden 1963–1965. Hun ble senere trener i Trøgstad Turnforening, bl.a. for sine døtre Helen og 
Marny.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Hanne Kraft-Johanssen

Hanne Elisabeth Kraft-Johanssen (født 20. januar 1963) er en norsk tidligere turner som representerte Ramstad Turnforening.Hun vant to NM-gull og ett NM-sølv i perioden 1977–1979. Hun vant kongepokalen i 1978 og 1979.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Helen Østreng

Helen Østreng (født 3. januar 1970 i Askim), gift Nes, er en norsk tidligere turner som representerte Trøgstad IL.Hun vant tre NM-gull og en NM-bronse i perioden 1984–1988. Hun vant kongepokalen i 1984, 1986 og 1988.Hun er datter av tidligere turner Sigrun Østreng.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Elisiv Bakketeig

Elisiv Bakketeig (født 1966) er en norsk jurist med doktorgrad i kriminologi fra Universitetet i Oslo. Bakketeig er ekspert på seksuelle overgrep mot barn, og er forsker I ved Velferdsforskningsinstituttet NOVA ved Oslomet – storbyuniversitetet.


== Forskning ==
Bakketeig har to hovedforskningsfelt: Vold og overgrep, og barnevernet.
I sin forskning har Bakketeig undersøkt strafferettsapparatets behandling av saker om seksuelle overgrep mot barn, og gjennomført en rekke studier på feltet vold i nære relasjoner. Hun har også forsket på ulike sider ved barnevernets arbeid, som for eksempel forsterhjem, hjelpetiltak, mentorordningen Nattergalen, og medvirkning og ettervern.I 2017 var Bakketeig én av fire redaktører som utga boken Collabarating Against Child Abuse, som var den første samlede engelskspråklige fremstillingen av nordisk barnehusforskning.


== Bibliografi ==
Vold i nære relasjoner - Forståelser, konsekvenser og tiltak, Universitetsforlaget, Oslo 2019, ISBN 9788215032337.
Collaborating Against Child Abuse - Exploring the Nordic Barnhaus Model, Springer International Publishing AG, 2018, ISBN 978-3-319-58387-7.


== Referanser ==
Vitenskapsåret 1540

Vitenskapsåret 1540 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1540.


== Oppdagelsesreiser ==

22. april − Francisco Vásquez de Coronado seilte fra Spania for å utforske det indre av Nord-Amerika.
9. mai – Hernando de Alarcón seilte fra Acapulco for å utforske Californiahalvøya. 26. september kom ekspedisjonen inn i Colorado-elva.


== Astronomi ==
Georg Joachim Rheticus fikk publisert pamfletten «De libris revolutionum Copernici narratio prima» (Første beretning om Kopernikus' revolusjonerende bok), et sammendrag av Nikolaus Kopernikus' verk «De revolutionibus orbium coelestium» (publisert 543) og den første beskrivelsen av Kopernikansk  heliosentrisme på trykk. Danzig.
Petrus Apianus publiserte praktverket «Astronomicon Caesareum» til opplysning for [keiseren. Ingolstadt.
Alessandro Piccolomini fikk publisert avhandlingen (it)«Della Sfera del mondo» (Om verdens sfærer), der han forsvarer Klaudios Ptolemaios' kosmologi. Over 47 plansjer karakteriserte han stjernene etter lysstyrke og ga dem bokstaverte navn. Venezia.Illustrasjoner fra «Astronomicon Caesareum»
		
		
		
		
		
		


== Matematikk ==
Lodovico Ferrari utviklet en metode for løsning av fjerdegradsligninger. Metoden ble publisert av Girolamo Cardano i 1545.


== Kjemi ==
Valerius Cordus oppdager og beskriver en metode for å syntetisere dietyleter («oleum dulci vitrioli») ved å tilsette svovelsyre til etylalkohol.


== Medisin og fysiologi ==
Andreas Vesalius dissekerte offentlig liket av en ape og av et menneske, og kunne vise at Galen hadde tatt feil ved flere anatomiske detaljer som skiller ape og menneske. Bologna.


== Botanikk ==
Theodoricus Dorstenius fikk publisert floraen «Botanicon, continens herbarum, aliorumque simplicum, quorum usus in medicinis est, descriptiones, & iconas ad vivum effigiatas». Frankfurt am Main.


== Teknologi ==
Vannoccio Biringuccio fikk publisert verket «De la pirotechnia» posthumt. Boken er den første beskrivelsen av metallurgi i Europa. Venezia.


== Institusjoner ==
Leonoe Orsini stiftet det lærde selskapet «Accademia degli Infiammati» (De brennendes akademi) i Padova. Andre betydningsfulle bidragsytere var Sperone Speroni, Benedetto Varchi, Pietro Aretino, Girolamo Preti Luigi Alamanni, Ugolino Martelli, Alessandro Piccolomini, og Angelo Beolco (el Ruzante). Akademiet opphørte 1550, men Giovanni Mazzuoli da Strada stiftet 1. november 1540 parodien  «Accademia degli Umidi» (De våtes akademi) i Firenze som utviklet seg til «Accademia Fiorentina».


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		


== Referanser ==
153. kontrollsenter for romfart (Titov-senteret)

153. kontrollsenter for romfart (Titov-senteret) - (Russisk: 153-й главный испытательный космический орденов Октябрьской Революции и Трудового Красного Знамени центр имени Г. С. Титова (feltpostnummer 32103)(ГИЦИУ КС), tr.  153. Glavny Ispytatelny Tsentr Ispytany jeg Upravleniya Kosmicheskimi Sredstvami (GITSIU COP)) (også referert til som Titov-kontrollen eller bare Titov-senteret) er det viktigste militære og kommersielle satellittkontrollsenter i Russland. Det er drevet av Russlands romfartsvåpen. Ligger cirka 40 kilometer (25 mi) sørvest for Moskva i de tidligere lukkede byen av Krasnoznamensk. Senteret ble bygget i 1957 som en del av det sovjetiske måneprogrammet, og var kjent ved navn Golitsyno-2.


== Senteret ==
Senteret skal kontrollere 75% av den innenlandske russiske romfartøy-trafikken i verdensrommet. Den 14. august 2001 gav den russiske presidenten ordre om at senteret skulle bli oppkalt etter German Titov, som hadde vært en av lederne av senteret.
Senteret har poster over hele Russland involvert i testing, måling og sertifisering av utstyr som er ansvarlige for de viktigste sentrum.


== Se også ==
- Kosmodromen Plesetsk
Kapustin Yar


== Referanser ==
Lotte Carita Berger

Lotte Carita Berger (født 12. desember 1974) er en norsk tidligere turner fra Slemmestad som representerte Asker Turnforening.
Hun vant 5 NM-gull og 14 NM-medaljer i perioden 1999–2004. Hun vant kongepokalen i 2002.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Charlotte Buer

Charlotte Buer (født 6. juni 1987) er en norsk tidligere turner som representerte Trøgstad IL.
Hun vant 9 NM-gull og 13 NM-medaljer i perioden 2004–2006. Hun vant kongepokalen i 2004 og 2005.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Thea Mille Nygaard

Thea Mille Herstad Nygaard (født 19. februar 1999) er en norsk turner som representerer Holmen Tropp og Turnforening.
Hun vant 5 NM-gull og 16 NM-medaljer i perioden 2016–2019. Hun vant kongepokalen i 2018.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
820. senter for missilangrepsvarsel

820. senter for missilangrepsvarsel (russisk: Главный центр предупреждения о ракетном нападении (Гцпрн), tr.  GTsPRN) er et russisk tidligvarslingsnettverk mot ballistiske missilangrep. Det har hovedkvarter i landsbyen Timonovo  nærheten Solnetsjnogorsk utenfor Moskva og er en del av Russlands romfartsvåpen. Senteret består av et nettverk av tidligvarslingradarstasjoner som sender sine data til kontrollsenteret i nærheten av Solnetsjnogorsk.  Andre sensorer er fra tidligvarslingsystemer som Okno og satellitter så vel som Don-2N missilforsvarsradar. Informasjon fra senteret kan brukes som varsel om at fiendtlige kjernesfysiske missiler er avfyrte og eventuelt engasjere A-135 anti-ballistisk missilsystem.


== Historie ==
Den russiske missilvarselsystemet ble etablert i Sovjetunionen, og er ofte kjent med de sovjetiske initialer SPRN (СПРН),  (Russisk: Система предупреждения о ракетном нападении, tr.  Sistema preduprezhdeniya o raketnom napadenii 'Rakett angrepsvarsel system". Det startet 15. februar 1971 som to Dnestr-M radarer på Olenegorsk og Skrunda med en kommandoplass i Solnechnogorsk. Det ble utvidet med tillegg av Dnestr-M radarer i Mishelevka og Balkhash i 1973, en Dnepr radar i Sevastopol i 1975, og en annen i Mukachevo i 1977. Daugava radaren og en Daryal mottaker, startet sin virksomhet i 1975 i Olenegorsk. I 1978 ble et oppgradert varselsystem kalt Крокус (Krokus) I 1982 ble Oko tidligvarsling satellitt-system operativt. Det ble åpnet i 1984 av den første Daryal radar i Pechora og i 1985 av Daryal i Gabala.ABM-avtalen fra 1972 krever at radarstasjoner for tidligvarsling er plassert i periferien av det nasjonale territorium og rettet utad. Da Sovjetunionen kollapset i 1991, resulterte dette i at mange av stasjonene endte opp i nylig selstendige stater. Radarstasjonen på Skrunda, nå i Latvia, ble stengt i 1998. Andre stasjoner i utlandet var Sevastopol og Mukachevo (begge i Ukraina), Balkhash (Kasakhstan) og Gabala (Aserbajdsjan).


== Organisatorisk struktur ==
I 1998 ble SPRN  en del av missil og romfartforsvarsorganisasjon ракетно-космической обороны (RKO) sammen med SKKP og anti-rakett-tropper. I 2001 disse tjenestene ble en del av det nystiftede Område Tropper, og ble stiftet som den 3. Uavhengig Missil og Space Forsvar Hæren.820. senter for missilangrepsvarsel ble dannet 1. desember 2009, og har siden desember 2011 vært en del av Russlands romfartsvåpen, sammen med fasiliteter som 821. romfartsetterretningssenter og 153. kontrollsenter for romfart (Titov-senteret).


== Referanser ==
Martine Skregelid

Martine Rustøen Skregelid (født 6. juli 1999) er en norsk turner som representerer Asker Turnforening.
Hun vant åtte NM-gull og to NM-bronse i perioden 2015–2017.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==