jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
In Search of the Lost Chord

In Search of the Lost Chord er det tredje albumet fra The Moody Blues, utgitt i juli 1968.
In Search of the Lost Chord er et konseptalbum rundt et bredt tema for søken og oppdagelsen, inkludert utforsking av verden («Dr. Livingstone, I Presume»), musikk og filosofi gjennom tidene («House of Four Doors»), fortapt kjærlighet («The Actor»), spirituell utvikling («Voices in the Sky»), kunnskap i en verden i endring («Ride My See-Saw»), høyere bevissthet («Legend of a Mind»), fantasi («The Best Way to Travel»), og universet («Departure»). Romutforskning ble også et temaet for gruppens album fra 1969 To Our Children's Children's Children, inspirert av og dedikert til Apollo 11 oppdraget. Den mystiske «lost chord» hvorav tittelen kommer og mantraet «Om» (i den siste strofen av Graeme Edge's dikt «The Word»). Ifølge keyboardist Mike Pinder var tittelen inspirert av Jimmy Durantes humoristiske sang «I'm the Guy that Found the Lost Chord», i seg selv en referanse til «The Lost Chord» av Sir Arthur Sullivan.Innspillingen av albumet startet i januar 1968. London Festival Orchestra hadde spilt med gruppen på Days of Future Passed, men på dette albumet spilte Moody Blues alle instrumentene selv, ca. 33 instrumenter. 
In Search of the Lost Chord ble utgitt 26. juli 1968. Den nådde femteplass på UK Album Chart og nådde nummer tjuetre på US Album Chart. Ingen av de to singlene fra albumet, «Ride My See-Saw» og «Voices in the Sky», kom til topp 40 på Billboard-listene, selv om sistnevnte nådde nummer tjuesyv på den britiske singellisten. 


== Sporliste ==


== Medvirkende ==
Mike Pinder - vokal, Mellotron, piano, cembalo, akustisk gitar, bassgitar, cello, autoharp, tambura, forteller
Ray Thomas - vokal, C-fløyte, alt-fløyte, sopransaksofon, obo, fransk horn, tamburin
Justin Hayward - vokal, gitarer, sitar, cembalo, bass, perkusjon, Mellotron, piano
John Lodge - vokal, bassgitar, akustisk gitar, cello, skarptromme, tamburin
Graeme Edge - vokal, trommer, pauker, tamburin, piano, perkusjon, tabla, fortellerTeknikere

Tony Clarke - produsent
Derek Varnals - teknikker
Adrian Martins - assisterende teknikker
Phil Travers - omslagsdesign


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Moody Blues – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) In Search of the Lost Chord på Discogs 
(en) In Search of the Lost Chord på MusicBrainz
Erlend Jacobsen

Erlend Jacobsen (født 25. juni 1999) er en norsk fotballspiller som spiller for Brodd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erlend Jacobsen – Transfermarkt 
(en) Erlend Jacobsen – Soccerway 
(no) Erlend Jacobsen – Norges Fotballforbund 
(en) Erlend Jacobsen – FBref
25. serierunde i Eliteserien 2020

25. serierunde i Eliteserien 2020 startet med Stabæk – Molde lørdag 21. november, hoveddelen av kampene ble spilt søndag 22. november og avsluttet med Brann – Rosenborg tirsdag 24. november.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
Richard Ayoade

Richard Ellef Ayoade (/aɪ.oʊˈɑːdi/; født 23. mai 1977) er en britisk komiker, filmregissør, manusforfatter, programleder, skuespiller og forfatter. Han er kjent for rollen som den sosialt hemmede IT-teknikeren Maurice Moss i humorserien The IT Crowd, som ble vist på Channel 4 fra 2006 til 2013. I 2014 vant han en BAFTA-pris i kategorien «Best Male Comedy Performance» for denne rollen.


== Familie ==
Richard Ayoade har norsk mor og nigeriansk far. Han vokste opp i Ipswich.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Ayoade – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Richard Ayoade på Internet Movie Database 
(sv) Richard Ayoade i Svensk Filmdatabas 
(da) Richard Ayoade på Filmdatabasen 
(da) Richard Ayoade på Scope 
(fr) Richard Ayoade på Allociné 
(en) Richard Ayoade på AllMovie 
(en) Richard Ayoade hos The Movie Database 
(en) Richard Ayoade hos Behind The Voice Actors 
(en) Richard Ayoade på Discogs 
(en) Richard Ayoade på MusicBrainz 
(en) Richard Ayoade hos The Peerage
Tyskland og Sentral-Europa antiokensk-ortodokse erkebispedømme

Tyskland og Sentral-Europa antiokensk-ortodokse erkebispedømme er et erkebispedømme tilhørende den ortodokse kirke i Antiokia, som hovedsakelig omfatter kirkas menigheter i Tyskland, Nederland og Østerrike. Det ble oppretta i 2013 ved at det ble utskilt fra det tidligere Europa antiokensk-ortodokse bispedømme. Erkebispedømmets metropolitt (per 2020 Isaak Barakat) har sitt sete i Köln, mens en ytterligere biskop virker i Berlin.
Per 2020 hadde erkebispedømmet 25 menigheter i Tyskland, i tilleg til to i Nederland og to i Østerrike.


== Lenke ==
Erkebispedømmets hjemmeside (tysk)
Storbritannia og Irland antiokensk-ortodokse erkebispedømme

Storbritannia og Irland antiokensk-ortodokse erkebispedømme er et erkebispedømme tilhørende den ortodokse kirke i Antiokia, som omfatter Storbritannia og Irland. Det ble oppretta i 2013 ved at det ble utskilt fra det tidligere Europa antiokensk-ortodokse erkebispedømme.
Per 2020 hadde erkebispedømmet 20 menigheter i Storbritannia og to menigheter i Irland.


== Lenke ==
Erkebispedømmets hjemmeside (engelsk)
Det antiokensk-ortodokse vikariat for Sverige og Nord-Europa

Det antiokensk-ortodokse vikariat for Sverige og Nord-Europa er en jurisdiksjon tilhørende den ortodokse kirke i Antiokia, som omfatter menighetene i Sverige. Formelt har den også ansvar for resten av Norden, der det imidlertid ikke eksisterer antiokensk-ortodokse menigheter.
På grunn av det lave tallet på menigheter har jursidiksjonen ikke rang som bispedømme, men som vikariat, og det ledes ikke av en biskop, men av en arkimandritt (per 2020 Jean Mansour). Vikariatet ble oppretta i 2013 ved at det ble utskilt fra det tidligere Europa erkebispedømme.


== Lenke ==
Liste over patriarkatets vikariater (engelsk)
Facebooksida til menigheten i Södertälje
Hjemmesiden til menigheten i Göteborg
Johnny Briceño

Juan Antonio Briceño, bedre kjent som Johnny Briceño (født 17. juli 1960), er en politiker fra Belize som har vært landets statsminister siden 12. november 2020. Han har også vært leder for People's United Party (PUP) siden 2016 og i periodene 2008–2011 og 2016–2020 var han leder for opposisjonen. Han var visestatsminister fra 1998 til 2007 under statsminister Said Musa.
Briceño ble valgt inn i Representantenes hus i 1993, og i 1994 ble han innvalgt i byrådet i Orange Town (Belizes fjerde største by) der han satt i to perioder, fra 1994 til 2001. Han var leder av partiet PUP (People’s United Party) fra 2008 til 2011 da han trakk seg av helsemessige årsaker og ble erstattet av Francis Fonseca.Den 11. november 2020 vant PUP, nå igjen under Briceños ledelse, valget til nasjonalforsamlingen og Briceño tok over som statsminister 12. november.


== Referanser ==
Every Good Boy Deserves Favour

Every Good Boy Deserves Favor er det syvende albumet fra The Moody Blues, utgitt i 1971.
Tittelen Every Good Boy Deserves Favour er hentet fra en huske-regle som benyttes når man stemmer gitarer: EGBDF. Disse tonene høres spilt på piano under «Procession». Albumet ble innspilt og gitt ut i både stereo og kvadrofonisk.
Dette albumet inneholdt det eneste sporet som ble skrevet av alle fem band medlemmene. Åpningen «Procession» var et stykke som var ment å beskrive musikkhistorien fra begynnelsen av tiden og opp til albumets innspilling. De eneste tre ordene som ble hørt i dette sporet - «øde», «skapelse» og «kommunikasjon». Albumet nådde nummer 1 på de britiske albumlistene, i tillegg til et tre ukers opphold på nummer 2 i USA, og det ble en topp 40-singel, «The Story in Your Eyes». Sporet «Emily's Song» ble skrevet av John Lodge for sin nyfødte datter. Mike Pinder skrev og sang albumets avsluttende spor «My Song».


== Sporliste ==


== Medvirkende ==
The Moody Blues 

Justin Hayward - vokal, gitarer, sitar
John Lodge - vokal, bass, cello
Ray Thomas - vokal, fløyte, tamburin, obo, treblåsere, munnspill
Graeme Edge - trommer, perkusjon, elektroniske trommer og vokal på "Procession"
Mike Pinder - vokal, mellotron, cembalo, Hammondorgel, piano, celesta, Moog synthesizerAndre medvirkende

Tony Clarke - produsent
Derek Varnals - innspillingstekniker
David Baker - assisterende teknikker
Harry Fisher - mixing
Phil Travers - plateomslag
Randall Nelson - fotografi på inneromslag


== Referanser ==
Alexander De Croo

Alexander De Croo (født 3. november 1975) er en belgisk politiker og forretningsmann. Han er fra oktober 2020 statsminister i Belgia.
Fra 2012 til 2020 var han statsråd og visestatsminister i regjeringene til Elio Di Rupo, Charles Michel og Sophie Wilmès. Et år etter valget i 2019 dannet De Croo ny regjering som erstatning for Wilmès' andre regjering som var en mindretallsregjering.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (nl) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Alexander De Croo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Konsekvensnøytralitet

Konsekvensnøytralitet er innen journalistikk et prinsipp som innebærer at konsekvensene av publisering av en tekst, en reportasje eller en nyhet ikke skal ha innflytelse på om saken bør publiseres. I følge dette synet er medienes oppgave er å få nyhetene fram i lyset, uavhengig av hvem som eventuelt måtte tjene eller tape på det.
Flere punkter i presens vær varsom-plakat går inn på spørsmål som omhandler konsekvensnøytralitet. VVPs hovedprisnipper fastslår at pressen har rett til å informere om det som skjer i samfunnet og avdekke kritikkverdige forhold. Konsekvenser av publiseringen unnlates (bevisst) å nevnes som kriterium på om publisering bør finne sted. Blant punkter i VVP som avgrenser på grunn av konsekvenser er blant annet (3.9) "Vis særlig hensyn overfor personer som ikke kan ventes å være klar over virkningen av sine uttalelser.",  (4.3) "vær varsom ved bruk av begreper som kan virke stigmatiserende"   samt (4.8) "når barn omtales, er det god presseskikk å ta hensyn til hvilke konsekvenser medieomtalen kan få for barnet"Begrepet konsekvensnøytralitet ble skapt av den svenske nyhetsjournalisten Erik Fichtelius på 1980-tallet.


== Referanser ==
Wilton Daniel Gregory

Wilton Daniel Gregory (født 7. desember 1947 i Washington, D.C. i USA) er en amerikansk prelat i Den katolske kirke som er erkebiskop i Washington. I november 2020 ble han elevert til kardinal.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
Erkebiskop Paul John Hallinan (1911–1968) *1958
Kardinal Joseph Louis Bernardin (1928–1996) *1966
Kardinal Wilton Daniel Gregory (1947–) *1983


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wilton Daniel Gregory – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Center for a New American Security

Center for a New American Security (CNAS) er en  tankesmie basert i  Washington, D.C. og etablert i 2007 av grunnleggerne Michèle Flournoy og Kurt M. Campbell. Tankesmien spesialiserer seg i USAs sikkerhetspolitikkproblemer. med fokus på terrorisme, fremtiden for det amerikanske militæret, fremveksten av Asia som et globalt maktsenter, og de nasjonale implikasjoner av øket naturessursforbruk. Tidligere viseutenriksminister, James Steinberg har kalt CNAS "en uunnværlig funksjon i Washington landskapet."


== Forskning og tiltak ==

CNAS har utgitt omfattende rapporter om terrorisme, irregulær krigføring, og regionale utfordringer.


== Støtte fra våpenindustrien ==
CNAS har mottatt flere titalls millioner kroner fra forsvarsindustrien. I en rapport i 2018 argumenterte CNAS blant annet for at det amerikanske flyvåpenet trengte minst 164 bombefly av typen B-21 Raider.
Dette flyet produseres av tankesmias største bidragsyter, Northrop Grumman.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Center for a New American Security (CNAS)
Mickey McGee

William Michael «Mickey» McGee (født 25. oktober 1947 i New Orleans i Louisiana i USA, død 20. juli 2020) var en amerikansk trommeslager. 
Mickey McGee hadde meget av sin oppvekst i Phoenix i Arizona. Mens han turnerte med bandet Goose Creek Symphony møtte McGee Linda Ronstadt, som han senere spilte for på både plate og på scenen. Han spilte så for Jackson Browne og ble medlem av Flying Burrito Brothers fra 1975 til 1981. Han var også medlem av Juice Newton & Silver Spur.McGee spilte også for Maureen McGovern, Chris Darrow,  Keith Moon, Michael Dinner, Rick Nelson og J.D. Souther.McGee turnerte med Bobby Gentry, Linda Ronstadt, Ricky Nelson, Billy Joel, Juice Newton, Jackson Browne, J.D. Souther, Warren Zevon og Chris Darrow. 
Han døde som følge av COVID-19 den 20. juli 2020.


== Referanser ==
Liste over Houston Texans-sesonger

Dette er en liste over sesongene for amerikansk fotballaget Houston Texans, som spiller i National Football Leauge (NFL). Listen inkluderer resultater for hver sesong siden 2002 til dags dato, inkludert resultater i sluttspill og individuelle priser for spillere og hovedtrenere. Laget har hatt åtte vinnende sesonger, to sesonger som endte 8–8, og ti tapende sesonger. Texans sikret sin første tur til sluttspillet og sin første divisjonstittel i AFC South den 11. desember 2011, etter å ha slått Cincinnati Bengals 20–19.


== Sesonger ==


=== Resultater sammenlagt ===


== Kilder ==
«Texans Team History». HoustanTexans.com (engelsk). Besøkt 8. oktober 2021.
John Edwin Meyer

John Edwin Meyer (født 20. februar 1942 i Chicago i Illinois, død 4. november 2020 samme sted) var en profesjonell amerikansk fotballspiller og -trener. Han spilte linebacker for Houston Oilers i American Football League (AFL).


== Biografi ==
Meyer ble uteksaminert fra Brother Rice High School.


=== Spillerkarriere ===
Meyer spilte amerikansk fotball på collegenivå da han gikk på University of Notre Dame. Han spilte som linebacker for Houston Oilers i American Football League i 1966-sesongen, etter å ha blitt byttet til Oilers fra Buffalo Bills. Bills hadde draftet ham i 15. runde av AFL Draft i 1965. Meyer ble også draftet av St. Louis Cardinals i åttende runde av NFLs draft samme år. John spilte for Oilers i alle 14 kampene i 1966 før han pådro seg en skade som tvang ham til å avslutte karrieren. Etter spillerkarrieren ble John en av de yngste assistenttrenerne i NFL.


=== Trenerkarriere ===
Meyer var en assistenttrener for Oilers, New England Patriots og Detroit Lions før han ble en del av Green Bay Packers. Han var Packers' linebackers coach fra 1975 til 1979 og defensive coordinator fra 1980 til 1983. Etter hans karriere i NFL ble han en assistenttrener på deltid ved St. Norbert College.


=== Død ===
Meyer døde 4. november 2020 i en alder av 78, av COVID-19.


== Referanser ==
Seventh Sojourn

Seventh Sojourn er det åttende albumet fra Moody Blues, utgitt i 1972.
Åpningssporet, Mike Pinders «Lost in a Lost World» beklager revolusjonens brutalitet og refererer til rasespenning. Flere sanger inneholder åpenbare politiske referanser. «You and Me», som «Question» fra to år tidligere, viser til den pågående krigen, Vietnam, og konflikter. Instrumentalt brukte keyboardisten Mike Pinder, i tillegg til Mellotron som han har brukt på tidligere album, også en ny Chamberlin.
Seventh Sojourn nådde nummer 5 i Storbritannia, og det ble bandets første på den amerikanske hitlisten, og tilbrakte fem uker som nummer 1. To hitsingler fra dette albumet, «Isn't Life Strange» (Nr.13 UK, Nr. 29 US) og «I'm Just a Singer (In a Rock and Roll Band)» (Nr. 36 UK, Nr. 12 US). Imidlertid ble begge singlene overskygget av gjenutgivelsen av «Nights in White Satin», som først gang var gitt ut i 1967. Mens begge singlene fra Seventh Sojourn kom til topp 40, kom «Nights In White Satin» til nummer 9 i Storbritannia og nummer 2 i USA og oppnådde den høyeste amerikanske listeplassering for en Moody Blues-singel.


== Sporliste ==


== Medvirkende ==
The Moody Blues

Justin Hayward - vokal, gitarer
John Lodge - vokal, bass, akustisk gitar
Ray Thomas - vokal, fløyte, tamburin, saksofon, obo
Graeme Edge - trommer, perkusjon, vokal
Mike Pinder - vokal, Chamberlin, piano, harmoniumAndre medvirkende

Tony Clarke - Produsent
Derek Varnals og Tony Clarke ("Isn't Life Strange") - Teknikker
David Baker - Assisterende teknikk
Phil Travers  - PlateomslagInnspilt i Tollington Park Studios, London


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Seventh Sojourn på Discogs 
(en) Seventh Sojourn på MusicBrainz 
(en) Seventh Sojourn på MusicBrainz 
(en) Seventh Sojourn på MusicBrainz 
(en) Seventh Sojourn på MusicBrainz 
(en) Seventh Sojourn på MusicBrainz 
(en) Seventh Sojourn på MusicBrainz 
(en) Seventh Sojourn på MusicBrainz 
(en) Seventh Sojourn på Spotify
Irregulær krigføring

Irregulær krigføring (IW) er krigføring som benytter taktikk som vanligvis benyttes av irregulære militære organisasjoner.
Som regel innebærer det å unngå slag i stort format, og fokuserer på mindre, fordekte trefninger, gjerne geriljakrig.
Irregulær krigføring er definert i USAs felles doktrine som "en voldelig kamp mellom statlige og ikke-statlige aktører for legitimitet og innflytelse over relevante populasjoner." Begreper knyttet til irregulær krigføring er eldre enn selve begrepet.


== Eksempler ==
Nesten alle moderne kriger omfatter minst ett element av irregulær krigføring. Siden Napoleonskrigene, er ca 80% av konfliktene blitt uregelmessig i sin natur. Irregulær krigføring er det vanligste ved revolusjoner og borgerkriger. Følgende konflikter kan tjene som eksempler for irregulær krigføring:
Den afghanske borgerkrigen
Algeriekrigen
Indianerkrigene
Den amerikanske uavhengighetskrigen
Araberoppstanden
Den kinesiske borgerkrig
Den cubanske revolusjon
Den første Tsjetsjenia-krigen
Den første borgerkrigen i Sudan
Irak-krigen
Kosovokrigen
Den libanesiske borgerkrigen
Borgerkrigen i Rwanda
Boerkrigen
Den andre Tsjetsjenia-krigen
Den andre borgerkrigen i Sudan
Den somaliske borgerkrig
Den filippinsk-amerikanske krig
Vietnamkrigen
Borgerkrigen i Libya (2011)
Borgerkrigen i Syria
Irakiske Borgerkrigen (2014-2017)
Borgerkrigen i Jemen (2015–)
Borgerkrigen i Libya (2014–nå)


== Aktiviteter ==
Asymmetrisk krigføring
Sivil-militære operasjoner (CMO)
Kolonikrig
Utenlandsk internt forsvar (FID)
Geriljakrig (GW)
Opprør/Motopprør (MYNT)
Rettshåndhevelse aktiviteter som har fokus på å møte irregulære motstandere
Militær etterretning og Kontraetterretning
Stabilisering, Sikkerhet, Overgang, og Gjenoppbygging Operations (SSTRO)
Terrorisme/Kontraterrorisme
Transnasjonale kriminelle aktiviteter som støtter eller opprettholde IW:
Narkotikahandel
Våpenhandel
ulovlige finansielle transaksjoner
Ukonvensjonell krigføring (UW)I henhold til Forsvarsdepartementets, det er fem kjerneaktiviteter av IW:
Opprør/Motopprør (MYNT)
Kontraterrorisme (CT)
Ukonvensjonell krigføring (UW)
Utenlandsk internt forsvar (FID)
Fredsbevarende Operasjoner (SO)


== Referanser ==
Sara Høydahl

Sara Høydahl (født 1999) er en norsk youtuber som er med i YouTube-nettverket Splay. 


== Biografi ==
Høydahl er fra Svelvik i Drammen. På YouTube kanalen sin har hun 109.000 abonnenter.I 2018 vant hun «Årets stjerneskudd» og «Årets serie» med sin serie Forsvinningsfredag på Gullsnutten. I serien tar hun for seg både løste og uløste draps- og forsvinningssaker, både i Norge og internasjonalt. Hun ble også nominert til Årets serie i 2019.Hun deltar i podkasten Oops! sammen med Victoria Skau.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Sara Høydahl på Instagram 
(no) Sara Høydahl på YouTube
Warren Mitchell (basketball)

Warren Eugene Mitchell sr. (født 1. april 1933 i Lynchburg i Virginia i USA, død 15. oktober 2020 i Midlothian i Virginia) var hovedtrener for William & Mary Tribe men's basketball team fra 1966 til 1972. I Southern Conference-konkurranser ledet han sine lag til en kumulativ 33–37 rekord. Sammenlagt avsluttet Mitchell 58–98 sine seks sesonger som trener.Mitchell døde 15. oktober 2020 av covid-19.


== Referanser ==
Anna Glad

Anna Margrethe Glad (også kjent som Anna Holmberg, født 29. januar 1835 i Vang, død 6. september 1909 i København) var en norsk kunstmaler.


== Liv og virke ==
Glad var i årene 1855–1858 elev av Otto Mengelberg i Düsseldorf. Hun hørte til kretsen rundt Adolph Tidemand, og malte portretter og norske folkelivsskildringer. I 1857 stilte hun ut bildet «En Vossejente» på den nordiske utstillingen i Christiania.
Etter ektemannens ønske avsluttet hun sin kunstneriske karriere, og etter at hun ble enke var hennes produksjon svært begrenset. Noen av hennes bilder ble utstilt i 1868, og det er kjent at hun også malte enkelte bilder i 1880-årene.
Tsar Aleksander II av Russland overrakte i 1863 Glad et kostbart brystsmykke i briljanter som takk for hennes gave til den finske kunstforeningen, et landskapsmaleri hun selv hadde utført. Maleriet ble gitt til minne om hennes nylig avdøde finske ektemann.Glad ble i 1857 tegnet av Mathilde Dietrichson.


== Familie ==
Anna Glad var datter av generalmajor Christian Glad, kommandant på Akershus festning og hans hustru Marie Christine (født Trosdahl).
Hun ble 19. september 1858 gift i Garnisonsmenigheten i Christiania med den finske kunstmaleren Gustav Werner Holmberg. Hun ble enke allerede i 1860, og flyttet tilbake til Christiania sammen med datteren Betzy Holmberg, gift Deis, som ble pianist og komponist.


== Referanser ==


== Kilder ==
Wichstrøm, Anne (1997). Kvinneliv, kunstnerliv. Gyldendal. s. 206. ISBN 8205193622.
Hubert Minnis

Hubert Alexander Minnis er en politiker fra Bahamas som var statsminister fra mai 2017 til september 2021. Han er også leder av partiet Free National Movement (regjeringspartiet) og medlem av nasjonalforsamlingen siden 2007.Han ble vraket som partileder i 2016, men ble valgt på ny i april 2017 etter interne stridigheter i partiet. Etter at partiet vant valget 11. mai 2017 ble han landets statsminister.
Minnis er utdannet som lege (gynekolog og fødselslege), og han har vært president i legeforeningen og medlem av det medisinske rådet. Fra 2007 til 2012 var han også helseminister. I perioden 2012 til 2017 var han opposisjonsleder, før han etter valget i 2017 ble statsminister.


== Referanser ==
Inger Marie Bruun-Vierø

Inger Marie Bruun-Vierø (født 24. november 1942 i Rønninge ved Langeskov) er en dansk jurist og politiker som har vært medlem av Folketinget, og helse- og omsorgsborgermester i Københavns kommune, valgt for Det Radikale Venstre. 
Bruun-Vierø gikk ut av fra Odense Katedralskole i 1961 og ble cand.jur. ved Aarhus Universitet i 1970. Som nyutdannet ble hun sekretær/fullmektig i Frederiksberg kommune, hvor hun var frem til 1974. Fra 1974 var hun fullmektig ved Danmarks Lærerhøjskole, inntil hun i 1979 ble ansatt hos Amternes og Kommunernes Forskningsinstitut som administrator. I 1987 ble hun avdelingsleder i Gentofte kommune, og i 1991 ble hun visedirektør i Socialforskningsinstituttet. Hun er nå visedirektør for Kennedy Centret i Glostrup.
Hun startet sin politiske karriere som folketingskandidat for Det Radikale Venstre i Østerbrokredsen i 1979 og møtte som vararepresentant på Folketinget i kortere perioder i 1984, 1985, 1987, 1988, 1990, 1993, 1994 og 1996. Hun ble fast medlem på Folketinget 1. mars 2000, da Jørgen Estrup trakk sitt mandat. Hun var medlem frem til valget 20. november 2001. I 1990 ble hun medlem av Københavns Borgerrepresentation som den eneste representant for Det Radikale Venstre, og fra 2002 til 2005 var hun kommunens helse- og omsorgsordfører. Utover dette har hun vært styremedlem i Hovedstadens Sygehusfællesskab, Byfornyelsesselskabet Danmark og Den Kommunale Højskole.
Inger Marie Bruun-Vierø ble i 2009 kommandør av Dannebrogordenen. Hun er gift med Jørgen Søndergaard.