jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Raman Halowtsjanka

Raman Aljaksandravitsj Halowtsjanka (belarusisk: Раман Аляксандравіч Галоўчанка; russisk: Роман Александрович Головченко, Roman Aleksandrovitsj Golovtsjenko; født 10. august 1973 i Zjodzina i Den belarusiske sosialistiske sovjetrepublikk i Sovjetunionen) er en belarusisk politiker, som siden juni 2020 har vært statsminister i Belarus. Han ble utnevnt av president Aleksandr Lukasjenko to måneder før presidentvalget i Belarus 2020.Fra 2009 til 2013 var han første viseminister i den statlige militærindustrikomiteen (State Authority for Military Industry). Etter dette var han Belarus’ ambassadør til Forente arabiske emirater, Qatar, Kuwait og Saudi-Arabia.Han er utdannet ved MGIMO (Moskvas statlige institutt for internasjonal politikk) i 1996, og ble utdannet fra Academy of Public Administration i Belarus i 2003.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roman Golovchenko – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
CEPT

CEPT, Conférence européenne des administrations des postes et télécommunications eller The European Conference of Postal and Telecommunications Administrations, er en europeisk samarbeidsorganisasjon for postvesen og telekommunikasjon, grunnlagt i 1959. 
Formålet var å samarbeide i saker om markedsføring, drift, jus og teknologi.
I 1988 etablerte man ETSI, European Telecommunications Standards Institute, med ansvar for standardisering. 
1992 fikk CEPT de to underavdelingene Post Europe og ETNO, The European Telecommunications Network Operators' Association.

		
		


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) European Conference of Postal and Telecommunications Administrations – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pionycha

Pionycha er en slekt av løpebiller. Gruppen lever i Afrika og Asia.


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, litt flate, blanke, brunlige løpebiller. Hodet er temmelig stort og rundet, med smale kjever (mandibler). Pronotum er mer eller mindre tønneformet, mye lengre enn bredt, mye smalere enn de jevnbrede dekkvingene og smalere enn hodet.


== Utbredelse ==
Artene er kjent fra Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Ctenodactylinae Castelnau, 1834
Slekten  Pionycha Chaudoir, 1848
Pionycha maculata (Gory, 1833)
Pionycha pallens Lucas, 1857
Pionycha tristis (Gory, 1833)


== Eksterne lenker ==
(en) Pionycha i Encyclopedia of Life 
(en) Pionycha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Pionycha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pionycha – detaljert informasjon på Wikispecies
Liste over Eswatinis monarker

Dette er en liste over Eswatinis monarker og regenter:


== Kongehus ==
Huset Dlamini


== Liste ==


== Fotnoter ==


== Referanser ==
CureVac

CureVac AG er et tysk legemiddelselskap som utvikler og produserer legemidler og vaksiner.
CureVac ble grunnlagt i 2008 i Tübingen i Tyskland av biologen Ingmar Hoerr (født 1968) for å utvikle vaksiner baserte på budbærer-RNA som agens, en mulighet som Ingmar Hoerr hadde oppdaget som doktorand. Det innebærer at den menneskelige kropp instrueres ved hjelp av budbærer-RNA til å aktivere immunforsvaret. Denne nukleinsyre programmeres med informasjon om et spesifikt virus, injiseres i kroppen og instruerer celler til å produsere antistoffer og T-celler mot det. 
Selskapet har hovedkontor i Tübingen og har virksomhet med kliniske forsøk i Frankfurt am Main samt har siden 2015 et datterselskap i Boston i Massachusetts i USA.


== Koronavirusvaksine CVnCoV ==
Curevac utvikler siden våren 2020 med støtte fra Coalition for Epidemic Preparedness Innovations en koronavaksine med budbærer-RNA-teknologi, det vil si en RNA-basert vaksine. Den europeiske union finansierer, med opp til 80 millioner euro, utvikling og en oppskalering av produksjonen. CureVac fikk i midten av juni 2020 tillatelse av myndigheter i Tyskland og Belgia til å gjennomføre en klinisk fase 1-studie med sin vaksinekandidat CVnCoV.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Curevacs nettside
Pseudaptinus

Pseudaptinus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Dryptinae i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore (gjerne ca. 5 millimeter), slanke, litt flate, gjerne rødbrunlige løpebiller. Hodet er ovalt med små fasettøyne, kjevene ikke spesielt forstørrede, antennene lange og tynne. Pronotum er hjerteformet, minst så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede med fine punkstriper.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-, Mellom og Nord-Amerika nord til det sørlige USA.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Dryptinae  Bonelli, 1810
stamme Zuphiini Bonelli, 1810
delgruppe Zuphiina Bonelli, 1810
slekt Pseudaptinus Laporte de Castelnau, 1834
Pseudaptinus albicornis (Klug, 1834) 
Pseudaptinus australis (Blackburn, 1889) 
Pseudaptinus borgmeieri Liebke, 1939 
Pseudaptinus brittoni Baehr, 1985 
Pseudaptinus championi Liebke, 1934 
Pseudaptinus cribratus Liebke, 1934 
Pseudaptinus cyclophthalmus Baehr, 1985 
Pseudaptinus depressipennis Baehr, 1995 
Pseudaptinus elegans Chaudoir, 1862 
Pseudaptinus fulvus (Castelnau, 1867) 
Pseudaptinus hirsutulus Baehr, 1985 
Pseudaptinus insularis Mutchler, 1934
Pseudaptinus iridescens Baehr, 1985 
Pseudaptinus lecontei (Dejean, 1831) 
Pseudaptinus leprieuri (Buquet, 1835) 
Pseudaptinus magicus Liebke, 1934 
Pseudaptinus mimicus Liebke, 1934 
Pseudaptinus monteithi Baehr, 1985 
Pseudaptinus nevermanni Liebke, 1936 
Pseudaptinus ohausi Liebke, 1934 
Pseudaptinus oviceps Vandyke, 1926 
Pseudaptinus punctatostriatus Baehr, 1985
Pseudaptinus punctatus Liebke, 1934 
Pseudaptinus salebrosus Liebke, 1934 
Pseudaptinus subfasciatus Chaudoir, 1862 
Pseudaptinus tenuicollis (Leconte, 1851) 
Pseudaptinus thaxteri Darlington, 1934 


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Pseudaptinus i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudaptinus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudaptinus hos ITIS 
(en) Pseudaptinus hos NCBI 
(en) Kategori:Pseudaptinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pseudaptinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Pierre Dansereau

Pierre Dansereau (født 5. oktober 1911, død 28. september 2011) var en canadisk botaniker og økolog. Han regnes som en av grunnleggerne av moderne økologi. Autorforkortelsen er Dans.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thérèse Dumesnil (1981). «Pierre Dansereau: l’écologiste aux pieds nus». Nouvelle optique. ISBN 2-89017-020-9.
Acinopus

Acinopus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore til store, nokså brede og kraftige, svarte løpebiller, antenner og bein noe lysere.


== Levevis ==
Artene finne på tørre, lysåpne steder. De lever gjerne under steiner. Ulikt de fleste andre løpebiller er de planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Kapp Verdeøyene i vest til det vestlige Kina i øst.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Acinopus Dejean, 1821
Acinopus almeriensis Mateu, 1954
Acinopus ambiguus Dejean, 1829
Acinopus ammophilus Dejean, 1829 
Acinopus antoinei Puel, 1934
Acinopus arabicus Wrase & Kataev, 2016
Acinopus baudii A. Fiori, 1913
Acinopus boiteli Alluaud, 1930
Acinopus brevicollis Baudi Di Selva, 1882
Acinopus brittoni Wrase & Kataev, 2016
Acinopus creticus Maran, 1947
Acinopus cylindraecus Fairmaire, 1859
Acinopus dianae Schatzmayr, 1943
Acinopus doderoi Gudelli, 1925
Acinopus giganteus Dejean, 1831
Acinopus grassator Coquerel, 1859
Acinopus gutturosus Buquet, 1840
Acinopus haroldii Schaum, 1863 
Acinopus jeannei J. Vives & E. Vives, 1989
Acinopus khalisensis Ali, 1967
Acinopus labiatus (Erichson, 1843) 
Acinopus laevigatus Menetries, 1832
Acinopus laevipennis Fairmaire, 1859
Acinopus liouvillei Puel, 1934
Acinopus megacephalus P. Rossi, 1794
Acinopus orszuliki Wrase & Kataev, 2016
Acinopus picipes (Olivier, 1795) 
Acinopus pilipes Piochard De La Brulerie, 1868 
Acinopus pueli Schatzmayr, 1935
Acinopus sabulosus Fabricius, 1792
Acinopus sinaiticus Wrase & Kataev, 2016
Acinopus striolatus Zoubkoff, 1833
Acinopus subquadratus Brulle, 1832
Acinopus zagrosensis Azadbaksh & Wrase, 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Acinopus i Encyclopedia of Life 
(en) Acinopus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Acinopus hos Fauna Europaea 
(en) Acinopus hos NCBI 
(en) Kategori:Acinopus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acinopus – detaljert informasjon på Wikispecies
Marie-Claude Najm

Marie-Claude Najm (født 6. april 1971 i Beirut) er en libanesisk professor og politiker, som fra januar til august 2020 var justisminister i Libanon.
Najm er utdannet innen jus, og har hovedfag fra Université Saint-Joseph i Libanon og en doktorgrad fra Université Panthéon-Assas i Paris. Hun har arbeidet som advokat i Beirut, og var en av grunnleggerne av bevegelsen Khalass! i 2007. Khalass ble etablert for å forsøke å løse den politisk låste situasjonen i landet. Hun støttet de libanesiske protestene i 2019-20 («Oktoberrevolusjonen»).
I januar 2020 ble hun utnevnt til Libanons justisminister, under statsminister Hassan Diab. Den 10. august 2020 leverte hun sin avskjed til regjeringen, etter havneeksplosjonen i Beirut og på grunn av det hun beskrev som «i respekt for martyrene og sårene til de sårede, savnede og fordrevne, og som svar på offentlighetens vilje til forandring».


== Referanser ==
Epomis

Epomis  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore til ganske store (15-26 millimeter), avlange, ofte metallisk fargede løpebiller. De har gjerne gul ytterkant på dekkvingene. Antennene er ganske tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Kjevene er ikke påfallende store, fasettøynene små og litt rundet utstående. Pronotum er rundet uten påfallende furer eller groper. Dekkvingene har fine punktstriper.


== Levevis ==
Denne slekten lever i vannkanter (ferskvann), myrer og sumper og har et halv-akvatisk levesett. Et spesielt trekk er at larvene lever av amfibier - et sjeldent eksempel på insekter som er spesialiserte  predatorer på virveldyr. Larvene etterligner trolig amfibienes byttedyr for å lokke dem til seg. De voksne billene er mer allsidige i matveien, men spiser også amfibier.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den Gamle verden, med flesteparten av artene i Afrika. To arter forekommer i det sørlige Europa.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Licininae Bonelli, 1810
Stammen Oodini  LaFerte-Senectere, 1851 
Slekten Epomis Bonelli, 1810
Epomis alluaudi Fairmaire, 1901
Epomis amarae Andrewes, 1920
Epomis barkeri Csiki, 1931
Epomis bocandei (Laferte-Senectere, 1852)
Epomis circumscriptus Duftschmid, 1812
Epomis croesus (Fabricius, 1801)
Epomis croyi Kirschenhofer, 2003
Epomis daressalaami Jedlicka, 1957
Epomis dejeani Dejean, 1831
Epomis deplanatus (Laferte-Senectere, 1851)
Epomis duvaucelii (Dejean, 1831)
Epomis elisabethanus Burgeon, 1935
Epomis elongatus (Klug, 1833)
Epomis fimbriatus (Klug, 1833)
Epomis immunitus Murray, 1858
Epomis jordani (Basilewsky, 1955)
Epomis kenyerii Kirschenhofer, 2003
Epomis lastii Bates, 1886
Epomis latreillei (Laferte-Senectere, 1852)
Epomis louwerensi Andrewes, 1936
Epomis loveridgei (Basilewsky, 1951)
Epomis nigricans Wiedemann, 1821
Epomis nossibianus Facchini, 2011
Epomis pharaonis Motschulsky, 1865
Epomis protensus Chaudoir, 1876
Epomis rhodesianus Peringuey, 1899
Epomis simba Alluaud, 1929
Epomis tschitscherini Jedlicka, 1952
Epomis vientianensis Kirschenhofer, 2009
Epomis violaceipennis Chaudoir, 1876


== Eksterne lenker ==
(en) Epomis i Encyclopedia of Life 
(en) Epomis hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Epomis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chlaenius (Epomis) – detaljert informasjon på Wikispecies
Dzogchen Ponlop Rinpoche

Den 7. Dzogchen Ponlop (Karma Sungrap Ngedön Tenpa Gyaltsen, født 1965) er en abbed ved Dzogchenklosteret, grunnlegger og åndelig leder av Nalandabodhi, grunnlegger av  Nītārtha Institute for Higher Buddhist Studies, en ledende lærd innenfor tibetansk buddhisme, og en mester i meditasjon. Han er en av de høyeste tulkuer innenfor  Nyingma og en fremtredende linjeholder innenfor Karma Kagyu.


== Referanser ==
Jenner Institute

Jenner Institute er et britisk forskningsinstitut som inngår i Nuffield Department of Medicine ved University of Oxford. Instituttet har sitt navn etter den britiske immunologen Edward Jenner, som var en pioner innen vaksinasjon og bidro til å utvikle koppervaksinen.
Jenner Institute ble grunnlagt i 2005 i partnerskap mellom University of Oxford og Institute for Animal Health.Jenner Institute ledes av Adrian Hill. Instituttet utvikler vaksiner og gjennomfører kliniske tester for sykdommer som malaria, tuberkulose, ebola og covid-19.


== Koronavaksine ==
Siden januar 2020 har instituttet under Sarah Gilbert arbeidet med utvikling av en covid-19-vaksine, kalt AZD1222, i et prosjekt som finansieres av den britiske regjeringen. Prosjektet er gjennomført i samarbeid med Advent Srl (del av IRBM-gruppen) i utviklingsarbeidet og Merck Group vedrørende teknologi for vaksineproduksjon.Alt innen påbegynte fase 3-studier var ferdige, ble forberedelser for produksjon gjort ved en avtale mellom University of Oxford og AstraZeneca i april 2020. AstraZeneca inngikk produksjonsavtale med Serum Institute of India vedrørende en milliard doser på årsbasis.


== Historikk ==
Tidligere var Edward Jenner Institute for Vaccine Research et uavhengig forskningsinstitutt som fra 1996 var samlokalisert med Compton Laboratory innen Institute for Animal Health i Compton i Berkshire. Det flyttet til et nytt laboratoriebygg i 1998. Daværende finansiering av instituttet fortsatte til oktober 2005, da den ble erstattet av en felles finansiering av University of Oxford og Institute for Animal Health.


== Referanser ==


== Kilder ==
Om Jenner Institute på nettstedet for Nuffield Department of Medicine Arkivert 27. mai 2020 hos Wayback Machine.
Anthony McGill

Anthony McGill (født 5. februar 1991) er en skotsk profesjonell snookerspiller.McGill ble profesjonell i 2010, etter å ha blitt nummer 4 på PIOS-rankingen. Hans gjennombrudd kom da han vant Indian Open i 2016, etter å aldri kommet videre fra kvartfinalen i en ranking-turnering tidligere. 
Hans beste resultat fra VM i snooker er kvartfinale i 2015 og 2020.


== Ranking-finaler ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anthony McGill – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anthony McGill på Internet Movie Database 
(en) Anthony McGill – CueTracker
Gyurme Dorje

Gyurme Dorje (født 1950 i Edinburgh, Skottland, død 5. februar 2020) var en skotsk tibetolog, forfatter og oversetter.
I Edinburgh studerte han klassikere ved George Watson's College og utviklet en tidlig interesse for buddhistisk filosofi. Han tok sin filosofiske doktorgrad i tibetansk litteratur ved SOAS, University of London og en Master of arts i sanskrit ved Oriental Studies i Edinburgh.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tsadra Foundation English Translation Grantees:Gyurme Dorje Arkivert 27. juni 2018 hos Wayback Machine.
Gyurme Dorje - Wisdom publications
Julio César Cufre

Julio César Cufre (født 13. mars 1951) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julio César Cufre – Olympedia 
(en) Julio César Cufre – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Jorge Sabbione

Jorge Sabbione (født 16. april 1948) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jorge Sabbione – Olympedia 
(en) Jorge Sabbione – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Vally Sejersted

Valentine «Vally» Sejersted (født 17. august 1866 i Kristiansand, død 4. juni 1940 på Diakonissehuset i Oslo) var en norsk diakonisse og forfatter. Hun var lenge tilknyttet Diakonissehuset Lovisenberg.


== Liv og virke ==
Vally Sejersted ble ansatt ved Diakonissehuset Lovisenberg i 1892. Hun var en periode diakonisse i Skjerstad, før hun inntil 1915 var ansatt ved Østre Gausdals Tuberkuloseforening, da hun i mars dette året ble avsatt som sykepleier hos Østre Gausdal Sykepleieforening.Hun utga to bøker; Til vor kjære mor Cathinka Guldbergs minde utkom i 1923 som en hyllest til Diakonissehusets stifter Cathinka Guldberg og hennes Lek og alvor – barnevers ble utgitt i 1931, med illustrasjoner utført av Gudmund Stenersen.
Hun skrev testen til sangen Påskesang (Seiersfyrsten), til musikk komponert av Alfhild Reitung.Sejersted var motstander av unge menneskers lettsindige klesdrakt, og var av den oppfatning at den ga Tuberkulosen lett spill, noe hun ga uttrykk for i en artikkel publisert i flere aviser og blader i 1925.Sejersted døde på Diakonissehuset, og ble bisatt fra Lovisenberg kirke (Diakonissehusets kirke) 7. juni 1940.


== Familie ==
Vally Sejersted var datter av infanterikaptein Halvor Christian Sejersted av slekten Sejersted og Alethe Wilhelmine Wergeland av slekten Wergeland, en datter av offiser og karttegner Joseph Frantz Oscar Wergeland (1815–1895).
Hun forble ugift.


== Bibliografi ==
1923: Til vor kjære mor Cathinka Guldbergs minde, av V.S., Kristiania
1931: Lek og alvor – barnevers, tegninger av Gudmund Stenersen, Lutherstiftelsen, Oslo


== Referanser ==


== Kilder ==
Dette skrev kvinner. Oslo: Skolen. 1984. s. 197. ISBN 8257900109.
Jorge Disera

Jorge Disera (født 9. juni 1949) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jorge Disera – Olympedia 
(en) Jorge Disera – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Jorge Ruiz

Jorge Ruiz (født 22. januar 1958) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jorge Ruiz – Olympedia 
(en) Jorge Ruiz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Marcelo Pazos

Marcelo Pazos (født 23. november 1953) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marcelo Pazos – Olympedia 
(en) Marcelo Pazos – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Osvaldo Zanni

Osvaldo Zanni (født 5. mars 1955) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Osvaldo Zanni – Olympedia 
(en) Osvaldo Zanni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Jorge Ivorra

Jorge Ivorra (født 14. desember 1942) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jorge Ivorra – Olympedia 
(en) Jorge Ivorra – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Luis Antonio Costa

Luis Antonio Costa (født 31. januar 1953) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Luis Antonio Costa – Olympedia 
(en) Luis Antonio Costa – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Flavio de Giacomi

Flavio de Giacomi (født 11. april 1950) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Flavio de Giacomi – Olympedia 
(en) Flavio de Giacomi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Fernando Calp

Fernando Calp (født 8. april 1946) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fernando Calp – Olympedia 
(en) Fernando Calp – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Alberto Sabbione

Alberto Sabbione (født 16. april 1948) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alberto Sabbione – Olympedia 
(en) Alberto Sabbione – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Daniel Portugués

Daniel Portugués (født 27. januar 1950) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Portugués – Olympedia 
(en) Daniel Portugués – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Alfredo Quaquarini

Alfredo Quaquarini (født 29. mars 1952) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alfredo Quaquarini – Olympedia 
(en) Alfredo Quaquarini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Gustavo Paolucci

Gustavo Paolucci (født 28. januar 1954) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gustavo Paolucci – Olympedia 
(en) Gustavo Paolucci – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
César Raguso

César Raguso (født 20. juni 1960) er en argentinsk landhockeyspiller.
Han representerte Argentina under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) César Raguso – Olympedia 
(en) César Raguso – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Alfred Eriksens veg

Alfred Eriksens vei er en vei i Tromsø like sør for sentrum av byen. Veien går fra Mellomveien i øst  til krysset Triangelen/Henrik Ibsens veg. Bebyggelsen i veien består av eneboliger. Vest for krysset Triangelen/Henrik Ibsens veg fortsetter veien som Kveldrovegen. Veien har navn etter den norske politikeren, presten og avisredaktøren Alfred Eriksen.
Sabin Berthelot

Sabin Berthelot (født 4. april 1794, død 10. november 1880) var en fransk naturforsker og etnolog. Han bodde i store deler av livet på Kanariøyene, som han utforsket sammen med engelskmannen Philip Barker Webb. De to utgav verket L'Histoire Naturelle des Îles Canaries (1835–50). Autorforkortelsen er Berthel.
Det vitenskapelige navnene til kanaripiplerke, Anthus berthelotii, og tiriltungearten Lotus berthelotii, hedrer Sabin Berthelot.


== Referanser ==


== Litteratur ==
D. Bramwell og Z.I. Bramwell (1974). Wild flowers of the Canary Islands. London og Burford: Stanley Thornes (Publishers) Ltd. s. 1–2. ISBN 0-85950-010-1.
Mike Mouat

Mike Mouat (født 20. mars 1954) er en canadisk landhockeyspiller.
Han representerte Canada under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 10.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mike Mouat – Olympedia 
(en) Mike Mouat – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Kuldip Gosal

Kuldip Gosal (født 30. juni 1946) er en honkongkinesisk-canadisk landhockeyspiller.
Han representerte Canada under Sommer-OL 1976 i Montréal, hvor laget hans ble nummer 10. Han hadde tidligere representert Hongkong under Sommer-OL 1964.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kuldip Gosal – Olympedia 
(en) Kuldip Gosal – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)