jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thorleif Dahl (1907–1997)

Thorleif Dahl (født 29. oktober 1907 i Skien, død 9. februar 1997) var en norsk jurist og NS-mann.
Dahl var cand.jur. fra Universitetet i Oslo fra 1926. Fra 1934 til 1940 arbeidet han som overrettssakfører i Skien.Han gikk inn i Nasjonal Samling (NS) i 1938 og ble NS-lagfører i Skien i 1940. Høsten samme år var han aktuell som NS-statsråd i en Quisling-ledet regjering, men han endte opp som «innenriksråd» (omtrent tilsvarende departementsråd) og Albert Viljam Hagelins stedfortreder da denne ble leder for det nyopprettede Inneriksdepartementet som en av Josef Terbovens kommissariske statsråder. Dahl ble i denne stillingen frem til frigjøringen i 1945. Han arbeidet sammen med Ole Vries Hassel blant annet med Kommunalforordningen – NS' omorganisering av norske kommuner etter førerprinsippet. Som en del av arbeidet i Inneriksdepartementet var han også leder for NS' personalkontor, der han hadde som oppgave å følge opp tjeneste- og embetsmenn som gjorde seg skyldig i «NS-fiendtlig opptreden» og få dem skiftet ut med NS-tilhengere.Dahl ble stilt for retten for landssvik i forbindelse med landssvikoppgjøret etter krigen og ble dømt til tvangsarbeid i fem år, inndraging av formue og rettighetstap i ti år. Lagmannsretten fant det formildende at han hadde ivaretatt landets økonomiske interesser i de årene han satt i ledelsen i Inneriksdepartementet.


== Referanser ==
Kielergata

Kielergata er en norsk tv-krimserie fra 2018, sendt på TV 2 og TV 2 Sumo. Seriens hovedperson er Jonas, spilt av Thorbjørn Harr. Jonas har forlatt sin kriminelle fortid og startet et nytt liv med ny identitet. Når en venn av han finner ut hvem han egentlig er, ender det opp med at Jonas dreper han. Serien utspiller seg i den fiktive småbyen Slusvik. Serien er hovedsakelig filmet i Fetsund, Ørje og Aurskog.Serien ble nominert til fire priser foran Gullruten 2019: beste dramaserie, beste skuespiller (Thorbjørn Harr), beste klipp, TV-drama (Erlend Mjømen Knudsen) og beste lyddesign (Megaphon: Erling Rein og Petter Clausen).


== Rollebesetning ==
Egentlig skulle Kristoffer Joner spilt hovedrollen som Jonas. Joner måtte imidlertid trekke seg fra rollen på grunn av en skade, og Thorbjørn Harr overtok hovedrollen.


=== Roller i utvalg ===
Thorbjørn Harr – Jonas Schulman
Andrea Bræin Hovig – Elin Müller Schulman
Ylva Fuglerud – Sofie
Sigurd Myhre – William
Janne Heltberg – Barbara
Kyrre Hellum - Geir Gregersen
Benjamin Helstad – Adam Solvang
Silje Storstein – Vigdis Walter
Johan Rheborg – Øystein
Jenny Strøm Bjørntvedt – Elisabeth
Henrik Dieter Stenholt – Niklas
Kyrre Haugen Sydness – Ronald Lund
Nicolai Cleve Broch – Marius
Marte Magnusdotter Solem – Lydia Bjerch-Andresen
Anneke von der Lippe – Henriette Maier
Bjørn Myrene – Kjell-Vidar Ormåsen
Cecilie A. Mosli – Beate Ormåsen
Lene Marie Hegge – Wanda
Nader Khademi – Kai Kolstad
Iselin Shumba Skjævesland – Amalie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kielergata på Internet Movie Database
Haugetunnelen

Haugetunnelen er en tunnel på fylkesvei 48/ fylkesvei 49 like nord for Gjermundshamn i Kvinnherad kommune i Vestland. Tunnelen er 56 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Harald Holst Halvorsen

Harald Ludvik Holst Halvorsen (født 6. juli 1889 i Kragerø, død 14. september 1960) var en norsk kunsthandler og -samler, innehaver av galleriet Holst Halvorsen kunsthandel.
Holst Halvorsen tok artium i Kristiania i 1908, og gikk deretter på Krigsskolen og tok en merkantil utdannelse. Han var først disponent i F. W. Holtermanns Kunst- og Antikvitetshandel, og deretter sjef for selskapet Norsk Møbelkunst. Fra 1925 til sin død drev han kunst- og antikvitetshandel i Universitetsgata i Oslo.Han hadde spesiell interesse for Edvard Munchs kunst, og spilte en sentral rolle i å redde mange av Munchs verker fra nazistene i årene før andre verdenskrig. Han stod selv kunstneren nær, og arrangerte en større Munch-utstilling straks før krigen. Etter krigen kjøpte han en eiendom i Åsgårdstrand, der han drev sitt eget Munch-museum.


== Referanser ==
Formaning

Formaning (gresk og teologisk parenese) er såkalt "Sterk oppfordring", som går ut på å veilede og refse rundt moralspørsmål og vise vei for han/hun/de formaningen er rettet mot. 
Formaning er avledet av det nedertyske vormanen; eg. be inntrengende, og har betydningen en belæring. Ordet anvendes særlig om litterære tekstavsnitt med formanende innhold. I bibelsk tekster uttrykker formaningene den kristnes etikk, og gjenkjennes i stor grad blant Paulus sine 13 brev i Det nye testamente. Brevsjangeren som Paulus bruker består av fire deler, en inngangs-hilsen - et takkeavsnitt - formaninger - og en avslutning.
Formaning forkommer også i verdslig litteratur, hos f.eks de sene epikureerne og i stoisismen. Brevene i Det nye testamente henter sine avsnitt fra samme litterære tradisjon som disse. Formaninger er normalt almengyldige og kan virke banale, men har tydeligvis, som det sees av utbredelsen, hatt en viktig funksjon, som oppmuntring og påminnelse til at leve det rette liv. 


== Karakterisering ==
Parænesen karakteriseres ofte ved tre forhold:

Ikke situasjonsbestemt: Det vil si en formaning til en adferd, som man derfor altid bør praktisere."Vær alltid glade." – 1 Thess 5,16Konvensjonell moral: Det vil si en moral som allerede er kjent og akseptert."Kjødets gjerninger er velkendte: Utukt, urenhet, utsvevelser..." – Gal 5,19Kompositorisk tilfeldig: Den formanende teksten synes ikke logisk oppbygd, men bare en rekke henvisninger til et moralsk univers."Kjærligheten skal være oppriktig. Avsky det onde, hold dere til det gode." – Rom 12,9


== Dyds- og lastekataloger ==
Særlige typer af formaninger er de såkalte dyds- og lastekatalogene, hvor der oppramses en rekke dyder eller laster, som leseren så enten skal bestrebe seg på eller avholde seg fra. I det nye testamente findes de mange steder, som Gal 5,19-23:

Kjødets gjerninger er velkjente: utukt, urenhet, utsvevelse, avgudsdyrkelse, trolldom, fiendskaper, kiv, misunnelse, hissighet, selviskhet, splid, klikker, nid, drukkenskap, svir og mere av samme slag. Jeg sier dere på forhånd, som jeg før har sagt, at de, som gir seg av med den slags, ikke skal arve Guds rike.
Men Åndens frukt er kjærlighet, glede, fred, tålmodighet, vennlighet, godhet, trofasthet, mildhet og selvbeherskelse.


== Hustavler ==
En anden typer er hustavlene, hvor der gis formaninger til henholdsvis husfaren, hustruen, barna og slavere, som f.eks. i Paulus' brev til kolosserne 3,18-22: 

Hustruer, dere skal underordne dere deres menn, som det sømmer seg i Herren. Menn, elsk deres hustruer, og vær ikke hårde mot dem.Barn, adlyd deres foreldre i alt, for slik skal det være i Herren. Fedre, dere må ikke tirre deres børn, så de mister motet.Slaver, adlyd deres jordiske herrer i alt, ikke som øyentjenere, som vil stå seg godt med mennesker, men av et oppriktig hjerte i frygt for Herren. 


== Referanser ==
Knudsjuvtunnelen

Knudsjuvtunnelen er en tunnel på gamle Europavei 134 (Åkrafjordveien) i Etne kommune i Vestland. Tunnelen er 29 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Norgesmesterskapet på ski 1968

Norgesmesterskapet på ski 1968 var norgesmesterskapet i de nordiske grenene skihopping, langrenn og kombinert.
Hovedmesterskapet ble arrangert i Bærum 18.-21. januar.


== Langrenn ==


=== Kvinner ===


==== 5 km ====

Dato: 20. januarSted: Eiksmarka, Bærum


==== 10 km ====

Dato: 18. januarSted: Eiksmarka, Bærum


==== 3 x 5 km stafett ====

Dato: 21. januarStart og mål: Nadderud stadion


=== Menn ===


==== 15 km ====

Dato: 20. januarSted: Eiksmarka, Bærum


==== 30 km ====

Dato: 18. januarSted: Eiksmarka, Bærum


==== 50 km ====

Dato: 14. januarSted: Hønefoss


==== 3 x 10 km stafett ====

Dato: 21. januarStart og mål: Nadderud stadion


== Skihopping ==


=== Normalbakke ===

Dato: 24. marsSted: Ørskog


=== Stor bakke ===

Dato: 31. marsSted: Skuibakken, Bærum


== Kombinert ==

Dato: 23.-24. marsSted: Ørskog


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1969, s. 508.
Vincent av Beauvais

Vincent av Beauvais, latin Vincentius Bellovacensis (født ca. 1190 i Boran-sur-Oise, død 1264 i Beauvais) var en fransk dominikaner som skrev Speculum Maius, middelalderens fremste oppslagsverk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Willem J. Aerts, Edmé R. Smits, Johan B. Voorbij (Hrsg.): Vincent of Beauvais and Alexander the Great. Studies on the ‘Speculum Maius’ and its translations into Medieval vernaculars. Egbert Forsten, Groningen 1986, ISBN 90-6980-009-8 (Mediaevalia Groningana 7).
Astrik L. Gabriel: Vinzenz von Beauvais. Ein mittelalterlicher Erzieher. Knecht, Frankfurt am Main 1967.
Ludwig Lieser: Vinzenz von Beauvais als Kompilator und Philosoph. Eine Untersuchung seiner Seelenlehre im Speculum maius. F. Meiner, Leipzig 1928 (Forschungen zur Geschichte der Philosophie und der Pädagogik. Bd. 3, H. 1, Mal:ZDB).
Michel Tarayre: La Vierge et le miracle. Le Speculum historiale de Vincent de Beauvais. Champion u. a., Paris 1999, ISBN 2-7453-0075-X (Essais sur le Moyen Age 22).
Rudolf Kilian Weigand: Vinzenz von Beauvais. Scholastische Universalchronistik als Quelle volkssprachiger Geschichtsschreibung. Olms, Hildesheim u. a. 1991, ISBN 3-487-09455-X (Germanistische Texte und Studien 36).
S. Lusignan, M. Paulmier-Foucart (Hrsg.) Lector et compilator. Vincent de Beauvais, frère et precheur. An intellectuel et son milieu au XIIIe siècle, Paris, Nancy, Montreal 1997
Alois Vogel: Literär-historische Notizen über den mittelalterlichen Gelehrten Vincenz von Beauvais. Freiburg i. B. 1843. (Digitalisat.)
Pyrocalymma

Pyrocalymma er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, rødlige trebukker. Artene ligner sterkt på kardinalbiller (Pyrochroidae) og etterligner trolig disse. Antennene er svarte, kraftige og sagtakkede, omtrent to tredjedeler så lange som kroppen. Pronotum er forholdsvis lite, mer eller mindre klokkeformet, dekkvingene nokså jevnbrede eller litt utvidet bakover, med opphøyde lengderibber. Beina er svarte, middels lange og tynne.


== Levevis ==
De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Nepal og det nordlige India i vest til Vietnam i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Slekten Pyrocalymma Thomson, 1864
Pyrocalymma dallieri Pic, 1927
Pyrocalymma pyrochroides Thomson, 1864
Pyrocalymma thailandensis Hayashi & Villiers, 1994


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Lepturini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Pyrocalymma i Encyclopedia of Life 
(en) Pyrocalymma i Global Biodiversity Information Facility 
Pyrocalymma – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Pyrocalymma – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Worldwide Cerambycoidea Photo Gallery - Lepturinae [2] Stort bildegalleri.
Bildegalleri Arkivert 16. november 2018 hos Wayback Machine.
Asilaris

Asilaris er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, gule eller oransje og svarte trebukker. Denne slekten har en svært slank kroppsbygning. Antennene er noe kortere enn kroppen, den ytre delen er ofte utvidet og sagtakket til svakt kamformet. Hodet er nokså mye snuteformet forlenget mellom fasettøynene. Pronotum er klokkeformet sett ovenfra. Dekkvingene er smale, kraftig avsmalnende fra roten til midten. Beina er temmelig lange og tynne, føttene på bakbeina særlig forlengede.


== Levevis ==
De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia: Thailand, Laos, Vietnam, Vest-Malaysia, Sumatra, Borneo og Filippinene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Slekten Asilaris Pascoe, 1866
Asilaris auricapillus Holzschuh, 1991
Asilaris bicolor Vives, 2005
Asilaris hayashii Vives, 2001
Asilaris jakli Holzschuh, 2006
Asilaris mixtus Holzschuh, 2008
Asilaris peregrinus Holzschuh, 1999
Asilaris praelatus Holzschuh, 1999
Asilaris quadrifasciatus (Schwarzer, 1931)
Asilaris semiconicollis Hayashi & Villiers, 1989
Asilaris semidentaticornis (Pic, 1937)
Asilaris zonatus Pascoe, 1866


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Lepturini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Asilaris i Encyclopedia of Life 
(en) Asilaris i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Asilaris hos NCBI 
(en) Kategori:Asilaris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Asilaris – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Asilaris – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Worldwide Cerambycoidea Photo Gallery - Lepturinae [2] Stort bildegalleri.
Bildegalleri, Palearktiske arter Arkivert 16. november 2018 hos Wayback Machine.
Ephies

Ephies er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, røde og svarte trebukker. Artene kan minne om kardinalbiller (Pyrochroidae) og etterligner trolig disse. Antennene er svarte, noe kortere enn kroppen, gjerne utvidete og sagtakkede. Hodet er noe snuteformet forlenget. Pronotum er trapesformet sett ovenfra. Dekkvingene er jevnbrede eller litt avsmalnende bakover, kan ha opphøyde lengderibber. Beina er svarte, middels lange og tynne.


== Levevis ==
De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia, fra India i vest til Japan og Java i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Slekten Ephies Pascoe, 1866
Ephies abangae Vives, 2003
Ephies alius Shimomura, 1988
Ephies apicalis Kano, 1933
Ephies coccineus Gahan, 1906
Ephies cruentus Pascoe, 1866
Ephies dilaticornis Pascoe, 1869
Ephies gahani Gressitt, 1940
Ephies gracilicornis Pic, 1923
Ephies gressitti Vives, 2003
Ephies hefferni Hayashi & Nara, 1996
Ephies japonicus Nakane & Ohbayashi, 1961
Ephies nagaii Ohbayashi & Satô, 1982
Ephies nigrosericeus Hayashi, 1977
Ephies philippensis Schwarzer, 1931
Ephies schwarzeri Hayashi, 1968
Ephies sericeus Fisher, 1936
Ephies sulcipennis Bates, 1891
Ephies taoi Shimomura, 1988
Ephies thailandensis Hayashi & Villiers, 1989


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Lepturini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Ephies i Encyclopedia of Life 
(en) Ephies i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ephies hos NCBI 
(en) Kategori:Ephies – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ephies – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Asilaris – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Worldwide Cerambycoidea Photo Gallery - Lepturinae [2] Stort bildegalleri.
Bildegalleri, Palearktiske arter Arkivert 16. november 2018 hos Wayback Machine.
Vista

Vista kan vise til:

Windows Vista, operativsystem
Vista (California), by i California
Vista (Småland), tidligere herred i Småland i Sverige
Visa (Nesset) (også skrevet Vista), elv i Nesset kommune i Møre og Romsdal
Vista (forskningsprogram)
Andrea Agnelli

Andrea Agnelli  (født 6. desember 1975) er en italiensk forretningsmann. Han er styreleder for fotballklubben Juventus. Han var leder i European Club Association fra 2012 til 2021, og fra 2015 til 2021 satt han i UEFAs eksekutivkomité.I april 2021 trakk Agnelli seg fra vervene i European Club Association og i UEFA etter at det ble kjent at han var en av hovedmennene bak forslaget om en egen «superliga» der de tolv grunnleggerklubbene ikke skulle kunne rykke ned. Klubbene var tre italienske, AC Milan, Inter og Juventus; seks engelske, Arsenal, Chelsea, Liverpool, Manchester City, Manchester United og Tottenham; og tre spanske, Atlético Madrid, Barcelona og Real Madrid.  Forslaget møtte massive protester, og allerede to dager etter offentliggjøring begynte klubbene å trekke seg fra planene.


== Referanser ==
Byrbrua

Byrbrua er en spennbetongbro på fylkesvei 255 i tettstedet Vinstra i Nord-Fron kommune i Innlandet. Brua krysser Gudbrandsdalslågen, er 274 meter lang, og lengste spenn er 27 meter.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==
Megara (gresk mytologi)

Megara (gresk: Μεγάρα) var ifølge gresk mytologi eldste datter av Kreon, konge av Theben, og ble gift med den mytiske helten Herakles.Herakles fikk Megara til kone i belønning for å ha hjulpet Thebens kong Kreon i kampen mot minyerne. Minyerne hadde tvunget Theben til å betale en årlig tributt på 100 okser til dem (en hekatombe), men Herakles tok en delegasjon av minyere til fange, skar av dem ører, nese og hender og sendte dem hjem igjen. Deretter brente han palasset til minyernes kong Erginos og raserte hele byen Orkhomenos.
Megara ble tatt med til Herakles’ far, Amfitryon, hvor hun fikk flere barn med Herakles. Hvor mange er usikkert, enkelte kilder mener åtte, men i Evripides’ tragedie Herakles er tallet redusert til tre, trolig på grunn av tilpasning til scenen. Hos Apollodorus heter de Therymakos, Kreontiades og Deikoon. I henhold til den mytologiske tradisjonen ble Herakles slått av galskap og drepte sine egne barn. Hos Evripides heter det at han også drepte Megara, men hos Apollodorus innså Herakles etter barnedrapene at han måtte skilles fra Megara, ettersom gudene tydeligvis var imot ekteskapet. Han sendte Megara til sin nevø Iolaos og de fikk senere datteren Leipephilene.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aiskhylos; Sofokles; Evripides (2005). De grekiska tragedierna. Södermalm: Vertigo förlag. ISBN 91-973099-1-5. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Apollodorus (2008). The Library of Greek Mythology. Oxford: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-953632-0. 
Homer (1922). Odysseen. Kristiania: Gyldendal. 


== Eksterne lenker ==
Megara, Hercules' first wife
Strangalomorpha

Strangalomorpha er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.


== Utseende ==
Middelsstore, lange og slanke, svarte trebukker, dekkvingene ofte med gule tegninger. Antennene er tynne og omtren så lange som kroppen. Pronotum er mer eller mindre klokkeformet, dekkvingene noe avsmalnende bakover. Beina er ganske lange, lårene slanke.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg gjerne i de underjordiske delene av ulike urter. Utviklingen tar gjerne minst to år. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina, Taiwan og Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802
Stammen Lepturini Latreille, 1802
Slekten Strangalomorpha Solsky, 1872
Strangalomorpha austera Holzschuh, 2003
Strangalomorpha cavernosa Holzschuh, 1998
Strangalomorpha chekianga (Gressitt, 1939)
Strangalomorpha marginipennis Hayashi & Villiers, 1989
Strangalomorpha multiguttata (Pic, 1914)
Strangalomorpha platyfasciata (Chiang, 1963)
Strangalomorpha signaticornis (Ganglbauer, 1890)
Strangalomorpha tenuis Solsky, 1872
Strangalomorpha tomentosa Tamanuki, 1943
Strangalomorpha virididorsalis Chou & N. Ohbayashi, 2010


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Lepturini [1]
Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Strangalomorpha i Encyclopedia of Life 
(en) Strangalomorpha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Strangalomorpha hos NCBI 
(en) Kategori:Strangalomorpha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Strangalomorpha – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Strangalomorpha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Bildegalleri, Palearktiske arter Arkivert 16. november 2018 hos Wayback Machine.
Tungesviktunnelene

Tungesviktunnelene er tre veitunneler på fylkesvei 48 i Etne kommune i Vestland. De ble åpnet i 1968.


== Kilder ==
Vegvesenets Vegkart