jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lettpansret kjøretøy

Et lettpansret kjøretøy (engelsk infantry mobility vehicle (IMV)) er et lett pansret personellkjøretøy laget for patrulje- og oppklaringstjeneste. Rent konkret vil dette si en lettpansret bil og uttrykket pansret feltvogn er også mye brukt. IMV-navnet har kommet mer i bruk de senere årene for å differensiere lette firehjulstrekk pansret personellkjøretøy fra de tradisjonelle 8-hjuls kjøretøyene som er mer pansret og vesentlig tyngre.


== Utvikling ==
Lettpansrete kjøretøy ble utviklet som en respons på moderne krigføring for å gi soldatene bedre beskyttelse mot ild fra håndvåpen, mindre eksplosiver og veibomber / landminer. Begrepet dekker også minebeskyttede kjøretøyer, som er i samme gruppe, men med ekstra god beskyttelse mot veibomber etc. utviklet og utvalgt gjennom det amerikanske MRAP-programmet. 
Den oppgraderte M1114 Humvee-veltvognen kan også sees på i dette lyset: Humvee hadde tidligere ingen pansring, gjennom å gi den dette kunne den tjenestegjøre i IMV-rollen. Joint Light Tactical Vehicle-programmet (JLTV) fulgte opp dette hvor målet var å erstatte deler av dagens HMMWVer med en familie mer kapable kjøretøyer mer bedre pansring og større nyttelast. En av årsakene er at selv om HMMWV ikke er beregnet på å pansres og brukes til oppklaring så har den i praksis vært brukt slik, og JLTV ble utviklet fra bunnen av (i perioden 2005-2015) til å være i en slik rolle.  


== Modeller ==
Begrepet dekker en rekke forskjellige kjøretøy utviklet av flere forskjellige nasjoner:

ATF Dingo
Bushmaster IMV
BAE Caiman - Del av det amerikanske MRAP-programmet
Casspir - Grunnlaget for det amerikanske MRAP-programmet og deres første IMV.
Cougar - Del av det amerikanske MRAP-programmet
GAZ Vodnik
International MaxxPro - Del av det amerikanske MRAP-programmet
Iveco LMV - Flere tusen kjøretøy bestilt av det italienske forsvaret og andre europeiske land
Mungo ESK
Nexter Aravis
Oshkosh M-ATV - Del av det amerikanske MRAP-programmet
Oshkosh L-ATV - Vant anbudet for det amerikanske forsvarets Joint Light Tactical Vehicle-programmet 25. august 2015.
RG-31 Nyala/RG-33


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Theodor Wolff

Theodor Wolff (født 2. august 1868 i Berlin, død 23. september 1943 samme sted) var en tysk skribent, innflytelsesrik publisist og kritiker.


== Referanser ==
Deavkkehanjohka

Deavkkehanjohka (nordsamisk, historisk Dævkehanjåkka) er ei elv i Tana kommune i Finnmark. Den er ei tilløpselv til Lákšjohka og er 32,8 kilometer lang. Elva har utspring på nordsida av fjellet Báišvárri og renner i nordøstlig retning til den løper sammen med Gurtejohka og danner Lákšjohka.
Etter at det ble bygget fisketrapp i fossen Lákšjohgorži i Lákšjohka går det opp laks også i nedre del av Deavkkehanjohka. Anadrom grense er nå i et strykparti ved Roavvevárri, rundt 15 kilometer over munningen.


== Referanser ==
Eremionycha

Eremionycha er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
En middelsstor, hjerteformet, halvblank, rødbrun skjoldbille, ytterkantene lyse. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen hjerteformet, bredest nær dekkvingenes rot, men hos denne arten er utvidelsen forholdsvis smal. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" lite framskytende. Det opphøyde midtpartiet av dekkvingene har grov punktering.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra det sørlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Eremionycha Spaeth, 1911
Eremionycha bahiana (Boheman, 1855)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Exestastica på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Eremionycha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eremionycha hos ITIS 
(en) Eremionycha hos NCBI 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Macromonycha

Macromonycha er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 5-6 millimeter), ovale, halvmatte, gulaktige skjoldbiller, sett fra siden er de jevnt hvelvede (ikke kjegleformet). Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval, men hos denne arten er utvidelsen forholdsvis smal. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" ikke framskytende. Pronotum har to knøler, dekkvingene er ujevne og rynkete. På beina kan slekten kjennes på at det ytterste fotleddet er forholdsvis langt, når godt utenfor det to-lappede, nest ytterste leddet.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Denne slekten finnes i tørre, ørkenaktige områder.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Asia, fra Israel og det sørlige Tyrkia i vest til Afghanistan og Turkmenistan i øst. Artene blir sjeldent funnet og er regnet som uvanlige.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Macromonycha Spaeth, 1911
Macromonycha anatolica (Weise, 1900)
Macromonycha apicalis (Gebler, 1845)
Macromonycha kantnerorum Sekerka, 2008


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Sekerka, L. 2008. Review of the genus Macromonycha Spaeth, 1911 (Coleoptera: Chrysomelidae: Cassidinae: Cassidini). Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 48(1):95-102. [1]
Macromonycha på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Macromonycha i Encyclopedia of Life 
(en) Macromonycha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Macromonycha hos ITIS 
Macromonycha – detaljert informasjon på Wikispecies 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Philippe Lau

Philippe Lau (født 8. august 1986) er en fransk telemarkskjører. Fra 2008 til 2018 har han vunnet 55 verdenscuprenn. 
Lau ble juniorverdensmester i 2005. Han vant sitt første verdenscuprenn 10. januar 2008 i Montchavin i Frankrike. 
Under VM i telemarkskjøring 2011 på Rjukan tok han gull i sprint, og han tok gull i parallellsprint under VM i telemarkskjøring 2017.
Lau vant verdenscupen i telemark sammenlagt i 2011, 2012 og 2015/16.
Lau ble fransk mester i 2005, 2006, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 og 2018.
Under VM i telemarkskjøring 2019 på Rjukan tok Lau gull i parallellsprint og sølv i sprint.


== Se også ==
Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Philippe Lau – FIS (telemarkskjøring)
Nabathaea

Nabathaea er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
En nokså liten, avlangt oval, halvblanke, gulaktig eller rødbrun akjoldbille, sett fra siden er pronotum ganske flatt, dekkvingene jevnt hvelvede. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval, men hos denne arten er utvidelsen forholdsvis smal. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" litt spisst framskytende. Oversiden er kraftig og ganske jevnt punktert.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Denne slekten finnes i tørre, ørkenaktige områder.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Jemen og Egypt.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Nabathaea Spaeth, 1911
Nabathaea pygmaea Spaeth, 1911


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Nabathaea på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Nabathaea i Encyclopedia of Life 
(en) Nabathaea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nabathaea hos ITIS 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Orexita

Orexita er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, bredt ovale, blanke, gulgrønne til svarte skjoldbiller, ofte kontrastrikt tegnede. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval til nesten sirkelrund. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" lite framskytende. Oversiden er fint og ganske jevnt punktert.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Orexita Spaeth, 1911
Orexita bifenestra (Boheman, 1855)
Orexita blanchardi (Boheman, 1855)
Orexita blattoides Spaeth, 1911
Orexita boliviana Spaeth, 1919
Orexita complanata (Boheman, 1855)
Orexita cruentata (Olivier, 1808)
Orexita dolorosa Spaeth, 1935
Orexita justini (Boheman, 1855)
Orexita lucasi (Boheman, 1855)
Orexita maura (Boheman, 1855)
Orexita minima Borowiec & Swietojanska, 1997
Orexita picta (Boheman, 1855)
Orexita plagipennis Spaeth, 1911
Orexita sapida Spaeth, 1935
Orexita speculata (Boheman, 1862)
Orexita subgibbosa Spaeth, 1911
Orexita subopaca Spaeth, 1919
Orexita suggesta Spaeth, 1928
Orexita tripartita (Champion, 1894)
Orexita varians (Guérin-Ménéville, 1844)
Orexita wagneri (Boheman, 1862)
Orexita woytkowskii Borowiec, 1991


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Orexita på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Orexita i Encyclopedia of Life 
(en) Orexita i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Orexita hos ITIS 
(en) Orexita hos NCBI 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vitenskapsåret 1743

Vitenskapsåret 1743 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1743.


== Fysikk ==
Jean-Antoine Nollet får publisert de to første bindene av lærebokserien «Leçons de physique expérimentale» (Leksjoner i eksperimentell fysikk).
Jean le Rond d'Alembert får publisert avhandlingen «Traité de dynamique», et pionérarbeid i analytisk mekanikk som omtaler d'Alemberts prinsipp.
Alexis Claude Clairaut får publisert avhandlingen «Théorie de la figure de la terre» (Teori om jordens fasong), med hypotesen om at Jorden er avflatet ved polene, i overensstemmelse med Newtons teori.


== Kjemi ==
Andreas Sigismund Marggraf utvikler en metode for å produsere fosfor fra urin ved hjelp av fosgenitt, sand og kull.


== Institusjoner ==
American Philosophical Society blir stiftet i Philadelphia.


== Prisvinnere ==
Copleymedaljen: Abraham Trembley, sveitsisk naturhistoriker, for metodeutvikling i eksperimentell zoologi.


== Fødsler ==
25. januar − Friedrich Heinrich Jacobi (død 1819), tysk filosof.
17. august - Eberhard August Wilhelm von Zimmermann (død 1815), tysk geograf og zoolog.
26. august - Antoine Lavoisier (død 1794), fransk kjemiker.
17. september - Marquis de Condorcet (død 1794), fransk matematiker.
11. november - Carl Peter Thunberg (død 1828), svensk botaniker.
1. desember - Martin Heinrich Klaproth (død 1817), tysk kjemiker.


== Dødsfall ==
4- januar − Anselmo Banduri (født 1671), italiensk arkeolog, numismatiker og bibliotekar.


== Referanser ==
Norgesmesterskapet på ski 1928

Hovedlandsrennet (NM) på ski 1928 ble arrangert i Narvik fra 8. til 11. mars 1928. Bare menn deltok.


== 30 km langrenn ==

Dato: 8. mars

Generalstabens pokal til beste krets ble vunnet av Gudbrandsdal Skikrets.


== Kombinert ==

Dato: 10.-11. mars

Norges Skiforbunds pokal til beste krets ble vunnet av Gudbrandsdal Skikrets.


== Kilder ==
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord, s. 102. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955.
«Hovedlandsrennets 30-km», Arbeiderbladet 9. mars 1928, s. 10.
«Hovedlandsrennet i Narvik», Arbeiderbladet 12. mars 1928, s. 7
Sphenocassis

Sphenocassis er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, ovale, halvblanke, gule til brunrøde (i død tilstand) skjoldbiller, sett fra siden moderat hvelvede. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" lite framskytende. Oversiden er kraftig og ganske jevnt punktert.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Sphenocassis Spaeth, 1911
Sphenocassis anosibensis Borowiec, 2002
Sphenocassis humerosa (Fairmaire, 1898)
Sphenocassis imerina (Spaeth, 1926)
Sphenocassis impressipennis Borowiec, 2002
Sphenocassis incisicollis (Spaeth, 1911)
Sphenocassis praerupta (Spaeth, 1918)
Sphenocassis punctatissima (Weise, 1910)
Sphenocassis rotundella Borowiec, 2002


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Sphenocassis på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Sphenocassis i Encyclopedia of Life 
(en) Sphenocassis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sphenocassis hos ITIS 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Syngambria

Syngambria er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, bredt ovale, blanke, gule (i død tilstand) skjoldbiller med brune tegninger, sett fra siden er de lavt kjegleformede. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe rundet framskytende. Den opphøyde, midtre delen av dekkvingene er brun, med utløpere utover slik at det dannes en "X". Oversiden er kraftig og ganske jevnt punktert.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Én art lever i Panama og de to andre i det sørlige Brasil, Paraguay og det nordlige Argentina.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Syngambria Spaeth, 1911
Syngambria andreae (Boheman, 1855)
Syngambria bisinuata (Boheman, 1855)
Syngambria panamensis Borowiec, 2006


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Syngambria på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Syngambria i Encyclopedia of Life 
(en) Syngambria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Syngambria hos ITIS 
(en) Syngambria hos NCBI 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons