jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Harmophola

Harmophola er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
En ganske liten (litt over 1 millimeter), brunrød køllebille. Antennene er kraftige med et stort, spoleformet ytterste ledd. Fasettøynene er nokså store. Pornotum er rundet, bredere enn langt, med fem lengdefurer. Dekkvingene er rundede, hver med én lengdefure, bakkroppen er kort avrundet.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Brasil og Panama.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Proterini Jeannel, 1949
Slekten Harmophola Raffray, 1896Harmophola adustus (Motschulsky, 1855)
Harmophola clavata Raffray, 1896


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harmophola i Global Biodiversity Information Facility 
Harmophola – detaljert informasjon på Wikispecies
Anita Taring

Tone Anita Taring (født 19. mars 1960) er en tidligere norsk håndballspiller. Hun har 32 kamper for Norges kvinnelandslag i håndball i perioden september 1979 til november 1981 og gjorde 54 mål.Taring var Njård-spiller til 1978. Etter det spilte hun for Nordstrand IF til 1989 og hadde enkelte innhopp i laget også seinere. Hun vant NM-sølv i 1980 og ble norgesmester i 1987.
I 1. divisjon håndball for kvinner 1980/81 ble Taring toppscorer med 116 mål.


== Referanser ==
Tommy & Tigeren band

Tommy & Tigeren Band er et band fra Rogaland som ble etablert i 1991 som en duo bestående av Tor Ivar Braut og Jens Budsberg på gitar og sang. Bandet har ikke vært aktivt etter 2015/2016.
Da de startet opp bodde Budsberg og Braut begge i Sandnes, men etter hvert flyttet de til Bryne på Jæren. De første årene spilte de stort sett coverlåter på en lokal pub, men i 2001 ga de ut CD-singelen Bryne 2001 med en ny sang tilegnet Bryne Fotballklubb. Platen inneholdt også en sang med tittelen Massey Ferguson, som senere ble tatt med på en samle-CD med tittelen Rogasnadder som West Audio Productions ga ut i 2003. Den sistnevnte sangen skal ha inspirert fotograf Knut Egil Wang til å lage boken Traktorland, som ble gitt ut på Damms Forlag i 2008.Tommy & Tigeren opptrådte tidvis som band med flere medlemmer. På trommer alternerte Arvid Gjerde, Thor Magnus Rovik, Bernt Egeland og Arne Bekkeheien. Gitarister som gjestet bandet var Arve Oftedal, Tom Mølstre, Tore Aasland og Ove Morten Grødeland. Bassistene Carl Ørjan Sola, Jarle Åsland, Halgeir Reiestad og Rune Bjerkreim spilte også med bandet fra tid til annen. Etter hvert fikk Tommy & Tigeren Band en mer permanent sammensetning, med Arne Bekkeheien, Rune Bjerkreim og Tore Aasland i tillegg til Braut og Budsberg. Disse fem ga ut bandets første CD på West Audio Productions den 27. mai 2011. Samme sommer opptrådte de på Jæren Musikkfestival, der de hadde spilt flere somre på 1990-tallet.


== Referanser ==
Silje Bolset

Silje Elin Bolset (født 5. mars 1975) er en norsk tidligere håndballspiller fra Stord. Hun har 16 kamper for Norges kvinnelandslag i håndball i perioden juli 1996 til mars 1997 og gjorde 17 mål. Hun vant vann EM-sølv med Norges landslag i 1996.
Bolset spilte fra ung alder på Stord Idrettslag sitt håndballag, for det meste på nivå to i seriesystemet. Hun var storscorer for Stord frem til 1996. De neste tre sesongene spilte hun for Byåsen IL, et av de absolutte topplagene i norsk handball på den tiden. Sommeren 1996 fikk hun plass i den norske troppen til Sommer-OL 1996 i Atlanta i USA, der Norge kom på fjerdeplass. I desember samme året deltok hun i Håndball-EM 1996 i Danmark, et mesterskap som sluttet med at arrangørlandet vant over Norge i finalen. Bolset fikk ikke plass i de 12 mann store finalemannskapene, verken i bronsefinalen mot Ungarn i Atlanta eller i EM-finalen i Herning. Fra 1999 til 2003 hadde Bolset en sentral posisjon i Sola HK sitt toppserielag. Plaget av skader la hun opp 28 år gammal.


== Referanser ==
Indusert motstand

Indusert motstand er en betegnelse fra aerodynamikken på den luftmotstanden som oppstår når et fly utvikler løft.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Indusert motstand i Store norske leksikon
Killer McCoy

Killer McCoy er et amerikansk bokse-drama fra 1947 regissert av Roy Rowland med Mickey Rooney i hovedrollen. Filmen er en nyinnspilling av The Crowd Roars (fra 1938).


== Handling ==
Tommy McCoy er en tøff gutt fra New York. Faren hans Brian, er en vaudeville-artist. En kveld, samtidig som faren hans synger en sang og danser for publikum som en del av et arrangement, aksepterer Tommy en utfordring om å delta i bokseringen - hvor han slår ut motstanderen. Lettvekt-mester Johnny Martin blir mektig imponert.
Johnny Martin tar med seg far og sønn McCoy - for å la Brian opptre, samtidig som Johnny forsøker å lære Tommy mer om boksing. Tommy vinner en rekke kamper, og blir mer og mer populær. Men han dreper en mann i bokseringen og ønsker å avslutte sin egen karriere. Så oppdager han at faren hans står i stor gjeld til Jim Caighn, og allerede har gamblet bort alle Tommys inntekter.
Tommy innleder et romantisk forhold med gangsterens datter, Sheila. Men Tommy forventes å med vilje tape en stor kamp, for å sikre at Caighn kan tjene en stor gevinst. For å sikre Tommy faktisk går med på å tape kampen i åttende runde, blir Sheila tatt som gissel. Men hun klarer å rømme, og inspirerer Tommy til å slå ut motstanderen. 


== Skuespillere ==
Mickey Rooney som Tommy McCoy / Killer McCoy
Brian Donlevy som Jim Caighn
Ann Blyth som Sheila Carrson
James Dunn som Brian McCoy
Tom Tully som Cecil Y. Walsh
Sam Levene som Happy.
Walter Sande som Bill Thorne.
Mickey Knox som Johnny Martin.
James Bell som fader Patrick Ryan.
Gloria Holden som Mrs. Laura McCoy.
Eve March som Mrs. Martin
June Storey som Arlene, en servitør.
Douglas Croft som Danny Burns.
Bob Steele som Graves, en sjømann.
David Clarke som Pete Mariola


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Killer McCoy på Internet Movie Database 
(sv) Killer McCoy i Svensk Filmdatabas 
(fr) Killer McCoy på Allociné 
(nl) Killer McCoy på MovieMeter 
(en) Killer McCoy på AllMovie 
(en) Killer McCoy på Turner Classic Movies 
(en) Killer McCoy på Rotten Tomatoes
Like in 1968

Like in 1968 er et musikkalbum med Moddi.

Beneath the Cobblestones
Like in 1968
Little by Little
Kriegspiel
New Dawn (med Ida Løvheim)
12.7
It's back
A Rabbit in the Headlights
You can always give up
Ingunn Rise Kirkeby

Ingunn Rise Kirkeby (født 27. mai 1961) er en norsk tidligere håndballspiller og nevrokirurg. Hun har 64 kamper for Norges kvinnelandslag i håndball i perioden september 1980 til desember 1983 og gjorde 49 mål. Hun deltok under Håndball-VM 1982 for kvinner, hvor det norske laget kom på 7. plass. Kirkeby trener et håndball-lag for jenter.


== Referanser ==
Åse Nygård Pedersen

Åse Nygård Pedersen tidligere Åse Nygård (født 1955) er en norsk tidligere håndballspiller. Hun har 76 kamper for Norges kvinnelandslag i håndball i perioden juli 1978 til januar 1984 og gjorde 96 mål. Nygård var aktiv i Sverresborg IF i perioden 1975-88.
Nygård spilte på Charlottenlund SK til 1975. Ho melde seg så inn i Sverresborg IF, et lag som da var på vei mot toppen i norsk kvinnehåndball. I 1983 var hun lagets toppskårer da byrival Freidig ble slått i NM-finalen. Tre år seinere vant Sverresborg og Nygård i 1986 seriemesterskapet.
Kantspilleren deltok i Håndball-VM 1982 for kvinner, der Norge kom på 7. plassen.


== Referanser ==
Ouachitychus

Ouachitychus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (ca. 1,5 millimeter), mørkbrune køllebiller. Kroppen er nokså tett kledt med lange, oppstående hår. Antennene er kraftige og klubbeformede, hodet er omtrent så langt som bredt med utstående fasettøyne. Pronotum er rundet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er rundede, uten påfallende furer eller groper. Bakkroppen er oval.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Nord-Amerika (Arkansas).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Tychini Raffray, 1904
Slekten Ouachitychus Chandler, 1988Ouachitychus parvoculus Chandler, 1988


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Ouachitychus i Encyclopedia of Life 
(en) Ouachitychus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ouachitychus hos ITIS 
Ouachitychus parvoculus – detaljert informasjon på Wikispecies
Holozodoides

Holozodoides er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, brunlige køllebiller. Antennene er lange og kraftige, gjerne lenger enn kroppen, uten en definert klubbe. Hodet er rundet med litt utstående fasettøyne og utvidete tinninger bak øyet, pronotum klokkeformet, mye bredere enn langt, med opphøyd midtparti. Dekkvingene er jevnt utvidet bakover, med skarpe lengderibber. Beina er ganske kraftige, lårene på midt- og bakbeina med to kraftige, pigglignende børster på undersiden. Kroppen er delvis kledt med gylne, hårlignende skjell.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Gruppen Arhytodini Raffray, 1890
Slekten Holozodoides Dajoz, 1982
Holozodoides peyrierasi Dajoz, 1982


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Holozodoides i Global Biodiversity Information Facility 
Holozodoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Wenche Halvorsen Stensrud

Wenche Halvorsen Stensrud (født 26. april 1954 i Fredrikstad) er en norsk tidligere håndballspiller. Hun har 91 kamper for Norges kvinnelandslag i håndball i perioden juli 1978 til januar 1984 og gjorde 211 mål. Stensrud deltok i Håndball-VM 1982 for kvinner, der Norge kom på 7. plassen.
Stensrud (den gang Halvorsen) var toppscorer (skytterdronning) i Eliteserien i håndball for kvinner i sesongen 1982/83 (153 mål) og sesongen 1985/86 (168 mål), da hun spilte for Skjeberg IF.Etter sin aktive karriere ble Wenche Stenrud håndballtrener. I ti år var hun landslagstrener for norske ungdomslandslag. I mange år (1995-2016 med opphold 2000-2004) arbeidet hun med videoanalyser for Norges kvinnelandslag i håndball, og ble i 2017 trener for det norske rekruteringslandslaget.


== Referanser ==
Sognorus

Sognorus er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller som blit plassert i familien kortvinger.


== Utseende ==
Små, rødaktige eller gulaktige biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst- og Øst-Asia (Myanmar, Indonesia, Japan), også én art i Tyrkia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Stammen Ctenistini Blanchard, 1845
Slekten Sognorus Reitter, 1881
Sognorus birmanensis (Motschulsky, 1851)
Sognorus birmanus (L.W.Schaufuss, 1886)
Sognorus breviceps (Sharp, 1883)
Sognorus calcaratus (Baudi di Selve, 1870)
Sognorus gibbiventris (Reitter, 1883)
Sognorus mirei Jeannel, 1958
Sognorus saegeri (Jeannel, 1950)
Sognorus simoni (Reitter, 1882)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sognorus i Global Biodiversity Information Facility 
Sognorus – detaljert informasjon på Wikispecies
Hybocephalodes

Hybocephalodes er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Gruppen er kjent fra Sørøst-Asia (Borneo).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Gruppen Hybocephalini Raffray, 1890
Slekten Hybocephalodes Raffray, 1908
Hybocephalodes dentiventris (Reitter, 1883)
Hybocephalodes informis (Reitter, 1884)
Hybocephalodes telangensis (Reitter, 1884)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hybocephalodes i Global Biodiversity Information Facility 
Hybocephalodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Pselaphischnus

Pselaphischnus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Utseende ==
Små (1,5-2 millimeter), spinkle, blanke, brunlige køllebiller.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr. I alle fall noen av artene er knyttet til maur (myrmekofiler).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae Latreille, 1802
Overstammen Pselaphitae
Gruppen Pselaphini Latreille, 1802
Slekten Pselaphischnus Raffray, 1897
Pselaphischnus squamosus Raffray, 1897


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pselaphischnus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Pselaphischnus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pselaphischnus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ancystrocerus

Ancystrocerus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, langbeinte, brunlige køllebiller. Slekten utmerker seg ved at antennenes ytre ledd har påfallende groper eller andre modifikasjoner.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia vestover til India, øst til Sumatra og Filippinene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Gruppen Tmesiphorini Jeannel, 1949
Slekten Ancystrocerus Raffray, 1893
Ancystrocerus carinatus Raffray, 1904
Ancystrocerus chinensis Yin, Wang & Li, 2015
Ancystrocerus irregularis Raffray, 1912
Ancystrocerus laevipennis Raffray, 1897
Ancystrocerus longicornis Raffray, 1895
Ancystrocerus lueliangi Yin, 2020
Ancystrocerus militaris Raffray, 1897
Ancystrocerus pallidus Raffray, 1895
Ancystrocerus philippinus Yin, 2020
Ancystrocerus punctatus Raffray, 1895
Ancystrocerus rugicollis Raffray, 1895
Ancystrocerus sumatrensis Raffray, 1893


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ancystrocerus i Global Biodiversity Information Facility 
Ancystrocerus – detaljert informasjon på Wikispecies
Hans Morten Nordahl

Hans Morten Nordahl (født 1961) er en norsk dr. philos. og professor i klinisk psykologi og atferdsmedisin ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim, Norge.


== Aktiviteter ==
Professor Nordahl har bidratt til grunnleggelsen av Norsk forening for kognitiv terapi (NFKT) (1994) og er tidligere president av NFKT. Han har vært styremedlem i the European Association of Behavioral and Cognitive Therapies (EABCT 1999-2002) og styremedlem i the European Society for the Study of Personality Disorders (ESSPD, 2010-2013). I 2007 grunnla han  Metacognitive Therapy Institute med professor Adrian Wells. Fra 2010- 2020 var han forskningsleder for Traumeklinikken ved St. Olav's Hospital, Trondheim. Fra  2016 har han vært professor i medisin (Atferdsmedisin) ved Institutt for mental helse, NTNU. Han ble valgt medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i 2007.


== Utvalgte publikasjoner ==
Nordahl har hatt et omfattende engasjement for utdanning og veiledning av terapeuter både nasjonalt og internasjonalt, og har også publisert en rekke artikler og bokkapitler.
Nordahl, HM, Vogel, PA., Morken, G., Stiles, T., Sandvik, P., & Wells, A. (2016). Paroxetine, Cognitive therapy or their combination in the treatment of Social Anxiety Disorder with and without avoidant personality disorder: A randomized clinical trial. Psychotherapy and Psychosomatics, 85, 346-356.
Nordahl HM, Borkovec TD, Hagen R, Kennair LEO, Hjemdal O, Solem S, Hansen B, Haseth S & Wells A. (2018). Metacognitive Therapy versus Cognitive Behaviour Therapy in adults with Generalized Anxiety Disorder: A Randomised Controlled Trial. British Journal of Psychiatry(open access), 4, 393-400. DOI: 10.1192/bjo2018.54


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
MVT Institute
Rytus

Rytus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), noe avlange, blanke, rødlige eller brune køllebiller. Antennene er forholdsvis lange, de tre ytterste leddene danner en avlang klubbe.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia og på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Stammen Tyrini Reitter, 1882
Understammen Tyrina
Slekten Rytus King, 1866
Rytus corniger (King, 1865)
Rytus emarginatus King, 1866
Rytus gemmifer L.W.Schaufuss, 1886
Rytus horvathi Raffray, 1903
Rytus howittii (King, 1866)
Rytus insignicornis Lea, 1912
Rytus porcellus (L.W.Schaufuss, 1880)
Rytus procurator L.W.Schaufuss, 1886
Rytus setiger Raffray, 1903
Rytus subulatus (King, 1863)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rytus i Global Biodiversity Information Facility 
Rytus – detaljert informasjon på Wikispecies
Central Hotel

Central Hotel på Strømsø i Drammen, ble innviet 19. desember 1877 og var det første hotellet i Drammen. Hotellbygningen ble oppført i nyrenessanse etter tegninger av arkitekten Henrik Nissen fra Kristiania. Bygningen er vurdert å ha svært høy bevaringsverdi i kommunens kulturminnevurdering.


== Historie ==
Hotellet var originalt på 4 etasjer med et grunnareal på 400 kvadratmeter som kunne huse 60 gjester fordelt på 42 rom. Hotellet hadde store selskapslokaler med festsal, bilpark og en bensinstasjon. I 1899 ble hotellet overtatt av tyskeren R. Gehe, og etter 1914 av Brødrene Gulbrandsen som solgte hotellet videre i 1923 til Karen og Olaf Weien fra Hønefoss. Karen Weien var tidligere eier av Glatved Hotel i Hønefoss. Hotellet gjennomgikk i 1938-39 en betydelig modernisering der hotellet fikk sentralvarme, varmt og kaldt vann, telefon og flere baderom. Etter Olaf døde i 1936, fortsatte Karen driften frem til 1950 da datteren Karen og hennes mann Thorolf Østmoen overtar. På denne tiden hadde hotellet 70 senger og var et populært møtehotell. I 1980 ble hotellet solgt til Jon Christensen for 5 millioner kroner, fullstendig renovert og ombygget. 15. mai 1983 gjenåpnet hotellet med 30 dobbeltrom og 73 enkeltrom. I 1990 ble hotellet innlemmet i Choice Hotels, deretter ble det i 1995 solgt til eiendomsselskapet Grønland 2 ANS, som fra før av eide Quality Ambassadeur. 1. januar 2017 ble driften av Ambassadeur Hotel overtatt av Scandic hotels som etter overtagelsen gjennomførte en omfattende renovering der Ambassadeur og Globus Hotel ble slått sammen til det nåværende Scandic Ambassadeur Drammen.


== Centralhaven ==
Hagen ble i 1890-årene anlagt av hotelleier Pedersen og gitt navnet Strømparterren og senere omdøpt til Centralhaven. Med scene og dansegulv var hagen et populært sommersted og kjent underholdning med egen friluftsscene i mange år. Under den annen verdenskrig ble haven ødelagt av tyske okkupanter i en slik grad at det ikke var mulig å bringe den tilbake til sitt opprinnelige utseende igjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Central Hotel i Drammen byleksikon
Hotelles nettsider
Baeoceridium

Baeoceridium er en slekt av biller som lever av og på sopp. De hører til underfamilien dråpebiller (Scaphidiinae) i den artsrike familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små, ovale, svært blanke biller, brune eller svarte. Antenner og bein kan foldes tett inntil kroppen slik at hele billen blir glatt og dråpeformet, og svært vanskelig å få tak på. For ekesmpel er det nesten umulig å plukke opp en slik bille med en pinsett. Hodet er bredt med små fasettøyne. Antennene er temmelig lange og ganske tynne, de to innerste og tre ytterste leddene noe tykkere. Brystskjoldet (pronotum) er glatt, blankt og hvelvet, fint punktert, med jevnt kurvede sidekanter. Dekkvingene er jevnt rundede, glatte, fint punkterte, med en fure (sømstripen) langs innerkanten, men ellers uten lengdestriper. De er tvert avkuttet bak og dekker ikke bakkroppsspissen på levende eksemplarer. På døde eksemplarer i samlinger er ofte bakkroppen skrumpet sammen slik at den er fullstendig dekket av dekkvingene. Bakkroppen er tilspisset bak. Beina er lange og spinkle.


== Levevis ==
Slekten Scaphisoma er knyttet til poresopper (kjuker) som vokser på død ved, trolig har denne slekten et lignende levesett. Dråpebillene er stort sett skogsinsekter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien dråpebiller, Scaphidiinae Latreille, 1807
Stamme Scaphisomatini Casey, 1893
Slekten Baeoceridium Reitter, 1889
Baeoceridium celebense Löbl, 1982
Baeoceridium conuroides Pic, 1920
Baeoceridium depressipes Reitter, 1889
Baeoceridium glabrum Löbl, 1979
Baeoceridium piceonotatum (Pic, 1954)
Baeoceridium senceum Pic, 1922


== Eksterne lenker ==
(en) Baeoceridium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Baeoceridium hos NCBI 
Baeoceridium – detaljert informasjon på Wikispecies
Trogactus

Trogactus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien tannkortvinger (Oxytelinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (ca. 3-4 millimeter), avlange, mørke kortvinger. Kroppen er litt flattrykt, fint punktert. Hodet er litt smalere enn pronotum og har middelsstore, litt utstående fasettøyne, antennene er lange og tynne. Pronotum har buede sider. Dekkvingene er middels lange, jevnbrede, noe bredere enn pronotum. 


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i Sør-Amerika (Peru).


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien tannkortvinger Oxytelinae Fleming, 1821
Gruppe Thinobiini J.Sahlberg, 1876
Slekten Trogactus Sharp, 1887Trogactus championi Sharp, 1887
Trogactus cornucopius (Blackwelder, 1943)
Trogactus elegans Sharp, 1887
Trogactus funebris Sharp, 1887
Trogactus godmani Sharp, 1887
Trogactus mirabilis Bernhauer, 1910
Trogactus ocellatus Makranczy, 2006
Trogactus tristis Bierig, 1938


== Referanser ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trogactus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Trogactus hos ITIS 
Trogactus – detaljert informasjon på Wikispecies