jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Otto Ostrowski

Otto Ostrowski (født 28. januar 1883 i Spremberg, død 16. juni 1963 i Knokke i Belgia) var en tysk politiker.
Etter studier i romanistikk ved universitetet i Berlin arbeidet han i noen år som privatlærer i Luckenwalde, Lyon og Sheffield, ettersom han på grunn av sine politiske oppfatninger ikke kunne få ansettelse innen det prøyssiske skolevesenet.Etter første verdenskrig ble han medlem i SPD og ble borgemester i kommunen Lankwitz, som ble inkorporert i Berlin i 1920. Senere var han borgermester i Finsterwalde i Lausitz. Ostrowski ble i 1926 valgt for en 12-årig periode til borgermester for Berlins Prenzlauer Berg, men ble avskjediget av nazistene i 1933 ettersom hans hustru var jødisk. 
Etter andre verdenskrig ble Ostrowski borgermester for Berlins Wilmersdorf.
Den 5. desember 1946 ble han valgt til overborgermester i Berlin. Ostrowski vendte seg mot sammenslåingen av østsonens sosialdemokrater i SPD med kommunistpartiet KPD, partisammenslåingen som dannet SED. Til tross for dette var han beredt til å samarbeide med SED. Ved sine gode kontakter med den sovjetiske kommandanten kunne han under hungersnøden vinteren 1946/1947 utvirke ekstra vedleveranser fra skogene i den sovjetiske okkupasjonssonen.Da Ostrowski nektet å utestenge SED-representantene fra magistraturet, utvirket hans egen partigruppe en mistillitsavstemning mot ham den 11. april 1947. En majoritet stilte seg bak mistillitserklæringen som således fikk flertall. Den 17. april fratrådte Ostrowski.
Som etterfølger ble  den 24. juni 1947 Ernst Reuter valgt. Han kunne imidlertid ikke tiltre posten ettersom den sovjetiske kommandanten nedla veto. Derfor ble i stedet Louise Schroeder innsatt som overborgermester.
Fra 1948 til 1951 var Ostrowski president for det nygrunnlagte Hauptprüfungsamt i Berlin.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Norbert Podewin: Otto Ostrowski - der gelöschte Oberbürgermeister. Ein Schicksal im Berlin des Kalten Krieges. Edition Luisenstadt, Berlin 2004, ISBN 3-89542-143-X.
Willy Albrecht: Ostrowski, Otto Arkivert 10. november 2018 hos Wayback Machine., från Neue Deutsche Biographie (NDB). Bd. 19, Berlin 1999, s. 629 f.


== Eksterne lenker ==
Literatur von und über Otto Ostrowski i katalogen for Deutsche Nationalbibliothek
Kurzbiografie
Utkilen

Utkilen AS er et norsk selskap som opererer innen skipsfart. Hovedkontoret ligger i Bergen.


== Historie ==
Selskapets historie strekker seg tilbake til 1916 da Anders Utkilen fra Austrheim startet med godstransport sjøveien med båten «Alstein». Hans sønner fikk hyre på båten og overtok etter hvert driften. I 1945 ble administrasjonen flyttet til Bergen, da under navnet Brødrene Utkilen. I 1962 endret selskapet navn til Anders Utkilens Rederi etter at det kun var Anders Utkilen igjen i selskapet av de tre brødrene som hadde overtatt farens virksomhet. I 1970 startet satsingen på tankskip, og i 2007 endret selskapet navn til Utkilen AS.I 2007 var Utkilens skip MT «Doris» involvert i en kollisjon med fiskeskøyten «Skarbak» utenfor Bud i Møre og Romsdal. Fiskeskøyten ble totalt smadret, og til tross for omfattende søk ble føreren aldri funnet. Rederiet ble etterforsket for hendelsen, men saken ble henlagt.


== Skip i Utkilens flåte ==
Listen er ikke fullstendig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Louise Schroeder

Louise Schroeder (født 2. april 1887 i Hamburg-Altona, død 4. juni 1957 i Vest-Berlin) var en tysk politiker (SPD). Hun var medlem av nasjonalforsamlingen i Weimar og deretter av Riksdagen helt til nasjonalsosialistenes overtakelse. Schroeder var borgermester i Berlin i 1946–1947 og fungerende overborgermester samme sted 1947–1948. Hun var borgermester i Vest-Berlin fra 1949 til 1951. Hun var de første kvinnelige æresborger av Berlin.


== Liv og virke ==
Louise Schroeder ble født i en arbeiderfamilie i Altona i Hamburg og var yngst av fire søsken. Hun arbeidet som sekretær og gikk i 1910 med i SPD, der hun engasjerte seg i sosialpolitikk og for likestilling. Hun var en av de yngste deltagerne ved nasjonalforsamlingen i Weimar som vedtok den nye forfatningen, og var deretter riksdagsmedlem frem til nazistenes maktovertakelse i 1933. Hun virket også ved Deutsche Hochschule für Politik i Berlin. 
Nazistene gav henne yrkesforbud, og hun flyttet til hjembyen Hamburg, hvor hun gjentatte ganger ble kalt inn til forhør. Et forsøk på å tjene til livets opphold ved å drive et bakeri fungerte ikke; hun nektet å gjøre hitlerhilsen og ble utsatt for boikott. Venner ordnet med at hun fikk kontorarbeide i Berlin. Hun fant også arbeide i et bygningsfirma, som hun arbeidet for i Danmark, og hvor hun befant seg da andre verdenskrig ble avsluttet.Etter slutten av annen verdenskrig kom Schroeder tilbake til Berlin og var medlem av Berlins parlament og fra 1949 medlem av Tysklands forbundsdag og også i Europarådet. 
I 1947 ble hun midlertidig overborgermester i Berlin. Louise Schroeder fungerte på vegne av Ernst Reuter, ettersom valget av Reuter til overborgermester ikke ble anerkjent av Sovjetunionen. På grunn av Schroeders sykdom fungerte Ferdinand Friedensburg for Schroeder i tre og en halv måned. 30. november 1948 innsatte Sovjetunionen en egen overborgermester for Øst-Berlin. Dermed ble byen i realiteten delt. Berlins deling gjorde at Schroeders politiske karrière fortsatte i Vestberlin der hun ble borgermester. Hun gikk av som borgermester i Vest-Berlin i 1951, i samband med at Vestberlins senat ble dannet med Reuter som regjerende borgermester. 
Louise Schroeder ble den første kvinne som ble tildelt tittelen æresborger i Berlin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Louise Schroeder – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Louise Schroeder på Discogs 
(en) Louise Schroeder hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Steinhaugen

Steinhaugen er en gård i Vefsn som ligger cirka 27 km nord for Mosjøen i Drevjadalen. Mot nordøst grenser gården mot elva Drevjo, med Brattlia på den andre siden. Mot sør grenser gården mot Kommerneset, og i nord mot Blåfjelldalen.


== Referanser ==
Aegus (Aegotypus) acanthinus

Aegus (Aegotypus) acanthinus er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En ganske liten (ca. 15 millimeter), avlang og litt flat, matt brunsvart hjortebille. Hannene har sterkt forstørret hode og kjever (mandibler), disse er nokså rette bortsett fra en krok i spissen, omtrent så lange som hodet, med en tann ved roten. Pannens forkant er U-formet innbuktet med to tenner. Hodet er nokså grovt punktert, særlig grovt og tett på sidene. Pronotum er trapesformet, mye bredere foran enn bak, forkanten bredt innbuktet, sidene med to butte tenner. Sidekanten har korte, brunlige hår. Dekkvingene er noe hvelvede, blanke, med skarpe punktstriper, kledt med korte, oppstående, gulbrune hår langs roten, sømmen og ytterkanten. Beina er brunlige.


== Levevis ==
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved i skog.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Sumatra og Borneo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
Underslekten Aegotypus Parry, 1874 - noen ganger plassert som en egen slekt
Aegus (Aegotypus) acanthinus (Didier, 1928)


== Eksterne lenker ==
Oversikt over artene
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Pyrostegia

Pyrostegia er ei slekt i trompettrefamilien.
Artene er lianer med sammensatte blad som består av to småblad og en slyngtråd. Begerrøret er klokkeformet, og kronrøret er smalt. Griffelen og fire fertile pollenbærere stikker ut av kronrøret. Frukten er en linjeformet kapsel som åpner seg på langs og slipper ut vingete frø. 
Hos tre av artene er blomstene er tilpasset pollinering av kolibrier. De har rødoransje, rørformete kronrør. Den fjerde har sterk duft og et hvitt, trompetformet kronrør. Den pollineres sannsynligvis av møll.
Alle de fire artene vokser i Sør-Amerika. Pyrostegia venusta er en populær hageplante i tropiske og subtropiske strøk.


== Litteratur ==
A. Pool (2008). «A review of the genus Pyrostegia (Bignoniaceae)». Annals of the Missouri Botanical Garden. 95 (3): 495–510. ISSN 2162-4372. doi:10.3417/2003090. 


== Eksterne lenker ==
(en) Pyrostegia i Encyclopedia of Life 
(en) Pyrostegia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pyrostegia hos ITIS 
(en) Pyrostegia hos NCBI 
(en) Pyrostegia hos The International Plant Names Index 
(en) Pyrostegia hos Tropicos 
(en) Kategori:Pyrostegia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pyrostegia – detaljert informasjon på Wikispecies
Julius Lippert

Julius Lippert er navnet til flere personer:

Julius Lippert (historiker) (1839–1909), sudetentysk lærer, historiker og politiker
Julius Lippert (orientalist) (1866–1911), tysk bibliotekar og orientalist
Julius Lippert (borgermester)  (1895–1956), tysk journalist og politiker (DNVP, NSDAP)
Blåfjelldalen

Blåfjellddalen er ei bygd i Vefsn, ca 25 km nord for Mosjøen. Bygda grenser i øst mot Blåfjellet (Vefsn), i vest og sør mot Steinhaugen, og i nord mot Smalburemma.


== Historie ==
Den eldre bebyggelsen i Blåfjelldalen ble fjernet til fordel for militær aktivitet, da Drevjemoen militærleir ble etablert i 1912. Gården lå opprinnelig vest for dagens militærleir. Videreføringen av hovedbruket (br.nr.175) ble etablert i Dalmoen (br.nr.3) noen km lengre nord. Det er også utgått to andre parseller fra hovedbruket, nemlig Østerparten og Dalheim.


== Referanser ==
Arthur Werner

Arthur Werner (født 15. april 1877 i Berlin, død 27. juli 1967 i Vest-Berlin) var Berlins første overborgermester etter andre verdenskrig.


== Biografi ==
Etter å ha tatt abitur innledet Werner juridiske studier ved Humboldt-Universität zu Berlin, men gikk senere over til å studere ved den tekniske høyskole i Charlottenburg (senere Technische Universität Berlin). I 1907 ble han Diplom-Ingenieur og han startet en privat teknikerskole. I 1912 ble han promovert til doktor-ingeniør ved den tekniske høyskolen i Danzig. 
Etter militærtjeneste i første verdenskrig, da han ble alvorlig såret i 1916, fortsatte han å drive sin skole. Fra januar 1932 til november 1932, altså i noen få måneder og før den nazistiske maktovertakelse i 1933, hadde han vært medlem av  Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei (NSDAP).I 1942 ble han tvunget til å avslutte sin lærergjerning, ettersom han ved sin skole også hadde utdannet jødiske teknikere.
Under det meste av andre verdenskrig hadde NSDAP-politikeren Ludwig Steeg vært borgermestre i Berlin, men han fikk ikke fortsette etter at sovjetrusserne var rykket inn i byen. De tok ham til fange. Den 17. mai 1945 ble den partiløse Arthur Werner utpekt til overborgermester for Berlin av den sovjetiske kommandanten Nikolai Berzarin, en beslutning som senere ble bekreftet av det allierte kommandanturet da dette var kommet på plass. Etter de første frie valgene i Berlin den 20. oktober 1946 fratrådte Werner og overlot vervet til SPD-politikeren Otto Ostrowski.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Helge Dvorak: Biographisches Lexikon der Deutschen Burschenschaft, Band I Politiker, Teil 6: T–Z, Heidelberg 2005, S. 269–270.
Lutz Heuer: Der erste Berliner Magistrat nach dem II. Weltkrieg. Oberbürgermeister Dr. Arthur Werner und sein Team Mai 1945 bis Dezember 1946. Reihe Berlin und seine Geschichte beim Verein Helle Panke
Lutz Heuer, Arthur Werner (1877–1967). Berlins Oberbürgermeister in der Stunde Null. Trafo, Berlin 2011.
Menjoubart

Menjoubart er en smal variant av snurrbarten som ble popularisert av den amerikanske skuespilleren Adolphe Menjou. Barten er knyttet til 1920-årenes herremote.
Menjou var en fremtredende skikkelse under mccarthyismens arbeid med å fjerne all kommunistisk innflytelse på Hollywood.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adolphe Menjou – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Foto: Adolphe Menjou med Mary Astor og Joan Blondell
Nilsskogen

Nilsskogen er en gård i Vefsn ca. 22 km nord for Mosjøen, like sørvest for Drevjemoen militærleir. Gården grenser mot Forsmoen i sørvest ved Molddalsbekken. I vest går grensen langs elva Drevjo, og i nord grenser gården mot Kommerneset og Blåfjellet. Her utgjør elva Komra grensen. I nordøst/øst grenser gården mot Kommermoeni et område som strekker seg i en kile til det høyeste punktet på Hellfjellet (Kommerfjellet).


== Referanser ==
Peter Petersen

Peter Petersen er navnet til flere personer:

Peter Petersen (1767–1850), norsk bergmester og stortingsrepresentant
Peter Petersen (1794–1858), norsk maler
Peter Petersen (1810–1892), dansk medaljør og billedhugger
Peter Petersen (1821–1896), norsk forretningsmann og industrileder
Peter Petersen (fotograf) (1835–1894), dansk-norsk fotograf
Peter Petersen (pedagog) (1884–1952), tysk filosof og pedagog
Ratchaprasong

Ratchaprasong (også Rajaprasong, Rajprasong eller Ratprasong, thai: ราชประสงค์, uttale: râːt.t͡ɕʰā.prā.sǒŋ) er et veikryss og et handleområde i Pathum Wan-distriktet i Bangkok, ved siden av Siam-distriktet. Området ligger ved Bangkok skytrains Chit Lom stasjon og i krysset mellom veiene Phloen Chit, Rama I og Ratchadamri. Området huser mange kjøpesentre og hoteller.


== Hendelser ==
I 2010 var Ratchaprasong-krysset et av hovedområdene for opprøret i Thailand i 2010. Fra 3. april til mai okkuperte rødskjortene et stort område rundt Ratchaprasong-krysset i forsøk på å få oppløst parlamentet og skrevet ut nyvalg. Thailands hær fullførte den 19. mai 2010 en aksjon mot rødskjortene.I 2014 var det demonstrasjoner mot Yingluck Shinawatras regjering her.I august 2015 eksploderte en bombe ved veikrysset.


== Referanser ==
Jack Ü

Jack Ü er en amerikansk elektronisk musikk-duo etablert i 2013, som består av DJ-ene Diplo og Skrillex. Duoen lanserte sin første offisielle singel, «Take Ü There» med vokal fra Kiesza 17. september 2014. De utga sitt debutalbum, Skrillex og Diplo Present Jack Ü, 27. februar 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jack Ü på Discogs 
(en) Jack Ü på MusicBrainz 
(en) Jack Ü på SoundCloud 
(en) Jack Ü på Spotify 
(en) Jack Ü på Songkick 
(en) Jack Ü på AllMusic
Genesis Motors

Genesis Motors er den luksuriøse kjøretøyavdelingen til den sørkoreanske bilprodusenten Hyundai. Opprinnelig oppfattet sammen med planen for Hyundai's nye luksus sedan Hyundai Genesis i 2004, var Genesis-merket offisielt annonsert som en frittstående marque den 4. november 2015.


== Modeller ==
Genesis G90
Genesis G80
Genesis G70


== Referanser ==
Volvo S90/V90

Denne artikkelen omhandler bilmodellene fra 2016. For de forrige generasjonene, se Volvo 900.Volvo S90 og V90 (2016–) er store familiebiler fra svenske Volvo Personvagnar. S90 er sedan og V90 er stasjonsvogn, og de overtok for henholdsvis Volvo S80 og Volvo V70.
De har bensin- og dieselmotorer, så vel som plug-in (ladbar) hybrid med omkring 400 hestekrefter.  Motorene er 2-liter og firesylindret med turbo, bygget i Skövde. Bilene settes sammen på den nye Volvo Engine Architecture (VEA, lansert 2013) i Torslanda på Volvos nye Scalable Product Architecture (SPA, lansert 2014).  Alle monteres med 8-trinns automatgir AW TG-81SC levert av japanske Aisin Warner (AW), noen kan fås med 6-trinns manuelt gir M66F fra tyske Getrag.


== Motordetaljer ==


== Referanser ==
Genesis G90

Genesis G90 er en full-size firedørs luksus-sedan (etterfølgeren til Hyundai Equus) produsert av Hyundais Genesis merkevare.
Lygnern

Lygnern er en innsjø i Hallands og Västra Götalands län øst for Kungsbacka i Sverige. Sjøen ligger 15 meter over havet, og dekker 31,5 kvadratkilometer. Den er langstrakt i retning sørvest-nordøst. I den sørvestre enden er innsjøen demmet opp av endemorenen Fjärås bräcka. Utløpet er derfor på nordvestre langside, gjennom Rolfsån til Kungsbackafjorden i vest. 
Sjøens økologiske status er jevnt over god.


== Referanser ==
Kjettingdrevet båt

Kjettingdrevet båt er bedre kjent under den tyske betegnelsen Kettenschleppschiff eller den engelske betegnelsen Chain boat eller chain tug om en båt med kjettingsdrift. Dette fartøyet trakk seg selv og sine prammer i slep langs elven eller kanalen ved å dra opp stålkjettingen fra bunnen med en maskindrevet vinsj og så slippe den nedover.  Denne unike fremdriftsmetoden eksisterte på den siste halvdelen av 1800-tallet og inn i det tjuende århundret på mange europeiske elver og kanaler, for det meste i Frankrike og Tyskland. Fordelen var at man kunne opprettholde trafikken ved å erstatte trekkdyrene med kjettingene med minimal endring på sårbare vannkanter, som måtte forsterkes ved bruk av skovlhjul- og propelldrift som forårsaket vannturbulens. En andre fordel var at dampfartøyet ikke kunne forsere sterk strøm i elven, men ved hjelp av kjettingen på elvebunnen kunne man dra seg motstrøms.
Forskjellige elvefraktselskaper var operatører av båttyper med denne fremdriftsmetoden, på elver som Elben, Rhinen, Neckar, Main, Saale, Havel, Spree og Saône, samt andre elver i Belgia og Nederland. De kjettingdrevne båtene ble også brukt i USA og Russland. På begynnelsen på 1900-tallet ble de erstattet med dampfartøyer med større motorytelse på elver og kanaler. I Tyskland har man forskjellige betegnelser, Kettenschleppschiff, Kettenschlepper, Kettendampfer eller Kettenschiff og i Frankrike brukes toueur.


== Referanser ==


== Litteratur ==


=== Online bøker ===
Kettenschifffahrt definition in Schifffahrts-Lexikon, by J. Friedrichson, p. 149. Retrieved 1 Mar 2014.
Preble George Henry: A Chronological History of the Origin and Development of Steam Navigation, 1883, page 268, ISBN 978-1-113-19107-6
Tauerei. In: Meyers Konversations-Lexikon. Band 15, 1888, S. 15.543.
Prospect für die Ketten-Schleppschifffahrt auf der Ober-Elbe von Magdeburg bis Schandau. Blochmann, Dresden 1869. (Digitalisat)


=== Bøker ===
Ewald Bellingrath: Ein Leben für die Schifffahrt. In: Sigbert Zesewitz, Helmut Düntzsch, Theodor Grötschel: Schriften des Vereins zur Förderung des Lauenburger Elbschiffahrtsmuseums e. V. Band 4, Lauenburg 2003.
Sigbert Zesewitz, Helmut Düntzsch, Theodor Grötschel: Kettenschiffahrt. VEB Verlag Technik, Berlin 1987, ISBN 3-341-00282-0.


== Eksterne lenker ==
Dictionnaire des bateaux fluviaux dans le projet Babel : le toueur (fransk)
Le tunnel de Mauvage (fransk)
Oliver Skipp

Oliver William Skipp (født 16. september 2000) er en engelsk fotballspiller som spiller for Tottenham Hotspur FC.
Han fikk sin første start for Tottenham 15.desember 2018, mot Burnley.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Oliver Skipp – LÉquipe 
(en) Oliver Skipp – Transfermarkt 
(en) Oliver Skipp – WorldFootball.net 
(en) Oliver Skipp – Soccerbase.com 
(en) Oliver Skipp – FootballDatabase.eu 
(en) Oliver Skipp – Soccerway 
(en) Oliver Skipp – FBref
Oseaniamesterskapet i sprinttriatlon 2018

Oseaniamesterskapet i sprinttriatlon 2018 ble arrangert 17. februar 2018 i Devonport i Australia. 
Løypa bestod av 750 meter svømming, 20 km sykling og 5 km løping.


== Resultater menn ==


=== Senior ===

Maximilian Schwetz fra Tyskland kom på tredjeplass i løpet, men deltok ikke i oseaniamesterskapet. 


=== U23 ===


== Resultater kvinner ==


=== Senior ===


=== U23 ===


== Kilder ==
Resultater
Menn senior - menn U23 - kvinner senior - kvinner U23


== Eksterne lenker ==
International Triathlon Union
Charles Frédéric Girard

Charles Frédéric Girard (født 8. mars 1822 i Mulhouse, død 29. januar 1895 i Neuilly-sur-Seine) var en fransk biolog som spesialiserte seg i iktyologi og herpetologi.
Girard ble født i Mulhouse, Frankrike og studerte ved universitetet i Neuchâtel i Sveits som student av Louis Agassiz. I 1847 fulgte han Agassiz som assistent til Harvard. Tre år seinere, kalt Spencer Fullerton Baird ham til Smithsonian for å arbeide med den voksende samlingen av nordamerikanske krypdyr, amfibier og fisker. Han arbeidet ved museet de neste ti årene og publiserte tallrike  avhandlinger, mange i samarbeid med Baird.I 1854 ble Girard statsborger av USA. Foruten arbeidet ved Smithsonian, fikk han en doktorgrad i medisin ved Georgetown University i Washington, D.C. i 1856. I 1859 vendte han tilbake til Frankrike og ble to år seinere tildelt Cuvierprisen av Institut de France for sine verk om nordamerikanske krypdyr og fisker.Da den amerikanske borgerkrigen brøt ut, sluttet Girard seg til de konfødererte statene som en mellommann for å skaffe kirurgisk og medisinske forsyninger. Etter krigen, ble han værende i Frankrike og begynte på en medisinsk karriere. Under den fransk-tyske krig tjenestegjorde som militærlege og publiserte en viktig avhandling om tyfoidfeber etter beleiringen av Paris. Girard praktiserte som lege inntil ca. 1888. I de påfølgende tre årene, utga han avhandlinger om naturhistorie.Han pensjonerte seg i 1891 og tilbrakte resten av livet i Neuilly-sur-Seine, hvor han døde i 1895.


== Eponymi ==
Girard er blitt hedret ved å bli oppkalt av følgende arter:
Girardinus Poey, 1854
Girardinichthys Bleeker, 1860
Cambarus girardianus Faxon, 1884
Masticophis taeniatus girardi (Stejneger & Barbour, 1917)
Microcyphus girardi Desor
Synapta girardi Pourtalès
Vortex girardi O. Schmidt, 1857


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charles Frédéric Girard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Charles Frédéric Girard hos Internet Archive
Norgesmesterskapet på ski 1956

Norgesmesterskapet på ski 1956 var norgesmesterskapet i de nordiske grenene skihopping, langrenn og kombinert.
Mesterskapet ble arrangert i Drammen og på Raufoss.


== Langrenn ==


=== 10 km kvinner ===

Dato: 12. februarSted: Raufoss


=== 15 km menn ===

Dato: 18. februarSted: Drammen


=== 30 km menn ===

Dato: 16. februarSted: Drammen


=== 50 km menn ===

Dato: 12. februarSted: Raufoss


=== 3 x 10 km stafett ===

Dato: 11. februarSted: Raufoss


== Spesielt hopprenn ==

Dato: 23. februarSted: Drammen


== Kombinert ==

Dato: 17.-18. februarSted: Drammen


== Kilder ==
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsrevy 1956, s. 142-146. Norsk Faglitteratur.
Frederik Stangs gate (Skien)

Frederik Stangs gate (7–13, 2–12) er en 160 meter lang gate i sentrum av Skien. Gaten er oppkalt etter Norges første statsminister, Frederik Stang.


== Referanser ==
Lundegata (Skien)

Lundegata (1–55, 2–28) er en 840 meter lang gate i Skien. Den starter ved Schwachs gate og går nordover til Otto Barnholdts gate. Lundegata har fått navn fra bydelen Lunde.


== Referanser ==
Schwachs gate (Skien)

Schwachs gate (5, 2–10) er en 70 meter lang gate i Skien. Gaten er oppkalt etter sorenskriver og dikter Conrad Nicolai Schwach.


== Referanser ==
Norgesmesterskapet på ski 1957

Norgesmesterskapet på ski 1957 var norgesmesterskapet i de nordiske grenene skihopping, langrenn og kombinert.
Hovedmesterskapet ble arrangert i Mo i Rana 14.-17. mars. NM på 50 km langrenn, stafett og damelangrenn ble arrangert på Rena 16.-17. februar.


== Langrenn ==


=== 10 km kvinner ===

Dato: 17. februarSted: Rena


=== 15 km menn ===

Dato: 16. marsSted: Mo i Rana


=== 30 km menn ===

Dato: 14. marsSted: Mo i Rana


=== 50 km menn ===

Dato: 17. februarSted: Rena


=== 3 x 10 km stafett ===

Dato: 16. februarSted: Rena


== Spesielt hopprenn ==

Dato: 17. marsSted: Mo i Rana


== Kombinert ==

Dato: 15.-16. marsSted: Mo i Rana


== Kilder ==
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsrevy 1957, s. 97-99. Norsk Faglitteratur.