jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Termitonidia

Termitonidia er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.


== Utseende ==
Disse kortvingene har et svært særpreget utseende og ligner overflatisk sterkt på termittene de lever sammen med. Bakkroppen er kraftig oppsvulmet, mens pronotum og dekkvinger er reduserte. Dekkvingene har blitt skjøvet framover av den oppsvulmede bakkroppen slik at de nærmest står loddrett. Noen arter har også pølseaktige utvekster på bakkroppen som imiterer termittenes antenner og bein (disse billene kan etterligne termitter "bak-frem", slik at bakkroppen ligner termittens hode).


== Levevis ==
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige USA (Arizona) og Mexico.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Corotocini Fenyes, 1918
Understammen Eburniogastrina
Slekten Termitonidia Seevers, 1938
Termitonidia jaliscensis Seevers, 1957
Termitonidia lunata Seevers, 1938
Termitonidia michoacani Seevers, 1957
Termitonidia tarascani Seevers, 1957


== Referanser ==


== Kilder ==
Christopher Taylor (2012) Catalogue of Organisms - The Corotocini in their Gut-Swollen Glory. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Termitonidia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Termitonidia hos ITIS 
Termitonidia – detaljert informasjon på Wikispecies
Trouble Makers (1917)

Trouble Makers er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Kenean Buel.


== Handling ==
Fru Lehr, en ung enke som vokste opp i Cuttleback bestemmer seg etter ektemannens død, for å returnere - sammen med barna sine, Katherine og Jane - til Cuttleback. Hun ønsker å flytte til den gamle familie-eiendommen deres, som i løpet av hennes fravær hadde blitt tatt hånd om av Job Jenkins - en vaktmester, som har vært ansatt av Lehr-familien helt siden barndommen. Men Job hadde vært den eneste beboeren av eiendommen i så mange år, at han ser på dette som en del av livet sitt. Job blir dermed forstyrret over å få vite at hans tidligere elskerinne er på vei tilbake sammen med de to barna hennes.
Daniel Whitcomb, en advokat fra Cuttleback, leser med stor interesse oppslaget i en avis fra Cuttleback om fru Lehrs planlagte hjemkost. De hadde tidligere vært forelsket i hverandre, frem til fru Lehr hadde forlatt hjem-byen deres. Whitcolm lurte på om hennes tilbakekomst ville vekke den gamle kjærligheten deres tilbake. Han hadde forsøkt å snakke med henne før hun forlot Cuttleback mange år tidligere, men han hadde blitt forhindret på grunn av den syke moren sin som han måtte ta hånd. Deretter forsøkte han å sende ett brev til henne, men dette kom ikke frem før etter at fru Lehr allerede hadde giftet seg med en annen mann.


== Skuespillere ==
Lillian Concord som Mrs. Lehr
Jane Lee som Jane
Katherine Lee som Katherine
Richard Turner som Daniel Whitcomb
Robert Vivian som Job Jenkins
William T. Hayes som Isaac White
Stuart Sage som Manny
Frances Miller som Cynthia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trouble Makers på Internet Movie Database 
(en) Trouble Makers på AllMovie 
(en) Trouble Makers på Turner Classic Movies
The Trufflers

The Trufflers er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Fred E. Wright.


== Skuespillere ==
Nell Craig som Sue Wilde
Sidney Ainsworth som Peter Ericson Mann
Ernest Maupain som Jacob Zanin
Richard Travers som Henry Bates
Patrick Calhoun som Hy Lowe
Harry Dunkinson som Abe Silverstone
John Cossar som Dr. Hubbell Harkness
Virginia Bowker som Betty Deane


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Trufflers på Internet Movie Database
Ameipseusa

Ameipseusa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (gjerne 2-2,5 millimeter), vanligvis matt svarte eller brunlige kortvinger. Antennene er middels lange. Hodet er stort og firkantet med små fasettøyne, bak sterkt innsnevret slik at dyret får en påfallende tydelig "hals". Pronotum er rundet, bredest foran midten, med en dyp midtfure, knapt bredere enn hodet og mye smalere enn dekkvingene, som har parallelle sider og markerte "skuldre". Bakkanten er ganske rett. Bakkroppen er forholdsvis kort og bred, bredest i den bakre delen. Beina er lange og tynne. Slekten kan ligne på slekten Autalia men skiller seg fra denne blant annet på at kroppen er ganske matt, og at pronotum og dekkvingene mangler dype lengdegroper.


== Levevis ==
Disse kortvingene finnes gjerne mellom råtnende plantemateriale, i kompost, også i gammel møkk.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Vest-Malaysia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Falagriini Mulsant & Rey, 1873
Slekten Ameipseusa Pace, 2003Ameipseusa montana Pace, 2003


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ameipseusa i Global Biodiversity Information Facility 
Ameipseusa – detaljert informasjon på Wikispecies
Dinardopsis

Dinardopsis er en artsrik gruppe (stamme) av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Disse billene er små (1 – 4 mm), vanligvis forholdsvis spinkle, fint hårete. Mange arter er brunlige med det er også en god del som er mer fargerike, ofte tegnet i gulrødt og svart. Hodet er mer eller mindre rundt med små fasettøyne, antennene, som sitter festet mellom fasettøynene, er vanligvis ganske lange og ofte fortykkede mot spissen. Kroppen er oftest tett og fint punktert og fint hårete, beina er slanke. Mange av artene ligner hverandre sterkt og man må ofte dissekere ut kjønnsorganene for å bestemme dem.


== Levevis ==
Denne slekten er knyttet til maur.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Argentina og det sørlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Homalotini Heer, 1839  – 35 arter i Norge
Understammen Dinardopsina
Slekten Dinardopsis Bruch, 1917Dinardopsis plaumanni Reichensperger, 1935
Dinardopsis solenopsidicola Bruch, 1917


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dinardopsis i Global Biodiversity Information Facility 
Dinardopsis – detaljert informasjon på Wikispecies
Sigurd Hjorts vei

Sigurd Hjorts vei (3-11, 4-14) er en vei i Steinsåsen i Hole kommune. 
Veien er en sidevei til Solbergs vei, østover fra denne, og ligger vest for Sigurd Syrs vei. Den er cirka 230 meter lang, og består av eneboliger. Veien ligger cirka 123 meter over havet ved avkjøringen fra Solbergs vei.


== Se også ==
Sigurd Hjort


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sigurd Hjorts vei, Hole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Drusillota

Drusillota er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). De er spesialiserte på å leve sammen med maur.


== Utseende ==
Små til middelsstore (gjerne 3-5 millimeter), brunlige eller rødlige kortvinger, kroppen lite hårete bortsett fra hårpenslene på bakkroppen. Antennene er forholdsvis lange og kraftige. Hodet er forholdsvis lite og rundt. Pronotum er lengre enn bredt, gjerne med en bred midtfure. Dekkvingene er forholdsvis korte. Beina er forholdsvis lange og tynne.


== Levevis ==
Drusilla-artene har spesialisert seg på å leve sammen med maur. Disse artene lever rundt maurtuene  der de dels jakter på maurene, dels eter maurenes matrester.


== Utbredelse ==
Arten er beskervet fra Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Lomechusini
Slekten Drusillota Casey, 1906Drusillota polita Casey, 1906


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Drusillota i Global Biodiversity Information Facility 
Drusillota – detaljert informasjon på Wikispecies
Siafumimus

Siafumimus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Disse billene etterligner maurene de lever sammen med. Denne arten har utviklet et nokså ekstremt utseende og er ikke lett å kjenne igjen som en bille. Hodet er tre-fire ganger så langt som bredt med små fasettøyne som sitter foran på hodet. Antennene er kortere enn hodet, det innerste leddet er langt og kølleformet slik at antennen blir noe knebøyd. Pronotum er sylindrisk, langt og smalt, sett ovenfra formet omtrent som hodet. Et uvanlig trekk er at de to bakerste ryggplatene på thorax (meso- og metanotum) ikke er dekket av pronotum, men danner to frittliggende, lange og smale ledd bak dette. På den måten eterligner den maurenes "stilk" (petiolus). Dekk- og flygevinger mangler fullstendig. På bakkroppen er de to innerste leddene smale (og blir dermed en del av "stilken", tilsvarende maurenes propodeum, de bakerste leddene danner et ovalt, litt flatt asvnitt tilsvarende maurenes gaster. Dette er det bredeste kroppsavsnittet. Billen er 3-4 millimeter lang, rødbrun med spredte, hvite hår på den ovale delen av bakkroppen, fint og jevnt punktert.


== Levevis ==
Arten lever sammen med hærmaur i slekten Dorylus(kalt siafu på kiswahili). Den etterligner maurene.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Tanzania.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Mimanommatini Wasmann, 1912Understammen Mimanommatina
Slekten Siafumimus Kistner, 1993Siafumimus alzadae Kistner, 1993


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Siafumimus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Siafumimus hos NCBI 
Siafumimus – detaljert informasjon på Wikispecies
Johannes van Santen

Johannes van Santen, eller Jan van Santen, (født 22. november 1772 i Hilversum, død 3. juni 1858 i Utrecht) var den åttende gammelkatolske erkebiskop av Utrecht.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Jan van Santen ble ordinert til prest den 23. juli 1797 av erkebiskop Johannes Jacobus van Rhijn. Han utøvde prestetjeneste i Schiedam fra 1797 til 1825. I 1806 ble han medlem av metropolitankapittelet, i 1814 sekretær for kapittelet og etter Willibrord van Os død i 1825 biskoppelig vikar, sammen med Wilhelmus Vet, biskop av Deventer.


=== Erkebiskop ===
Den 14. juni 1825 valgte domkapittelet van Santen til erkebiskop, og søndag 13. november 1825 ble han bispeviet av den gammelkatolske biskop av Haarlem, Johannes Bon.
I en fornyet disputas i 1827 med den pavelige nuntius Francesco Capaccini, mislyktes atter en gang en avtale på grunn av av at Roma insisterte på signering av «formularet».I hans embetstid fikk han besøk av John Mason Neale i 1852; dette var de første nærmere kontakter med den anglikanske kirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:
DEN KATOLSKE KIRKE

Kardinal Scipione Rebiba
Kardinal Giulio Antonio Santori
Kardinal Girolamo Bernerio
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale
Kardinal Ludovico Ludovisi
Kardinal Luigi Caetani
Biskop Giovanni Battista Scanaroli
Kardinal Antonio Barberini jr.
Erkebiskop Charles-Maurice le Tellier
Biskop Jacques Bénigne Bossuet
Biskop Jacques de Goyon de Matignon
Biskop Dominique Marie VarletDEN GAMMELKATOLSKE KIRKE I NEDERLANDENE

Erkebiskop Petrus Johannes Meindaerts
Biskop Johannes van Stiphout
Kardinal Walter van Nieuwenhuisen
Biskop Adrian Jan Broekman
Erkebiskop Jan van Rhijn
Biskop Gisbert van Jong
Erkebiskop Willibrord van Os
Biskop Jan Bon
Erkebiskop Jan van Santen


== Litteratur ==
John Mason Neale: A History of the So-Called Jansenist Church of Holland. John Henry and James Parker, Oxford 1858, s. 357ff.
Dick J. Schoon: Van bisschoppelijke Cleresie tot Oud-Katholieke Kerk. Bijdrage tot de geschiedenis van het katholicisme in Nederland in de 19de eeuw. Valkhof Pers, Nijmegen 2004, ISBN 90-5625-165-1, s. 787.


== Referanser ==
Oreusa

Oreusa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien Aleocharinae i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (3-6 millimeter), oftest rødbrunlige kortvinger. Stichoglossa-artene er forholdsvis slanke, beina forholdsvis lange. Antennene er lange og kraftige. Alle tre beinpar har fem fotledd.


== Levevis ==
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten har en palearktisk utbredelse.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Oxypodini Thomson, 1859
Slekten Oreusa Bernhauer, 1900Oreusa araxis (Reitter, 1898)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oreusa i Global Biodiversity Information Facility 
Oreusa – detaljert informasjon på Wikispecies
Asthenepoda

Asthenepoda er  en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Små, nokså brede kortvinger, oftest noe flate. De har gjerne reduserte fasettøyne og størt forkortede, kjegleformede antenner. Hodet kan være dekket av pronotum.


== Levevis ==
Arten er knyttet til maur.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Gabon.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae Fleming, 1821
Stammen Pygostenini Fauvel, 1899 Slekten Asthenepoda Pace, 2009Asthenepoda gabonensis Pace, 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Asthenepoda i Global Biodiversity Information Facility 
Asthenepoda – detaljert informasjon på Wikispecies
Stenactyla

Stenactyla er en slekt av biller. De utmerker seg ved at de aller fleste artenes larver lever i ferskvann, de voksne derimot på land. Slike livssykler er vanlige hos mygg, øyenstikkere, døgnfluer, steinfluer og vårfluer, men uvanlige hos biller som vanligvis er enten land- eller vannlevende.


== Utseende ==
Små, avlange, mørke hårbiller. De kan kjennes på at antennene er trådformede, brystskjoldet (pronotum) er ganske kort og kroppen vanligvis dekket av korte hår. Langs sidene går et par skarpe kinn-lister. Antennene er 11-leddete, ganske tynne, rundt halve kroppslengden. Brystskjoldet (pronotum) er ganske kort og mye bredere enn langt. Dekkvingene er vanligvis avflatet midt på, sett ovenfra jevnbrede, tre til åtte ganger så lange som pronotum. De mangler tydelige punktrekker, men har fine, opphøyde lengderibber. Beina er temmelig tynne og skjøre (faller lett av), noen har fortykkede baklår og lange sporer på bakleggen. Larvene er avflatede, skrukketroll-lignende, bakkroppen langt tilspisset. De skiller seg fra andre billelarver ved at de har lange, flerleddete antenner. De kryper på bunnen og på vannplanter, svømmer ikke.


== Levevis ==
De aller fleste artene har larver som lever i stillestående ferskvann, men noen tropiske arter lever i fuktig, død ved, og noen arter lever i rennende vann. Larvene tåler lite forurensning og kan brukes som indikatorer på vannkvalitet. De lever mest trolig av å filtrere detritus (råtnende plantemateriale, mudder). De puster i luft og må opp til overflaten for å hente denne av og til. Når larven er fullt utvokst, kryper den på land for å forvandle seg til en puppe. De voksne insektene finner man ofte i vegetasjonen. De flyr godt, særlig om natten, og blir ofte tiltrukket til lys. Hårbillene er ganske vanlige i tempererte områder, mindre vanlige i tropene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk innedling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (=Scirtoidea)
Familien hårbiller, Scirtidae (=Elodidae, Helodidae)
Underfamilien Scirtinae (=Cyphoninae)
Slekten Stenactyla Fairmaire, 1896
Stenactyla donckieri Pic, 1914
Stenactyla jokoensis Pic, 1931
Stenactyla lutea Pic, 1946
Stenactyla pallipes Fairmaire, 1896
Stenactyla ruficeps Pic, 1952
Stenactyla strangulata Pic, 1928
Stenactyla striata Pic, 1930


== Referanser ==


== Kilder ==
Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A., Zurcher, E.J. Elateriformia (Coleoptera). [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Stenactyla i Encyclopedia of Life 
(en) Stenactyla i Global Biodiversity Information Facility 
Stenactyla – detaljert informasjon på Wikispecies
Lioligus

Lioligus er en gruppe (slekt) av pillebiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore, avlangt-ovale, blanke, litt metallglinsende pillebiller, kroppen med fine utstående hår. De ligner overflatisk på bladbiller.


== Levevis ==
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.


== Utbredelse ==
Slekten finnes i det vestlige Nord-Amerika .


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
Familien pillebiller, Byrrhidae
Underfamilien Amphicyrtinae
Slekten Lioligus Casey, 1912
Lioligus nitidus (Motschulsky, 1845)
Lioligus pallidus Casey, 1912


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lioligus i Encyclopedia of Life 
(en) Lioligus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lioligus hos Fossilworks 
(en) Lioligus hos ITIS 
(en) Lioligus hos NCBI
Trichobyrrhulus

Trichobyrrhulus er en slekt av pillebiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore (3,8-6,3 millimeter), ovale pillebiller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. De er mørke, svært blanke med metallisk glans, oversiden tett og jevnt punktert. Hodet er kort, nedbøyd og knapt synlig ovenfra. Antennene er middels lange, de fem ytterste leddene danner en avlang klubbe. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. Beina er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. Larvene er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.


== Levevis ==
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Europa.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
Familien pillebiller, Byrrhidae
Underfamilien hårpillebiller, Byrrhinae
Stammen Simplocariini
Slekten Trichobyrrhulus Ganglbauer, 1902
Trichobyrrhulus arragonicus Reitter, 1911
Trichobyrrhulus fabbrii Allemand, 1998
Trichobyrrhulus piochardi (Heyden, 1870)
Trichobyrrhulus puetzi Allemand, 1998
Trichobyrrhulus stierlini (Des Gozis, 1882)
Trichobyrrhulus variolosus (Perris, 1864)
Trichobyrrhulus zercheorum Puetz, 2002


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trichobyrrhulus i Encyclopedia of Life 
(en) Trichobyrrhulus i Global Biodiversity Information Facility
Johannes Bon

Johannes Bon eller Jan Bon (født i 1774; død 25. juni 1841) var den femte gammelkatolske biskop av Haarlem og den eneste gammelkatolske biskop på 1800-tallet som ikke ble ekskommunisert av paven.


== Liv og virke ==
Frem til sin bispeutenevnelse var Jan Bon sogneprest i Haarlem. Grunnet napoleonskrigene kunne han ikke bispevies før den 25. april 1819, skjønt domkapittelet i Haarlem hadde valgt ham allerede i 1815.


== Litteratur ==
Dick Schoon: Oude en nieuwe bisschoppen. De ‘oud-kathlieken’ en 1853. I: Jurjen Vis, Wim Janse (utg.): Staf en Storm. Het herstel van de bisschoppelijke hiërarchie in Nederland in 1853 – actie en reactie. Uitgeverij Verloren, Hilversum 2002, s. 172 ff.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:
DEN KATOLSKE KIRKE

Kardinal Scipione Rebiba
Kardinal Giulio Antonio Santori
Kardinal Girolamo Bernerio
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale
Kardinal Ludovico Ludovisi
Kardinal Luigi Caetani
Biskop Giovanni Battista Scanaroli
Kardinal Antonio Barberini jr.
Erkebiskop Charles-Maurice le Tellier
Biskop Jacques Bénigne Bossuet
Biskop Jacques de Goyon de Matignon
Biskop Dominique Marie VarletDEN GAMMELKATOLSKE KIRKE I NEDERLANDENE

Erkebiskop Petrus Johannes Meindaerts
Biskop Johannes van Stiphout
Kardinal Walter van Nieuwenhuisen
Biskop Adrian Jan Broekman
Erkebiskop Jan van Rhijn
Biskop Gisbert van Jong
Erkebiskop Willibrord van Os
Biskop Jan Bon


== Referanser ==
Truthful Tulliver

Truthful Tulliver er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av William S. Hart.


== Handling ==
Sannferdig Tulliver er en omreisende avis-mann, sammen med Silver Lode Thompson, ankommer Glory Hole for å grunnlegge en ny avis. Han får snart besøk av York Cantrell som har gruve-interesser i det samme området. De holder øye med to vakre søstre, Grace og Daisy Burton.
Men de to kvinnene blir fornærmet av menn som henger rundt i Forty Rod-salongen og dansesalen, drevet av Doyle - og i hemmelighet eid av York Cantrell. Tullier forsøker å hjelpe de to søstrene, men han pådrar seg den forbindelse fiendskapen til Doyle. Dette fører til en rekke problemer for ham, samtidig som Tulliver snart blir forelsket i Grace.


== Skuespillere ==
William S. Hart som avis-mannen Tulliver
Alma Rubens som Grace Burton
Nina Byron som Daisy Burton
Norbert A. Myles som York Cantrell
Walter Perry som Silver Lode Thompson
Milton Ross som Deacon Doyle


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Truthful Tulliver på Internet Movie Database
Twin Kiddies

Twin Kiddies er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Henry King.


== Handling ==
Ingen ser ut til å forstå eller elske Fay, det lille bortskjemte barnebarnet til William Van Loan, en hardhjertet kapitalist. I Powhatan, en gruve-by kontrollert av Van Loan, bor også Bessie, et mor-løst barn av Jasper Hunt, en gruve-formann, sammen med husholdersken deres: fru Flannigan. Gruve-selskapet setter opp prisen på matvarer i den eneste butikken.
Men arbeiderne misliker de økte prisene, og de går ut i streik med mindre de ikke får økt lønn. Van Loan nekter å gi etter for kravene deres. Voldsscener følger, og når Van Loan blir tvunget til å reise til Powhatan, tar han Fay med seg. Fay møter og leker med Bessie, og for moro skyld bytter de kjoler. Bessie og Fay blir dermed forvekslet, og bessie blir kidnappet - den tro at dette er familie-medlemmet til William Van Loan.


== Skuespillere ==
Marie Osborne som Bessie Hunt / Fay Van Loan
Henry King som Jasper Hunt
Ruth Lackaye som Mrs. Flannigan
Daniel Gilfether som William Van Loan
R. Henry Grey som Baxter Van Loan
Loretta Beecker som Beatrice Van Loan
Edward Jobson som Spencer
Mignon Le Brun som en guvernate


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Twin Kiddies på Internet Movie Database