jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Raginpert

Raginpert (Raghinpert, Reghinbert ) var konge i Det langobardiske kongerike en kort periode i 701. Han var sønn av den tidligere kongen Godepert (regjerte 661-662). Under et kupp eller opprør erobret han kongemakten og fikk avsatt den mindreårige og umyndige kong Liutpert.


== Bakgrunn ==
Langobardene var et germansk folkeslag som var på vandring sørover og østover i Europa tidlig i folkevandringstiden. De nevnes allerede hos den romerske historikeren Tacitus i hans bok Germania fra 98 e. Kr. og de ble av ham betegnet som dyktige krigere. På Raginperts tid var de etablert som herskere over store deler av Italia i det vakum som hadde oppstått etter Vestromerrikets fall på 470-tallet og østgoternes knusende nederlag rundt 550. Det langobardiske riket i Italia varte fram til slutten av det 8. århundre.


== Veien til makten ==
Raginpert tilhørte det bayerske dynastiet agilulfingerne. Han var sønn av kong Godepert som regjerte sammen med sin bror Perctarit fra 661 til 662, og han var hertug av Torino. Godepert ble drept av tronraneren Grimuald, mens Perctarit gjenerobret kongemakten da Grimuald døde i 671. Etter Perctarit (død 688) ble hans sønn Cunincpert konge, og etter ham sønnen Liutpert.
Raginpert var bare et barn da faren ble drept av Grimuald i 661, og han ble bragt i sikkerhet etter kuppet og oppdratt i hemmelighet. Grimuald hadde ikke brydd seg med å oppspore ham.Liutpert var mindreårig da faren Cunincpert døde i 700. Hertug Ansprand av Asti ble utnevnt til regent. Det oppsto strid om kongemakten etter Cunincperts død, og Ragimpert angrep Ansprand og hans allierte, hertug Rotarit av Bergamo tidlig i 701. Ragimpert vant med støtte fra sitt kjerneområde Neustria, og han avsatte kong Liutpert etter bare åtte måneders regjeringstid. Ragimpert døde allerede samme år som han ble konge, i 701. Han hadde innsatt sin sønn Aripert II som medkonge og denne overtok makten. Liutperts medspillere hertugene Ansprand og Rotarit handlet raskt og fikk Aripert II avsatt og fengslet. Liutpert ble på nytt innsatt som konge.
Aripert II klarte å rømme fra fengslet og fikk samlet sine styrker. Han beseiret Ansprand i Pavia og fikk Liutpert arrestert. Ansprand flyktet til Comacina, en øy i Comosjøen med en festning hvor også Liuperts far Cunincpert hadde søkt tilflukt under Alahis’ opprør i 688. Han slo også hertug Rotarit og fikk Liupert drept, angivelig druknet i et bad, i 702.


== Referanser ==


== Kilder ==
Cornelius Tacitus (1968). Agricola og Germania. Aschehoug & Co. 
Paulus Diaconus (1897). Langobardernes Historie (dansk). Oversatt av Gustav Bang. Selskabet for historiske kildeskrifters oversættelse. 


== Eksterne lenker ==
Origo Gentis Langobardum, engelsk og latinsk tekst
Paulus Diaconus, Historia Langobardum, engelsk tekst
Aleksander Nervik

Aleksander Gerecke Nervik (født 3. juli 1979) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Fra 2004 til 2009 spilte han for Vålerenga Hockey. Nervik kommer opprilnnelig fra Ski og var i starten av spillerkarrieren tilknyttet Ski idrettslag. Han har også spilt for Hasle/Løren.
Nervik har også spilt noen kamper for det norske landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksander Nervik – Eurohockey.com 
(en) Aleksander Nervik – Eliteprospects.com
Patrich Kolsrud

Patrich Kolsrud (født 22. mars 1985 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller og trener. Som aktiv spiller var han tilknyttet Vålerenga Hockey.Han er sønn av Bjørn Kolsrud.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Patrich Kolsrud – Eliteprospects.com
Henrik Medhus

Henrik Medhus (født 25. juni 1995 i Stavanger) er en norsk ishockeyspiller.
Per april 2020 spiller han i GET-ligaen for Stjernen Hockey. Medhus har tidligere spilt for Viking Hockey, som er hans moderklubb, og for Stavanger Oilers.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Medhus – Eurohockey.com 
(en) Henrik Medhus – Eliteprospects.com
Brian Ihnacak

Brian Ihnacak (født 10. april 1985 Toronto) er en kanadiskfødt italiensk profesjonell ishockey-spiller.Per april 2020 er han spiller for HC Sparta Praha i den tsjekkiske Extraliga. Ihnacak spilte tidligere på laget til Pittsburgh Penguins, og ble rangert på 259. plass i NHL Entry Draft i 2004. Han spilte for Vålerenga Hockey i sesongen 2014-2015, og ble da toppscorer i GET-ligaen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brian Ihnacak – Eurohockey.com 
(en) Brian Ihnacak – Hockeydb.com 
(en) Brian Ihnacak – Eliteprospects.com
Mandalskameratene i 1963

Sesongen 1963 spiller Mandalskameratene i 4. divisjon.


== Tabell ==


== Se også ==
Mandalskameratene
Rob Doroshuk

Rob Doroshuk (født i april 1966)  er en canadisk tidligere golfspiller, ishockeyspiller og trener.
Det meste sin ishockeykarrière var han tilknyttet de norske idrettslagene Bergen Ishockeyklubb, Trondheim Ishockeyklubb, Furuset Ishockey og Vålerenga Hockey. Han har vært hovedtrener for Vålerenga Ishockey.Doroshuk spilte også golf. Den 25. februar 2003 ble han skandinavisk mester i lange golfslag med en drive på 281,8 meter, i åpent skandinavisk mesterskap i "Long Drive" på Brolista-banen utenfor Stockholm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rob Doroshuk – Eliteprospects.com
Louise Augusta Juul

Louise Augusta Juul (født 10. april 1806 i Halden, død 7. april 1885 i Kristiania) var en norsk pedagog, forfatter, lyriker og oversetter som blant annet skrev under psevdonymet en norsk Dame.


== Liv og virke ==
Louise Augusta Juul hadde sin skolegang i fødebyen Fredrikshald til hun var 13 år gammel. Deretter fikk hun undervisning i presten Meldals hjem i Bærum. SIden var hun hos justitiarius Schytz i Bergen, før hun kom til Kristiania og utdannet seg til lærer.I årene 1829-1838 arbeidet hun som guvernante hos baron Wilhelm Frederik Wedel Jarlsberg på Elingaard. Hun opprettet deretter et pikeinstitutt i Kristiania, som hun var bestyrer for i ti år. Fra 1850 var hun lærer i haandgjerning ved Prinsesse Eugenies Skole i Kristiania.
I 1847-1848 opphold hun seg i Paris. Etter dette oppholdet utga hun reiseskildringene Tre Maaneder i Paris under under psevdonymet en norsk Dame. Skildringene er utformet som brev til en venninne. I 1853 utga hun den lille diktsamlingen Samlede Smaadigte, publisert under hennes eget navn, Augusta Juul.
Hun oversatte tekster som blant annet ble publisert i tidsskriftet Bien. Et Maanedsskrift for Moerskabslæsning.
Den siste tiden av sitt liv bodde hun på stiftelsen Kong Oscars Minde i Kristiania.


== Familie ==
Louise Augusta Juul var datter av kommandant på Fredriksten festning Nisl Juul og Anne Sophie Stabel. Foreldrene døde tidlig, og hun ble oppfostret hos andre. Hun forble ugift.


== Bibliografi ==
1848: Tre Maaneder i Paris, Dahl, Christiania
1853: Samlede Smaadigte, Brøgger & Christie, Christiania


== Referanser ==


== Kilder ==
Norsk kvinnelitteraturhistorie. Pax. 1990. s. 263. ISBN 8253014333. 
Aasen, Elisabeth (1986). Kvinners spor i skrift. Oslo: Samlaget. s. 63. ISBN 8252128432. 
Morgenbladet 1885.04.09. Norge, Oslo. 1885. s. 2.
Helen Stibolt

Helen Stibolt (født 19. februar 1888 i Drammen, død 17. mars 1975) var en norsk journalist, forfatter og oversetter. Hun var journalist i avisen Tidens Tegn og i Alle Kvinners Blad.


== Liv og virke ==
Helen Stibolt var elev ved Wulfsberg og Bordoes pikeskole i fødebyen Drammen før hun ble sendt på ett års skolepensjon til Berlin. Siden tok hun middelskoleeksamen ved Bonnevies skole i Kristiania. Hun tok i 1908 examen artium ved Latinskolen i Drammen, og anneneksamen ved Universitetet i Kristiania i 1909. Hun studerte også ved Oslo Handelsgymnasium og gjennomførte filologiske studier i Kristiania, Bonn og Genéve. I 1926 tok hun translatøreksamen i tysk, etter å ha arbeidet som privatsekretær i selskapet AEG.Hun var i årene 1917-1938 ansatt i avisen Tidens Tegn, først som sekretær for redaktør Rolf Thommessen, siden som journalist. Senere gikk hun til Gyldendals Bilder og deretter til Alle Kvinners Blad, hvor hun ble værende til pensjonsalderen.
I 1936 skrev hun et fireakters skuespill for barn, Kong Baldvines armring. Komponisten Ludvig Irgens Jensen skrev musikken til stykket, og det ble i 1935-1936 oppført som julekomedie på Nationaltheatret.Stibolt oversatte flere bøker til norsk, blant annet den gotiske romanen Rebecca av Daphne du Maurier.


== Familie ==
Helen Stibolt var datter av jurist og trelasthandler Nils Petter Willem Stibolt og Julie Alice Smith, en datter av skipsreder Julius M. Smith. Hun var en eldre søster av tennisspilleren Willem Stibolt (1890-1964). Hun forble ugift.


== Bibliografi ==
1936: Kong Baldvines armring, skuepilli fire akter, Gyldendal, Oslo


== Referanser ==


== Kilder ==
Kvaale, Reidun (1986). Kvinner i norsk presse gjennom 150 år. Gyldendal. s. 161. ISBN 8205167214.
Brucita

Brucita er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, matt, lyst brunlig bladbille. Antennene er mørke, middels kraftige, rundt halvparten så lange som kroppen. Hodet er kort og bredt, fasettøynene ikke påfallende utstående. Pronotum er rundet, rosa i midten med gulaktige for- og bakkanter, med tre ovale, brune flekker. Dekkvingene er jevnbrede, en del bredere enn pronotum, fløyelsaktig brune med et par uregelemessige, opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. Arten forekommer i palmeskoger der den lever på planten Ehretia anacua (rubladfamilien).


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Texas og Guatemala.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Galerucini
slekten Brucita Wilcox, 1965
Brucita marmorata (Jacoby, 1886)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Brucita i Encyclopedia of Life 
(en) Brucita i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Brucita hos ITIS 
Brucita – detaljert informasjon på Wikispecies
Ophraella

Ophraella er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 17 arter.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange, matte, lyst brunlige bladbiller. Kroppen er delvis skjellkledt. Antennene er tynne, rundt halvparten så lange som kroppen. Hodet er firkantet, fasettøynene ikke påfallende utstående. Pronotum er avrundet trapesformet, med tre ovale, mørke flekker. Dekkvingene er jevnbrede, en del bredere enn pronotum, med lyse og mørke lengdestriper.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. Denne slekten lever på planter i kurvplantefamilien. Arten Ophraella communa har blitt forsøkt brukt i biologisk bekjemping av det innførte ugresset beiskambrosia (Ambrosia artemisifolia) i Kina, og har også kommet inn til Europa der den angriper den samme planten 


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Nord-, Mellom- og Sør-Amerika, inkludert de nordlige områdene.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Galerucini
slekten Ophraella Wilcox, 1965
Ophraella americana (Fabricius, 1801)
Ophraella arctica LeSage, 1986
Ophraella artemisia (Futuyma, 1990)
Ophraella bilineata (Kirby, 1837)
Ophraella bivittata (Blatchley, 1920)
Ophraella californiana LeSage, 1986
Ophraella communa LeSage, 1986
Ophraella conferta (LeConte, 1865)
Ophraella cribrata (LeConte, 1865)
Ophraella godmani (Jacoby, 1886)
Ophraella integra (LeConte, 1865)
Ophraella limonensis Bechyne, 1997
Ophraella macrovittata LeSage, 1986
Ophraella magdalia Bechyne, 1997
Ophraella notata (Fabricius, 1801)
Ophraella notulata (Fabricius, 1801)
Ophraella nuda LeSage, 1986
Ophraella pilosa LeSage, 1986
Ophraella sexvittata (LeConte, 1865)
Ophraella slobodkini (Futuyma, 1991)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ophraella i Encyclopedia of Life 
(en) Ophraella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ophraella hos ITIS 
(en) Ophraella hos NCBI 
(en) Kategori:Ophraella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ophraella – detaljert informasjon på Wikispecies 
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
Keitheatus

Keitheatus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én eller to arter.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blank bladbille. Antennene er omtren to tredjedeler så lange som kroppen. Hode og pronotum er rødoransje, hodet med to mørke flekker i bakhodet. Pronotum er avrundet sekskantet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, svarte, hver dekkvinge med en bred, gul lengdestripe. Beina er brunsvarte.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Texas og Mexico.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme Luperini
slekten Keitheatus Wilcox, 1965
Keitheatus blakeae (White, 1944)
Keitheatus histrio (Horn, 1895) - Baja California, nå overført til slekten Pseudoluperus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Keitheatus i Encyclopedia of Life 
(en) Keitheatus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Keitheatus hos ITIS 
(en) Keitheatus hos NCBI
Lygistus

Lygistus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blankt svart bladbille, dekkvingene med litt bronseaktig metallglans. Antennene er omtrent halvparten så lange som kroppen. Fasettøynene er forholdsvis store og litt utstående. Pronotum er avrundet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, svarte og svært bnake. På beine er lårene svarte, leggene og føttene gulbrune.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. Denne arten lever på gress.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Arizona.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme Luperini
slekten Lygistus Wilcox, 1965
Lygistus stretophallus Wilcox, 1965


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Lygistus i Encyclopedia of Life 
(en) Lygistus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lygistus hos ITIS 
(en) Lygistus hos NCBI
Interbrotica

Interbrotica er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art.


== Utseende ==
Middelsstore (6-8,5 millimeter), avlange, blanke, gule til brunlige bladbiller, dekkvingene kan være mørke med metallisk glans. Dekkvingene er avlange og jevnbrede.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i den neotropiske økosonen (det sørlige Brasil).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Interbrotica Bechyné & Bechyné, 1965
Interbrotica desiderata Bechyné & Bechyné, 1965


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Interbrotica i Encyclopedia of Life 
(en) Interbrotica i Global Biodiversity Information Facility
Camp Funston

Camp Funston var en utdannelsesleir for rekrutter til US Army under første verdenskrig, oppkalt etter general Frederick N. Funston (1865-1917), som døde tidlig i 1917. Den lå i Kansas og hørte inn under Fort Riley. Her var det i gjennomsnitt 56.000 unge rekrutter som ble utdannet til soldattjeneste ved fronten i Europa. Camp Funston ligger sørvest for Manhattan i Kansas.


== Beskrivelse ==
Leiren var en av seksten som ble anlagt i USA for å trene soldater til deltakelse i første verdenskrig. Den ble anlagt fra sommeren 1917 og vokste til å omfatte om lag 1.400 bygninger over 2 000 acre (8,1 km²). Leiren stod under kommando av generalmajor Leonard Wood.  Blant enheter hvis soldater fikk grunntrening i Camp Funston var 89th Division som ble deployert til Frankrike våren 1918, videre 10th Division, og svarte soldater som ble assignert til 92nd Division.
Medisinhistorisk er Camp Funston av betydning ved det at det her her man har ett av de første kildefaste utbrudd av spanskesyken - om ikke det aller første av større omfang. I det minste delvis har det vært mulig å rekonstruere smitteforløpet: 
I januar og februar 1918 hadde en lege i Haskell County, Loring Miner, fastslått en sterk økning av særdeles heftige utbrudd av influensa. Han var så uroet av dette at han skrev sterkt advarende om det blant annet i Public Health Reports, et blad for U.S. Public Health Service. Det er videre kildefast at det fra Haskell County reiste i det minste tre unge menn til Camp Fulston i slutten av februar. Der omkom de mellom den 28. februar og den  2. mars. Den 4. mars ble en kokk som arbeidet i leiren syk. Tre uker senere var 1.000 av leirens rekrutter alvorlig syke.Det ble hele tiden sendt tropper fra Camp Funston til andre trenings- og utdannelsesleirer, og slik spredte smitten seg. Etterhvert spredte sykdommen seg til amerikanske storbyer. Alt dette har man kunnet tilbakeføre til Camp Funston.Det er svært sannsynlig at også utbruddet i Europa lar seg tilbakeføre til smitte spredt fra Camp Funston. Influensasykdom med det samme typiske heftige forløp er belagt i den franske havnebyen Brest fra og med 10. april. Også rekrutter fra Camp Funston ble sendt til Europa med troppeskip som anløp Brest som første europeiske havn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Triplet, William S. (2000). A Youth in the Meuse-Argonne. Columbia, MO: University of Missouri Press. s. 4, 18–19, 267. ISBN 0-8262-1290-5. LCCN 00029921. OCLC 43707198. 


== Eksterne lenker ==
(en) Camp Funston – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
http://griff-wjg.blogspot.com/2009_03_01_archive.html
http://www.angelfire.com/ny5/msgfisher/ww1pic.htm
Einar Zangenberg

Einar Christian Constantin Zangenberg (født 22. desember 1882 i København i Danmark, død 24. oktober 1918 i Wien i Østerrike-Ungarn) var en dansk skuespiller og regissør. Han virket først i Danmark, i Tyskland fra 1914 og fra 1917 i Østerrike. 
Zangenberg døde i Wien i spanskesyken da han var 35 år.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn, teaterskuespiller ===
Einar Zangenberg var sønn av skuespilleren Christian Zangenberg (1853–1914). Etter å ha gått elevskolen ved Det kongelige teater spilte han i noen sesonger på forskjellige teatre i København.


=== Dansk film ===
I 1908 debuterte han for Nordisk Film, men det ble med én film. Han kom ikke riktig i gang før i 1910. Den danske filmbransjen var da lite utviklet, og skuespillersønnen birdo raskt til å gi den vind i seilene. Han ble en av de mest produktive skuespillerne i den tidlige stumfilmens era. Han var den første danske skuespilleren som kunne styre et fly, og ble derfor dansk films første «våghals», særlig fordi han også red, svømte og kjørte bil. Han hadde flyverroller i En lektion (1911), Den store Flyver (1912) og En Opfinders Skæbne (1912) innen han ble direktør og kunsterisk leder ved Dansk Kinograf-Film, der han både regisserte og selv spilte hovedroller.


=== Til Tyskland, så Østerrike ===
Kort før krigsutbruddet i 1914 fulgte Zangenberg strømmen av tallrike danske filmfolk i retning Berlin. Under verdenskrigen regisserte Zangberg en rekke filmer for selskapene PAGU og Flora-Film i den tyske hovedstaden – for det meste dramaer og kriminalhistorier.
I 1917 reiste Einar Zangenberg til Wien for å produsere Das Kind meines Nächsten, en propagandafilm som ble fremmet fra høyeste hold og som skulle bidra med midler til forsorg for krigsskadede barn. Keiserinne Zita fremtrådte høyst personlig foran kameralinsen, Zangenberg selv spilte hovedrollen. Med A-Zet-Film hadde han også sitt eget produksjonsfirma. 
Mot slutten av april 1918 forlot han sitt nedarvede bosted i Wien. Angivelig døde Zangenberg i et mentalt mørke. Han døde som følge av spanskesyken, men den ble ikke omtalt i de krigførende lands presse; i nekrologen i Neuer Kino-Rundschau av 26. oktober 1918 står det at han døde på et sanatorium etter en mageoperasjon.
Han var gift med skuespilleren Alfi Zangenberg og far til skuespilleren Lillian Zangenberg.


== Filmografi (utvalg) ==
som skuespiller:

som regissør:


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kay Weniger: Das große Personenlexikon des Films. Die Schauspieler, Regisseure, Kameraleute, Produzenten, Komponisten, Drehbuchautoren, Filmarchitekten, Ausstatter, Kostümbildner, Cutter, Tontechniker, Maskenbildner und Special Effects Designer des 20. Jahrhunderts. Band 8: T – Z. David Tomlinson – Theo Zwierski. Schwarzkopf & Schwarzkopf, Berlin 2001, ISBN 3-89602-340-3, S. 513.


== Eksterne lenker ==
 http://www.danskefilm.dk/skuespiller/5692.html.  
(en) Einar Zangenberg på Internet Movie Database 
(sv) Einar Zangenberg i Svensk Filmdatabas 
(da) Einar Zangenberg på Filmdatabasen 
(da) Einar Zangenberg på danskefilm.dk 
(da) Einar Zangenberg på danskfilmogtv.dk 
(en) Einar Zangenberg på AllMovie 
(en) Einar Zangenberg hos The Movie Database
Bryllupsmagasinet

Bryllupsmagasinet er et norsk magasin om bryllup og bryllupsplanlegging som publiseres av Bridal Magazine Group. Bryllupsmagasinet kommer ut to ganger i året, februar og oktober. Anna Storm er redaktør for Bryllupsmagasinet. Mona Grudt er gjesteredaktør på Bryllupsmagasinets hjemmeside.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Cyclotrypema

Cyclotrypema er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 5 millimeter), avlang bladbille. Hode og pronotum er rødoransje, dekkvingene svarte med gul søm og sidekant, antennene og beina brungule. Antennene er tynne og litt over halvparten så lange som kroppen. Hodet er kort og bredt med små, litt utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet, rundt en og en halv gang så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede, beina forholdsvis lange.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Texas og Mexico.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Luperini Gistel, 1856
slekten Cyclotrypema Blake, 1966
Cyclotrypema furcata (Olivier, 1808)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Cyclotrypema i Encyclopedia of Life 
(en) Cyclotrypema i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cyclotrypema hos ITIS
Trolltider

Trolltider er et svensk barneprogram som ble sendt som julekalender i Sveriges Television 1.–24. desember 1979 og 1.–24. desember 1985. Manuskriptet var skrevet av Maria Gripe og Camilla Gripe.


== Rolleliste ==
Eva Rydberg - Kleva / Gloria
Birgitta Andersson - Tova / Daisy
Ted Åström - Kotte
Lena-Pia Bernhardsson - Häxan Mara / Dora / Mamman i huset
Siw Malmkvist - Fen Dorabella / Marabella
Stig Järrel - Maktmästare Gorm
Håkan Serner - Vätten
Sigge Fürst - Bergatrollet
Pernilla Glaser - Ulrika, dattern i huset
Roland Lindmark - Pappan i huset
Kalle Rydberg - minitrollet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trolltider på Internet Movie Database