jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Michael Hall

Bent Michael Hall (født 9. august 1848 i Vefsn, død 27. juli 1897) var en norsk offiser, lærer, organisasjonsmann, skiidrettspionér og sjakkspiller som ble kjent for sin rolle i norsk kvinnesakshistorie. Han startet i 1883 det første artiumskurset for kvinner, som bestod av seks unge kvinner som fikk undervisning hjemme hos Hall. Elevene dannet Diskusjonsforeningen Skuld, som ble starten på Norsk Kvinnesaksforening. Hall var en av 1870- og 1880-årenes ledende norske sjakkspillere, var medstifter av Christiania Skiklub i 1877 og var leder i Nordlændingernes Forening 1884–1885.


== Bakgrunn ==
Michael Hall var sønn av Hans Hall (1808–1877) og Pauline Irgens Holmboe Stoltenberg (1821–1892), og ble født i Vefsn der faren da var sogneprest. Han var bl.a. bror av prestene Anton Christian Hall og Birger Anneus Hall, og onkel til komponisten og musikkritikeren Pauline Hall. Michael Hall ble utdannet offiser ved Krigsskolen og var løytnant og siden kaptein i hæren. I 1879 ble han immatrikulert som realfagsstudent ved universitetet i medhold av en lov som gav krigsskoleutdannede adgang til universitetet, selv om de ikke hadde examen artium. Han døde i 1897, bare 48 år gammel, og var da kaptein og kvartermester ved Valdres landvernbataljon.


== Halls privatskole ==

Hall arbeidet i 1880-årene som matematikklærer på Aars og Voss' skole. I 1883 startet han det første artiumskurset for kvinner, året etter at Stortinget hadde vedtatt en lovendring som gav kvinner rett til å ta examen artium. Han startet sitt eget artiumskurs for kvinner etter at en ung kvinne som han kjente fra før, Marie Holst, hadde erfart at vanlige høyere skoler ikke ville ta opp kvinnelige elever. Hall sa seg da villig til å undervise Holst privat. Hall hadde vært privatlærer for Holst i et års tid i Vefsn, der begge vokste opp.
Hall averterte etter flere elever, og etterhvert utgjorde seks unge piker Halls privatskole i hans hjem i Damstredet. Noen av elevene dannet samme år Diskusjonsforeningen Skuld sammen med Cecilie Thoresen, den eneste kvinnen som allerede hadde tatt artium, og denne foreningen var året etter sentral i etableringen av Norsk Kvinnesaksforening.


== Nordlændingernes Forening ==
Hall var leder av Nordlændingernes Forening fra 1884 til 1885; i jubileumsskriftet het det at «der var kommet en hel del nye folk ind i foreningen, deriblandt den selskabelig vindende og idérike løitnant Hall, og en masse damer. Disse vendte sine øine fra [den tidligere formannen] Strøm, og kastet sine stemmer paa Hall, der i  det hele var en mand efter deres hjerte. Hall var av et gemytlig og vindende væsen og saare rik paa ideer.»


== Sjakk ==
Hall var sjakkspiller og ble omtalt som en av de mest kjente sjakkspillerne i Norge i 1870- og 1880-årene.


== Skiidrett ==
Hall var en av stifterne av Christiania Skiklub i 1877 og var medlem av styret det første året.


== Referanser ==
National enhed for Særlig Kriminalitet

National enhed for Særlig Kriminalitet (NSK) er en enhet i Danmarks politi opprettet 1. januar 2022 sammen med et eget statsadvokatembede, Statsadvokaten for Særlig Kriminalitet (SSK). NSK og SSK skal være et flaggskip i politiets og anklagemyndighedens bekjempelse av den komplekse og organiserte kriminalitet.
Etableringen samlet de mest spesialiserede politi- og påtalefaglige kompetanser i en ny slagkraftig nasjonal enhet som skal etterforske og behandle straffesaker vedrørende den mest komplekse økonomiske og organiserte kriminalitet.Enheten oppbygges som en politikrets. Den er organisert med en politisøyle, en påtalesøyle og en stabssøyle. Dertil er et hvitvaskingssekretariat. Politisøylen består av to etterforskningslinjer; Efterforskning Vest og Efterforskning Øst, samt en samlet Etterretning og analyse og kriminalteknikk-linje.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Convolvulus massonii

Convolvulus massonii er en flerårig plante i vindelfamilien.
Den har en krypende eller slyngende vekst, og stengelen er opptil 4 m lang og forvedet ved basis. Bladene er eggformede, helrandede, 4–11 cm lange og 1,5–6 cm brede. Bladstilken er 1,5–4 cm lang. Blomstene er hvite med rosa bånd og 2–2,5 cm i diameter. De sitter enkeltvis eller 2–6 sammen. Planten ligner mye på Convolvulus canariensis, men kan skilles på at bladene er nesten snaue.Convolvulus massonii er endemisk for Madeira der den finnes både på hovedøya og de mindre Desertasøyene. Den vokser i laurbærskog og på fuktige klipper ved havet. Arten har status som sårbar i IUCNs rødliste og er listet som prioritert art i Habitatdirektivets vedlegg 2.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Convolvulus massonii i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Convolvulus massonii hos NCBI 
(en) Convolvulus massonii hos The International Plant Names Index 
(en) Kategori:Convolvulus massonii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Convolvulus massonii – detaljert informasjon på Wikispecies
Salima Mukansanga

Salima Mukansanga (født 25. juli 1988) er en rwandisk internasjonal fotballdommer. I 2022 ble hun den første kvinnelige hoveddommer under Afrikamesterskapet i fotball.Mukansanga fikk sin internasjonale debut som dommer under VM i fotball for kvinner 2019 i Frankrike. Hun har også dømt kamper for kvinner under OL 2020 og Afrikamesterskapet i fotball for kvinner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Salima Mukansanga – Olympedia 
(en) Salima Mukansanga – Transfermarkt (dommer) 
(en) Salima Mukansanga – WorldFootball.net (dommer) 
(en) Salima Mukansanga – Soccerway 
(en) Salima Mukansanga – PlaymakerStats.com (dommer) 
Profil på worldreferee.com
Bjørn-Eivind Årtun

Bjørn-Eivind Årtun (født 22. juni 1966, død 7. februar 2012) var en norsk fjellklatrer og fotograf. Han omkom sammen med Stein-Ivar Gravdal i en klatreulykke på fjellet Kjerag i Rogaland. Årtun var en erfaren klatrer, mest kjent for sine alpine bestigninger i lett-vekt stil, bl.a. i Patagonia og Alaska. Årtuns klatring vakte internasjonal oppmerksomhet. Han var nominert til den internasjonale og prestisjefulle prisen Piolet d'Or sammen med Colin Haley i 2011 og sammen med Ole Ivar Lied  2012.
Viktigste bestigningerEn forbundsfiende, grad 8-, Kjerag. Første fribestigning, sammen med Robert Caspersen. 2005.
Rett lett, grad 8+, naturlige sikringer, Häller, Bohuslän, 2006.
Marsigny/Parkin-ruten på Cerro Torre, Patagonia, sammen med Joakim Eide, 2007.
Ultima Thule, Blåmann Nordvegg på Kvaløya, 350m, grad 8, første fribestigning, sammen med Oscar Aleksandersson, 2008.
Exocet på Cerro Stanhardt, Patagonia, 800m. WI5+, 5.9, sammen med Marius Olsen, 2008.
Hvit linje, Patagonia, 600m., WI 5, 85/90 grader, førstebestigning sammen med Marius Olsen, 2008.
Supercanaleta, Fitzroy, Patagonia, ED-, 1700 m. sammen med Ramiro Greco, 2008.
Vela y Viento, Mermoz, Patagonia, 600 m. ED, 7b, sammen med Cullen Kirk, 2008.
Ferrariruta, Cerro Torre, Patagonia, ED+ WI6, 1000m., sammen med Cullen Kirk, 2008.
Strandhogg, Kjerag, 800 meter, WI6+, A0, sammen med Stein-Ivar Gravdal. 2009
Pin-up, Kjerag, 600 meter, WI6, sammen med Annelin Henriksen. 2009
The Bullocks, Rulten, M6+, 500m, Lofoten, sammen med Marko Prezelj. 2009
Bibler-Klewin på Moonflower buttress på Mount Hunter, Alaska, sammen med Colin Haley 2009
Franskeruta på Mount Hunter, 2100 meter, M6, AI5, fjerdebestigning, Alaska, sammen med Colin Haley 2009
Dracula, 3100m, M6R, AI4+ førstebestigning. Mount Foraker, sammen med Colin Haley. (nominert til Piolet d'Or). 2010
Exocet, Cerro Standhardt, Patagonia, sammen med Robert Caspersen, 2010
Masticas e Sputas på Pollone, Patagonia sammen med Robert Caspersen. 2010
Vandrefalken, førstebestigning, naturlig sikret grad 9-, på Askfjell i Lier, 2011
Venas Azules, Torre Egger. Førstebestigning sammen med Ole Ivar Lied. (nominert til Piolet d'Or), 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Geir-Arne Bore. Intervju med Bjørn-Eivind Årtun. Norsk Alpin Tidsskrift 2011
Geir-Arne Bore. In memoriam: Bjørn-Eivind Årtun og Stein-Ivar Gravdal, en oversikt over hva de har klatret  https://borebloggen.blogspot.com/2012/02/in-memorian-bjrn-eivind-artun-og-stein.html
Colin Haley. Bjørn-Eivind Årtun, 1966–2012. Obituary, The American Alpine Journal, 2013 http://publications.americanalpineclub.org/articles/13201212369/Bjrn-Eivind-rtun-19662012
Bjørn-Eivind Årtun. Dracula - Seventy-One Sleepless Hours During a First Ascent On The Southeast Face Of My. Hunter, In The Alaska Range. American Alpine Club, 2011.http://publications.americanalpineclub.org/articles/12201107000/Dracula
Leone de Simone

Leone de Simone (død i juli 1469) var en italiensk katolsk biskop. Han ble utnevnt i 1442.


== Referanser ==
University Challenge

University Challenge er et britisk tv-quizprogram som først ble sendt fra 1962 til 1987 med quizmaster Bamber Gascoigne. BBC relanserte programmet den 21. september 1994, og det har siden hatt Jeremy Paxman som quizmaster.
Spørsmålene krever ofte spesialisert og teknisk kunnskap. En del av showets vesen er de ofte sære karaktertrekkene til deltakerne kombinert med quizens vanskelighetsgrad.


== Eksterne lenker ==
(en) University Challenge på Internet Movie Database
Philip Pettit

Philip Noel Pettit er en irsk filosof og politisk teoretiker. Han er professor ved Princeton University og Australian National University.Pettit er mest kjent for sitt arbeid rundt ny-republikanisme, hvor graden av frihet i et samfunn avhenger av hvilket politisk system som råder. Det er kun i en spesifikk demokratisk republikk mennesket er fritt. Denne forståelsen av frihet står imotsetning til en negativ og positiv ide av begrepet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Philip Pettit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
David Åslin

David Åslin (født 26. juli 1989 i Mora kommune) er en svensk ishockeyspiller som spiller for Ringerike Panthers i Norge. 
Aslin debuterte i Svenska Hockeyligan da han spilte med «Växjö Lakers» i SHL-sesongen 2012–13. Han har også spilt med Södertälje SK i HockeyAllsvenskan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Åslin – Eurohockey.com 
(en) David Åslin – Hockeydb.com 
(en) David Åslin – Eliteprospects.com
Gonionycha

Gonionycha er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Nokså små (ca. 2 millimeter), gjerne litt brede, rødlige eller brunlige kortvinger.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (India, Thailand).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Hoplandriini  Casey, 1910
Slekten Gonionycha Cameron, 1939Gonionycha assamensis Cameron, 1939
Gonionycha indica Cameron, 1939
Gonionycha rougemonti Pace, 1992
Gonionycha smetanai Pace, 1992


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gonionycha i Global Biodiversity Information Facility 
Gonionycha – detaljert informasjon på Wikispecies
Platyepipedia

Platyepipedia er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==


== Levevis ==
Disse små billene lever på fuktige steder, som myrer og bredden av elver og innsjøer.


== Utbredelse ==
Slekten finnes i Øst-Afrika inkludert Jemen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Hygronomini C.G. Thomson, 1859 – bare én art i Norge
Understammen Hygronomina  C.G. Thomson, 1859
Slekten Platyepipedia Pace, 1986Platyepipedia africana Pace, 1986
Platyepipedia rougemonti Pace, 1991


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Platyepipedia i Global Biodiversity Information Facility 
Platyepipedia – detaljert informasjon på Wikispecies
Baltioligota

Baltioligota er en utdødd slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (gjerne 1-1,5 millimeter), litt brede, blanke, brunlige eller svarte kortvinger. Antennene har en forholdsvis tydelig, løse klubbe av utvidete ytterste ledd. Beina er temmelig korte og spinkle.


== Levevis ==
Disse små billene er rovdyr og i alle fall noen av de nålevende artene lever av midd.


== Utbredelse i tid og rom ==
Arten er bekrevet fra baltisk rav, dette stammer fra eocen-tiden.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Hypocyphtini Laporte de Castelnau, 1835
Slekten †Baltioligota Paśník, 2005†Baltioligota electrica Paśník, 2005


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Baltioligota i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Baltioligota hos Fossilworks 
Baltioligota – detaljert informasjon på Wikispecies
Martino Alfieri

Martino Alfieri (født 10. november 1590 i Milano i Hertugdømmet Milano, død 30. mars 1641 i Napoli i Kongedømmet Napoli) var en italiensk katolsk prelat som var nuntius under trettiårskrigen og blant annet involvert i et pavelig initiativ om en fredskonferanse, og erkebiskop av Cosenza.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Martino Alfieri studerte i hjembyen Milano hos jesuittene. Han fullførte sine studier som doktor ''utroque iure'' fra universitetet i Padova, flyttet til Roma.


=== Prest ===
I Roma ble han presteviet 15. april 1623. I 1627 ble han tilknyttet Basilikaen Santa Maria Maggiore, og hans ekklesiale karriere fortsatte med utnevnelse til referendar ved tribunalene stryrt av  Den apostoliske signatur for rettferd og nåde (noe som førte til at han ble prelat og til at han fikk praktisere for romerske domstoler), medlem av Reverenda Fabrica Sancti Petri, og konsultor for Det hellige officium.Etter dette ble han i 1931 sendt til Malta som apostolisk visitator og inkvisitor.


=== Pavelig nuntius, biskop ===
Fordi paven aktet å sendte ham som sin representant til keiseren, ble utnevnt til biskop; pavens valg falt på bispedømmet Isola i kongedømmet Napoli og utnevnte ham dit den  21. august 1634. Han ble bispeviet i Santa Maria Maggiore den 10. september samme år, av kardinal Giulio Roma.  Alfieri var også administrator av det apostoliske nuntiatur til Flandern inntil utnevnelsen av Richard Paul Stravius.Den 20. september 1634 ble han sendt som nuntius i Kurfyrstedømmet Köln i Tyskland. Som nuntius residerte han til å begynne med i Liège under konflikten mellom denne by og kurfyrste-erkebiskopen av Köln, Ferdinand av Bayern.I 1636 planla paven en fredskonferanse for å få avsluttet det som i ettertid er blitt kjent som Trettiårskrigen. Av denne grunn utnevnte han kardinal Marzio Ginetti til ekstraordinær nuntius (Legatus a latere) i Köln. Erkebiskop Martino Alfieri flyttet likeså til Köln. Men  fredskonferanseinitiativet ble ikke vellykket, hovedsakelig grunnet Frankrikes tilbakeholdenhet, behovet for å sikre passersedler for de tyske protestantiske fyrster, og en utbredt avvisning av en pavelig initiert megling.Den 11. april 1639 ble biskop Alfieri utnevnt til erkebiskop av Cosenza. Han ble løst fra embedet som nuntius til Tyskland, men forble i Köln inntil hans etterfølger Fabio Chigi (den senere pave Aleksander VII) ankom i september 1639. Så dro han til Roma og ventet der på sitt pallium helt til 8. september 1640. Så flyttet han videre sørover på den italienske halvøy til sitt erkebispedømme.
Han døde av tæring den 30. mars 1641 i Napoli.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Erkebiskop Filippo Archinto (1500-1558)
Pave Pius IV (1499-1565) *bispeviet 1546
Kardinal Giovanni Antonio Serbelloni (1519-1591) *1557
Kardinal Carlo Borromeo (1538-1584) *1563
Kardinal Ottavio Paravicini (1552-1611) *1584
Kardinal Giambattista Leni (1573-1627) *1608
Kardinal Giulio Roma (1584-1652) *1621
Biskop Martino Alfieri (1590-1641) *1634


== Referanser ==
Ashella

Ashella er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Små til middelsstore (gjerne ca. 5 millimeter), avlange kortvinger. Et fellestrekk ved de fleste er at dekkvingene er ganske små, vanligvis bare halvparten så lange som pronotum, og flygevinger mangler. Hodet er ofte forholdsvis stort.


== Levevis ==
Artene lever i fjæra, der de gjerne kryper rundt langs kanten av fjærepytter.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra British Columbia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Liparocephalini Fenyes, 1918
Slekten Ashella Klimaszewski, 2020Ashella giulianii (Moore, 1978)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ashella – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Ashella i Global Biodiversity Information Facility 
Ashella – detaljert informasjon på Wikispecies
Myrmoecia

Myrmoecia er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 5 millimeter), slankee, brunlige kortvinger. Antenner og bein er forholdsvis lange og kraftige. Pronotum er rektangulært med ganske rette sidekanter.


== Levevis ==
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten har en holarktisk utbredelse, men mangler i det nordligste Europa.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Lomechusini Fleming, 1821
Slekten Myrmoecia Mulsant & Rey, 1873
Myrmoecia canadensis Maruyama & Klimaszewski, 2006
Myrmoecia confragosa (Hochhuth, 1849)
Myrmoecia hamulata (Fauvel, 1878)
Myrmoecia hispanica (Bernhauer, 1910)
Myrmoecia kochi (Bernhauer, 1940)
Myrmoecia laeviuscula (Fauvel, 1878)
Myrmoecia lauta (Casey, 1893)
Myrmoecia lesnei (Fauvel, 1898)
Myrmoecia libanensis (Pic, 1901)
Myrmoecia lugubris (Casey, 1893)
Myrmoecia mamillata (Fauvel, 1878)
Myrmoecia perezii (Uhágon, 1876)
Myrmoecia physogaster (Fairmaire, 1860)
Myrmoecia plicata (Erichson, 1837)
Myrmoecia reitteri (Eppelsheim, 1881)
Myrmoecia rigida (Erichson, 1839)
Myrmoecia tapinomatis (Mann, 1914)
Myrmoecia triangulum (Pérez-Arcas, 1874)
Myrmoecia tuberiventris (Fairmaire, 1855)
Myrmoecia urartu (Iablokov-Khnzorian, 1962)


== Eksterne lenker ==
(en) Myrmoecia i Encyclopedia of Life 
(en) Myrmoecia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Myrmoecia hos ITIS 
Myrmoecia – detaljert informasjon på Wikispecies
Marzio Ginetti

Marzio Ginetti (født 6. april 1585 i Velletri i Kirkestaten, død 1. mars 1671 i Roma) var en italiensk katolsk prelat, pavelig diplomat, kardinal og biskop.


== Biografi ==
Marzio Ginetti var sønn av Giovambattista Ginetti og Olimpia Ponzianelli.
I 1626 utsa pave Urban VIII in pectore Ginetti til kardinaldiakon med Santa Maria Nuova som titteldiakoni. Ginetti ble kreert i 1653 til kardinalbiskop av Albano og ble bispeviet i basilikaen Santa Maria Maggiore den 6. juli samme år.
Kardinal Ginetti har fått sitt siste hvilested i Cappella Ginetti i kirken Sant'Andrea della Valle i Roma.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
Pave Sixtus IV (1414-1484) *bispeviet 1471
Pave Julius II (1443-1513) *1481
Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
Pave Leo X (1475-1521) *1513
Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
Kardinal Alessandro Farnese (1468-1549) *1519
Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
Kardinal Pietro Aldobrandini (1571-1621) *1604
Kardinal Laudivio Zacchia (1565-1537) *1605
Kardinal Antonio (Marcello) Barberini (sr.), O.F.M. Cap. (1569-1626) *1625
Kardinal Girolamo Colonna (1604-1666) *1633
Kardinal Francesco Barberini (sr.) (1597-1679) *1645
Kardinal Marzio Ginetti (1586-1671) *1683


== Referanser ==
Løsepenger

Løsepenger er penger eller verdier som blir krevet i utpressing for å frigi en fange eller en gjenstand.
Historisk har dette vært brukt for krigsfanger. Senere er det særlig blitt tilknyttet bortføring og lignende lovbrudd.


== Historiske eksempler ==
Julius Cæsar ble tatt til fange av sjørøvere i nærheten av øyen Farmakonisi. Han ble holdt fanget inntil det ble betalt 50 talenter i løsepenger. Sjørøverne hadde først forlangt 20 talenter, men Cæsar mente selv at han var verdt mer. Etter å ha blitt sluppet fri, vendte han tilbake med løsepengene, men fanget og korsfestet røverne.I Europa i middelalderen var betaling av løsepenger en viktig del av krigføring. En adelig eller kongelig ridder kunne være verdt en stor sum løsepenger om han ble fanget i live. Kjent eksempel på slike riddere som ble holdt for løsepenger var Rikard Løvehjerte og Bertrand du Guesclin.


== Referanser ==
Kistnerium

Kistnerium er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Små, mer eller mindre dråpeformede kortvinger.


== Levevis ==
Disse artene lever sammen med termitter.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Mesoporini Cameron, 1959 Slekten Kistnerium Naomi & Iwata, 1996Kistnerium japonicum Naomi & Iwata, 1996


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kistnerium i Global Biodiversity Information Facility 
Kistnerium – detaljert informasjon på Wikispecies
Ponerilla

Ponerilla er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Disse billene etterligner maurene de lever sammen med.


== Levevis ==
Artene lever sammen med maur i slekten Megaponera.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika (Kenya, Zimbabwe).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Mimanommatini Wasmann, 1912Understammen Dorylophilina
Slekten Ponerilla Brauns, 1914Ponerilla hoelldobleri Kistner, 1993
Ponerilla megaponerae Brauns, 1914


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ponerilla i Global Biodiversity Information Facility 
Ponerilla – detaljert informasjon på Wikispecies
Ecitomerus

Ecitomerus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Disse billene etterligner maurene de lever sammen med. Denne gruppen er gjerne svært maurlignende, ved at midtkroppen (thorax) er ganske liten, beine lange og tynne, bakkroppen pæreformet, og antennene har et langt, kølleformet innerste ledd slik at de ligne maurenes knebøyde antenner. Også hodet er påfallende maurlignende.


== Levevis ==
Artene lever sammen med hærmaur i slekten Eciton.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den neotropiske økosonen (Brasil).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Mimecitini Wasmann, 1917 Understammen Leptanillophilina
Slekten Ecitomerus Borgmeier, 1933Ecitomerus impressifrons Borgmeier, 1933


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ecitomerus i Global Biodiversity Information Facility 
Ecitomerus impressifrons – detaljert informasjon på Wikispecies