jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
NM i halvmaraton 2020

Norgesmesterskapet i halvmaraton 2020 ble arrangert 3. oktober 2020, som en del av Norgesløpet på Jessheim. 


== Resultater senior ==


=== Menn ===

98 utøvere fullførte. 


=== Kvinner ===

20 utøvere fullførte.


== Resultater U23 ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Kilder ==
Resultater


== Eksterne lenker ==
NM halvmaraton 2020
Étienne Draber

Étienne Draber (født 26. mars 1939 i Strasbourg i Frankrike, død 11. januar 2021 i Paris) var en fransk skuespiller.


== Biografi ==
Draber studerte ved CNSAD og arbeidet sammen med Michel Favory og Jean-Louis Barrault i 1960-årene. I 1980-årene var Draber ofte å se i fransk film, som for eksempel i Profs, Les sous-doués (Full klaff for klikken), Milou en Mai og Ridicule.
Draber spilte også i fjernsynsserier. Han spilte rollen som Monsieur Grand-Coin du Toit i situasjonskomedien Le Miel et les Abeilles (1994). Hans mest kjente medvirken i en fjernsynsserie var i 2008 i Plus belle la vie.
Étienne Draber døde av covid-19 i Paris den 11. januar 2021 i an alder av 81 år.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Étienne Draber på Internet Movie Database 
(sv) Étienne Draber i Svensk Filmdatabas 
(fr) Étienne Draber på Allociné 
(en) Étienne Draber på AllMovie 
(en) Étienne Draber hos The Movie Database
Waldemar Silva

Waldemar Silva (født 22. august 1947 i Montevideo i Uruguay, død 10. januar 2021 samme sted), bedre kjent som Chachila Silva, var en uruguayansk komponist, sanger og carnavalero. Silva var en kjent skikkelse som karnevaldirektør for Morenada og Cuareim 1080, og mottok utmerkelser fra karnevalet i Uruguay for sin innsats.I 1999 dannet han gruppen Cuareim 1080 og var dens direktør, komponist og sanger. Han var styremedlem i DAECPU (akronym for Directores Asociados de Espectáculos Carnavalescos Populares del Uruguay, De assosierte direktører for Uruguays folkelige karnevalsshow).
Han døde i Montevideo den 10. januar 2021 i en alder av 73 år av covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Waldemar Silva på AllMusic
Luis Adriano Piedrahíta Sandoval

Luis Adriano Piedrahíta Sandoval (født 7. oktober 1946 i Palmira i Valle del Cauca i Colombia, død 11. januar 2021 i Santa Marta) var en kolombiansk katolsk biskop.


== Liv og virke ==
Piedrahíta ble presteviet 29. oktober 1972. Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 19. juli 1999 til titularbiskop av Centenaria og hjelpebiskop i erkebispedømmet Cali. Han ble bispeviet av erkebiskopen av Cali, Isaías Duarte Cancino, den 8. september samme år. Medkonsekratorer var Edgar de Jesús García Gil, hjelpebiskop av Cali, og Héctor Luis Gutiérrez Pabón, biskop av Chiquinquirá.
Den 3. juli 2007 utnevnte pave Benedikt XVI ham til biskop av Apartadó. Pave Frans utnevnte ham den 5. august 2014 til det større bispedømmet Santa Marta.
Han døde av covid-19 i Santa Marta den 11. januar 2020.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1887
Kardinal Sebastiano Martinelli (1829-1892) *1896
Kardinal Donato Raffaele Sbarretti (Tazza) (1856-1939) *1900
Kardinal Valerio Valeri (1883-1963) *1927
Kardinal Giuseppe Paupini (1907-1992) *1956
Erkebiskop Héctor Rueda Hernández (1920-2011) *1960
Erkebiskop Isaías Duarte Cancino (1939-2002) *1985
Biskop Luis Adriano Piedrahíta Sandoval


== Referanser ==
Roberto Hernández Vázquez

Roberto Hernández Vázquez (født 20. mai 1944 i Mexico by i Mexico, død 9. januar 2021 samme sted) var en meksikansk skuespiller og fjernsynsprodusent, som særlig er blitt kjent for sitt virke innen fjernsyn. Han døde 9. januar 2021 av komplikasjoner forårsaket av covid-19.


== Filmografi ==
Amor de barrio (2015)
Heridas de amor (2006)
Corazones al límite (2004)
Atrévete a olvidarme (2001)
Tres mujeres (1999/2000)
La jaula de oro (1997)
Morir dos veces (1996)
La Paloma (1995)
Alondra (1995)
Corazón salvaje (1993/94)
Sueño de amor (1993)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roberto Hernández Vázquez på Internet Movie Database 
(en) Roberto Hernández Vázquez hos The Movie Database
Tangen gård

Tangen gård er en gård på Hisøy i Arendal kommune. Gården ligger på en tange, et langt nes, på Hisøys landside, mot Nidelva. Grunnen består av løsmasser som er flyttet til stedet av elva. 


== Historie ==
Gården har en lang historie kan følges tilbake til middelalderen (1200 -1400). Det har vært spekulert på om Tangen tidlig kan ha vært «kirkegods eller klostergods» uten at dette er dokumentert. Allerede på 1400-tallet ble Tangen gård utskilt fra Hiis gard og det store Asdalgodset. Eierne kan vi følge fra ca. år 1420 og opp til dags dato. Tangen har tilhørt lensherrer, dannebrogsmenn, rike handelsmenn fra Arendal og nå i vårt århundre forretningsmenn med stor innsikt i stedets historie. Noen av disse har også vist at stedets egenart er viktig å ta vare på og utvikle videre. 
På gården var det skipsverft på 1600-tallet, midt på 1700-tallet ble det anlagt reperbane, og eierne fikk i 1802 kongens tillatelse til å anlegge et privat gravsted. Under Napoleonskrigene oppholdt svenske og engelske krigsfanger seg på gården. I 1940 overtok okkupasjonsmakten eiendommen. Det ble selvfølgelig også drevet jordbruk.
Tangen Reperbane har sin egen historie fra 1742 da det ble gitt kongelig bevilging til å drive slik virksomhet. Tangen reperbane var i drift fram til 1940, og hadde en periode hundre ansatte. Dessverre ble mye av Reperbanen revet like etter andre verdenskrig, men deler av bygningen står igjen uten at dette kan synes på den bygningen som står der i dag. Skipsverftet på Tangen var marineverft i tiden 1633-1644. Tre lette og ett tyngre orlogsskip ble bygd her av lensherre Christopher Gøye (avsatt 1630). Tre av dem veide 500 tonn, det fjerde (1638) 900 tonn. Skrogene ble tatt ut Natvigstrømmen som er et trangt og vanskelig farvann. Tangen gard var hovedkvarter for de øverste tyske styrker som var i Arendalsområdet. De fleste fysiske spor etter dette er borte. Av de krigsminnene som fremdeles eksisterer er en fjellhule sørligst i området og 2-3 bunkere på stranda foran EB, samt to portstolper. 


== Kulturminner ==
Gravstedet på Tangen er fredet etter Lov om kulturminner, og omtales som «Falck-Ebbell, Dedekam og Harboes gravsted» eller «Tangen gravlund». 
En allé av store vakre trær går gjennom gården, fra elva i nord, på begge sider av Fylkesvei 3594 til Fylkesvei 420 i sør. Alléen, som består av lind, alm og bøketrær, ble plantet rundt 1807-09 og består i dag av 122 store trær fra Eigesvingen og helt ut mot Vrengen. 
Steingjerdene på begge sider av veien er anlagt som brystvern rundt 1807. De er oppført av svenske og engelske krigsfanger under Napoleonskrigene. Man fryktet at fiendtlige krigsskip skulle ta seg opp Natvigstrømmen og angripe Arendal fra vest.Portstolper fra den tyske militærleiren er også bevart.


== Referanser ==
Pseudopactopus

Pseudopactopus er en utdødd slekt av biller som lignet på små smellere (Elateridae). Slekten levde i kritt-tiden. 


== Utseende ==
En liten (2,9 millimeter), nokså bred, mørk bille. Kroppen er kledt med korte hår. Pronotum er avrundet trapesformet, bakerst så bredt bsom dekkvingene, som er litt svamalnende bakover med fine punktrader.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra burmesisk rav, dette stammer fra kritt-tiden (ca. 98 millioner år før nåtid)-


== Systematisk inndeling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien halvsmellere, Throscidae (=Trixagidae)
Slekten Pseudopactopus Li, Huang & Cai, 2021Pseudopactopus robustus Li, Huang & Cai, 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Captopus

Captopus er en utdødd slekt av biller som lignet på små smellere (Elateridae). Slekten levde i kritt-tiden. 


== Utseende ==
En liten (2,5 millimeter), avlang, mørk bille. Pronotum er trapesformet, bakerst så bredt bsom dekkvingene, som er avsmalnende bakover med fine punktrader.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra burmesisk rav, dette stammer fra kritt-tiden (ca. 98 millioner år før nåtid)-


== Systematisk inndeling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien Halvsmellere, Throscidae (=Trixagidae)
Slekten Captopus Li, Huang & Cai, 2021 Captopus depressiceps Li, Huang & Cai, 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Electrothroscus

Electrothroscus er en utdødd slekt av biller som lignet på små smellere (Elateridae). Slekten levde i kritt-tiden. 


== Utseende ==
En liten (2,3 millimeter), avlang, mørk bille. Pronotum er trapesformet, bakerst så bredt bsom dekkvingene, som er avsmalnende bakover med fine punktrader.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra burmesisk rav, dette stammer fra kritt-tiden (ca. 98 millioner år før nåtid)-


== Systematisk inndeling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien Halvsmellere, Throscidae (=Trixagidae)
Slekten Electrothroscus Li, Huang & Cai, 2021 Electrothroscus yanpingae Li, Huang & Cai, 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Gertrud Adelborg

Gertrud Virginia Adelborg (født 10. september 1853 i Karlskrona, død 25. januar 1942 i Gagnef) var en svensk feminist.


== Liv og virke ==
Gertrud Adelborg var i årene 1874–1879 privatlærer og ansatt som sekretær ved Svea hovrätt i perioden 1881-1883. Hennes livsgjerning utfoldet seg for det meste innenfor den svenske kvinnebevegelsen, og hun var knyttet til Fredrika Bremer-förbundet (FBF) fra dets grunnleggelse i 1884. Hun ble en innflytelsesrik skikkelse ved forbundets kontor i Stockholm. Fra 1886 fungerte hun som forstander i FBF, hvor hun var styremedlem i årene 1897-1915.
Hun tok initiativet til opprettelsen av FBFs jordbruksøkonomiske skole for utdannelse av lærerinner ved Rimforsa, hvor hun var styreleder i årene 1907–1921.
Sammen med Agda Montelius utgjorde hun FBFs delegasjon som i 1899 fremmet et forslag om kvinnelig stemmerett til statsminister Erik Gustaf Boström. Hun var i perioden 1902-1906 styreleder i Föreningen för kvinnans politiska rösträtt i Stockholm, og i Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt (LKPR) i 1903-1906. Adelborg hadde en viktig, men mindre synlig rolle i disse to forbundene.
I 1907 mottok hun medaljen Illis Quorum, og i 1915 ble hun æresmedlem i Fredrika-Bremers-förbundets styre.


== Familie ==
Gertrud Adelborg var datter av kommandørkaptein Bror Jacob Adelborg og Hedvig af Uhr, og søster av kunstneren Ottilia Adelborg og tekstilkunstneren Maria Adelborg. Hun forble ugift, og i 1904 flyttet hun til Gagnef sammen med sine søstre, hvor hun bodde til sin død.


== Referanser ==
Olabukserevolusjonen

Olabukserevolusjonen (belarusisk: Джынсавая рэвалюцыя, translitterasjon: Džynsavaja revalucyja, russisk: Джинсовая революция) var et begrep som ble brukt i Belarus’ for å beskrive protestene etter det belarusiske presidentvalget i 2006.


== Etymologi ==
Olabukserevolusjonen var også kalt kornblomstrevolusjonen (russisk:васильковая революция, i russiske media) og Dongerirevolusjon, i referanse til blåfargen, og som en parallell til de andre fargerevolusjonene. Olebukserevolusjonen gjorde ikke radikale endringer i belarusisk politikk og samfunn.


== Historie ==
Begrepet "Olebukserevolusjonen" oppsto etter at en offentlig demonstrasjon den 16. september 2005 mot politikken til Alexander Lukasjenko. Den 16. september 1999 hadde den populære belarusiske opposisjonesleder Viktor Gonchar  forsvunnet; Europarådet mistenkte at den daværende leder av det belarusiske SOBR, Dmitri Pavlichenko, hadde forbindelser med Gonchars forsvinning. Det belarusiske politiet beslagla det hvit-røde-hvite flagg brukt av opposisjonen (og forbudt i staten), og en aktivist fra ungdomsbevegelsen Zubr, Mikita Sasim


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Zubr (Bison) Ungdom bevegelse for demokrati og frihet i Belarus (i belarusisk, engelsk og russisk)
Belarusians Olabukser i Stille Protest (ABC Nyheter)
I Belarus, og forventer å tape, så vinner (International Herald Tribune)
12 mln dollar ble brukt forgjeves på "blå revolusjon" i Belarus (Itar Tass rapport om revolusjon ' s finansiering)
Peder Kjøs

Peder Kjøs (født 1967 i Sarpsborg) er en norsk psykolog utdannet ved Universitetet i Oslo. Han er kjent fra NRK-programmet Jeg mot meg, en dokumentarserie der ungdommer med ulike psykiske utfordringer ble fulgt gjennom samtaleterapi med Kjøs. Programmet gikk  fra 2016 til 2018.
Han har skrevet flere bøker og har hatt podkasten Hos Peder og vært en fast del av NRK-podkasten God bedring som startet i 2020.


== Referanser ==
Anna Dorothea Eliesen

Anna Dorothea Eliesen (1794–1878) var en norsk baronesse, gift Wedel-Jarlsberg. 
Hun ble født på Evje i Rygge prestegjeld som datter av stortingsmann Peter Elieson og Kirsten Kiønig (1848). 15. april 1812 giftet hun seg her med baron Wilhelm Frederik Wedel-Jarlsberg, en yngre bror til Herman Wedel-Jarlsberg. Paret fikk flere barn. 
Som nygifte bodde de en tid på Jarlsberg, for senere å slå seg ned på gården Sande i Borre. I 1824 kjøpte og flyttet de til Elingaard i Onsøy. Her ledet Anna Dorothea husholdningen og gjorde Elingaard til et samlingspunkt for slekt og venner fra Christiania og resten av Østlandet.I 1839 ble familien rammet av en tragedie; deres 18 år gamle datter, Petrea, var på seiltur på Elingaardkilen med sin bror da hun druknet. Broren ble reddet. Etter at baronen døde i 1855, solgte enken Elingaard og kjøpte eiendommen Skillebæk ved Drammenveien i Christiania. Her døde hun i 1878 og ble bisatt i familiebegravelsen Store Gullkronen ved Jarlsberg.  
På Jarlsberg henger portretter av Anna Dorothea og ektemannen, formentlig malt av Jacob Munch, samt et større familieportrett med voksne barn.


== Referanser ==
Jean-Louis Adorsen

Jean-Louis Adorsen (født 11. november 1949 i Marseille, Frankrike, flyttet til Norge i 1954) er en norsk forfatter og kortfilmskaper. 
Tidligere typograf og systemkonsulent i Aftenposten, IT-konsulent i Media Norge og Schibsted Norge.
Adorsen var i mange år styremedlem i Landslaget for Mediaundervisning, Norges Smalfilm Forbund (senere Norges Videoamatører), Oslobedriftenes Kameraklubber, Oslo Kamera Klubb og Aftenpostens Kameraklubb. Adorsen var sentral i det norske amatørfilmmiljøet i 1975–1996 og ble norgesmester i amatørfilm fire ganger. Flere av filmene har også vunnet priser i nordiske mesterskap, to er vist på NRK TV  og en har fått ros på lederplass i filmtidsskriftet Z. Filmen Underveis på 100 minutter var den lengste deltakende film, og animasjonsfilmen Kunstelskeren var den første dataanimerte film i noen landskonkurranse.
I løpet av det siste året på gymnaset begynte Adorsen å skrive skjønnlitteratur og fikk sin første novelle på trykk i et ukeblad i desember 1968. Han har senere sporadisk skrevet noveller og ukebladromaner, og begynte å skrive for alvor etter at han ble førtidspensjonert i 2013. Han ble i 2019 medlem av Forfatterforbundet og har pr. august 2021 publisert fire bøker og vært delaktig i produksjonen av ca. 15 bøker utgitt av forfatterne Hanne Voje, Tove Andersson, Bjørn Bakken, Bjørn Johnsen, Geir Wemmerstad-Haaland, Charles Patey/Knut Hamli, Esben Kobberstad, Bjørn Borg Kjølseth og Jan Brynjulf Sørensen.
Adorsen er også en aktiv kunstfotograf og har stilt ut bilder på ca. 15 utstillinger, på Smia Galleri i Oslo, Galleri Langhuset på Langhus og på Våler Kunstfestival i Solør.


== Bibliografi ==


===== Romaner =====
Høstmørke –  spenningsroman (eget forlag, 2017)
Engelen Gabriel – spenningsroman (eget forlag, 2019)
Høstmørke –  2. utgave (2019)


===== Noveller =====
Cast-off og andre kriminelle fortellinger (2020)
Min elskedes ansikt og andre romantiske fortellinger (2021)
Noveller i forskjellige aviser og ukeblader (diverse sjangere, 1968–2019)


== Filmografi ==
Ikke slutten riktig ennå (vinner av landskonkurransen i amatørfilm 1975, vist på NRK TV)
Futurum Simplex (2. plass i landskonkurransen i amatørfilm 1985)
Jeg er så glad i deg (vinner av landskonkurransen i amatørfilm 1986, vist på NRK TV)
Underveis (vinner av landskonkurransen i amatørfilm 1989)
Kunstelskeren (vinner av landskonkurransen i amatørfilm 1996)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside
7th Parachute Regiment Royal Horse Artillery

7th Parachute Regiment Royal Horse Artillery er et regiment i British Army, opprettet i 1961 og bestykket med L118 Light Gun i rolle som luftbårent feltartilleri.
Regimentet er en del av Royal Horse Artillery og består av tre batterier og 357 mannskaper. Det har standkvarter i Colchester Garrison.
Regimentets første kamphandlinger fant sted i Kuwait i 1961 og deretter Aden i 1963–65, der det var involvert i harde kamper i Radfan-fjellene. I 1970- og 1980-årene var regimentet involvert i Nord-Irland og var en kortere periode stasjonert i Vest-Tyskland frem til 1984 da det ble underlagt den nye 5th Airborne Brigade og returnerte til England.
De tre batteriene er:

F (Sphinx) Parachute Battery
G Parachute Battery (Mercer’s Troop)
I Parachute Battery (Bull’s Troop)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) 7th Parachute Regiment Royal Horse Artillery – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liste over San Francisco 49ers-sesonger

Denne artikkelen er en liste over sesonger fullført av laget San Francisco 49ers. 49ers er et profesjonelt amerikansk fotballag som representerer San Francisco Bay Area. 49ers spiller i divisjonen NFC West i National Football Leagues (NLF) National Football Conference (NFC). Listen dokumenterer 49ers' sesongresultater fra 1946 til dags dato, inkludert resultater i sluttspill og utmerkelser for individuelle spillere eller hovedtrenere. San Francisco 49ers ble stiftet i 1946 som ett av oppstartslagene i All-America Football Conference. Da 49ers ble en del av NFL etter sammenslåingen av AAFC og NFL i 1950 klarte de ikke å vinne en divisjonstittel eller conferencetittel, og lagets høyeste plassering fra 1950 til 1969 var en andreplass. Etter å ha vunnet tre divisjonstitler på rad fra 1970 til 1972 hadde 49ers kun én vinnende sesong ut det tiåret. Fra 1981 til 1998 hadde 49ers en av de mest dominerende periodene i NFLs historie. Med Bill Walshs innovative West Coast offense. Under Joe Montana og Steve Youngs ledelse vant de fem Super Bowls i perioden og nådde sluttspillet hver sesong utenom i 1982 og 1991.
En annen sluttspilltørke varte fra 2003 til 2010, hvor de hadde åtte tapende sesonger. I 2011 vant 49ers divisjonen med et sesongresultat på 13–3, og fra 2011 til 2013 nådde de NFC Championship Game tre år på rad, inkludert en tur til Super Bowl XLVII. De hadde nok en rekke tapende sesonger mellom 2014 og 2018 før de avsluttet 2019-sesongen 13–3 og eventuelt tapte mot Kansas City Chiefs i Super Bowl LIV.


== Sesonger ==
Statistikkene er oppdatert 22. januar 2023.


== Sammenlagtresultater ==
1 På grunn av en spillerstreik i 1982 ble lagene rangert i conferencer istedenfor i divisjoner.


== Kilder ==
«San Francisco 49ers Team History». Pro Football Hall of Fame (engelsk). Besøkt 12. januar 2021. 
«NFL History: Historical Standings». NFL.com (engelsk). Besøkt 12. januar 2021. 
«AAFC Season to Season League Totals». Pro-Football-Reference.com (engelsk). Besøkt 12. januar 2021.
Kinesiske demonstranters forsøk på demokrati i 2011

Kinesiske pro-demokratiske protester (kinesisk:: 中國茉莉花革命), også kjent som  den kinesiske jasminrevolusjonen  startet med folkeforsamlinger i over et dusin byer i Kina som begynte 20. februar 2011, inspirert av og oppkalt etter Jasminrevolusjonen i Tunis;. På enkelte nettsider ble det i februar 2011 lagt ut oppfordringer om å demonstrere i kinesiske byer. Det amerikanske nettstedet Boxun.com erfarte flere tjenestenektangrep under denne perioden, og ble ubrukelig.

Protestene førte ikke til noe, og kulminerte i løpet av våren.


=== Sjasminblomsten ble forbudt ===
Den 10. mai 2011 rapporterte The New York Times at politiet i Beijing hadde forbudt salg av sjasmin på flere blomstertorg, noe som fikk grossistprisene til å falle. .


== Referanser ==
1. serierunde i Tippeligaen 1990

1. runde i Tippeligaen 1990 startet lørdag 28. april med oppgjøret mellom Strømsgodset og Brann på Marienlyst Stadion i Drammen, og de resterende kampene ble spilt søndag 29. april.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
Avisåret 1958

Avisåret 1958 er en oversikt over etableringer, nedleggelser, hendelser, prisvinnere og personer med tilknytning til aviser i 1958.


== Hendelser ==


== Etableringer ==


== Nedleggelser ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Boxun

Boxun  (kinesisk: 博訊; pinyin: Bóxùn) er et aggregeringsnettsted, som fokuserer på påståtte politiske skandaler i Kina. Støttes delvis av amerikanske myndigheter, og finansiert av National Endowment for Democracy, Boxun er delvis støttet av det såkalte Kina fri presse-prosjekt, som også er delvis finansiert av National Endowment for Democracy, en USA-finansiert organisasjon.


== Referanser ==
U20-VM i fotball for menn

U20-VM i fotball for menn ble arrangert første gang i 1977 i Tunisia (som ungdoms-VM), og blir arrangert annenhvert år.
Mesterskapet blir arrangert av FIFA.


== Mesterskap ==


=== Ungdoms-VM ===


=== U20-VM ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell side Arkivert 3. juni 2007 hos Wayback Machine., FIFA.com
Arkiv Arkivert 29. oktober 2013 hos Wayback Machine. på fifa.com
U20-VM i fotball på rsssf
Vinnere på rsssf
Darlingtonica

Darlingtonica er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 10-12 millimeter), avlang, mørkt noe metallisk farget sandjeger. Hodet har store, utstående fasettøyne, kjevene er sigdformede, ikke spesielt forstørrede, "overleppen" (clypeus) er stor og rundet. Antennene er lange, over halve kroppslengden. Pronotum er sylindrisk, noe innsnevret foran og bak, betydelig smalere enn hodet og dekkvinger. Dekkvingene er jevnbrede, kantene delvis gulaktige. Beina er brungule, lange og tynne.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten lever på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae
Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
Stammen Cicindelini
Slekten Darlingtonica Cassola, 1986
Darlingtonica papua (Darlington, 1986)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Darlingtonica i Encyclopedia of Life 
(en) Darlingtonica i Global Biodiversity Information Facility 
Darlingtonica papua – detaljert informasjon på Wikispecies
Bradycidus

Bradycidus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Mexico.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Bradycidus Casey, 1914
Bradycidus veneris Casey, 1914


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bradycidus i Encyclopedia of Life 
(en) Bradycidus i Global Biodiversity Information Facility