jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pasquale Macchi

Pasquale Macchi (den 9. november 1923 i Varese i Italia, død 5. april 2006 i Milano) var en katolsk prelat som var privatsekretær for pave Paul VI og deretter erkebiskop.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Pasquale Macchi studerte filosofi og teologi og mottok presteordinasjonens sakrament den 15. juni 1946. Etter doktorgradsstudier i litteratur møtte han i 1954 den nye erkebiskop av Milano, Giovanni Battista Montini, og ble hans privatsekretær.
Etter kardinal Montinis valg til pave Paul VI i 1963 fulgte han ham til Vatikanet.
Under Paul VIs reise til Asia i november 1970 reddet han paven i den filippinske hovedstad Manila fra et attentat fra den antatt mentalt forstyrrede maleren Benjamín Mendoza y Amor Flores. 
Macchi ble kjent utenfor Vatikanet som kunstsamler. Byggingen av Aula Nervi, Vatikanets audienssal, går også tilbake til hans idé.Etter Paul VIs død i august 1978 vendte han tilbake til hjembyen der han ble erkeprest av Sacro Monte di Varese.


=== Biskop-prelat ===
Den 10. desember 1988 utnevnte pave Johannes Paul II ham til prelat av Loreto. Han bispeviet ham til erkebiskop )som personlig tittel) den 6. januar 1989 i Peterskirken; medkonsekratorer var  kurieerkebiskopene og senere kardinalene Edward Idris Cassidy og Jose T. Sanchez. 
Den 7. oktober 1996 trakk han seg av aldersgrunner, og trakk seg tilbake til et kloster i Perego (provinsen Lecco), der hans tidligere samarbeid med Paul VI gjorde ham berømt. Ti år senere døde han etter lang tids sykdom i en alder av 82 år på en klinikk i Milano.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Erkebiskop Pasquale Macchi (1923-2006) *1989


== Referanser ==
Boston Marathon 2022

Boston Marathon 2022 ble arrangert 18. april 2022, og var den 126. utgaven av Boston Marathon. Boston Marathon arrangeres i Boston i Massachusetts i USA. Dette årets utgave var begrenset til 30.000 deltakere.


== Resultater ==
Eliteklassene ble vunnet av kenyanerne Evans Chebet (menn) og Peres Jepchirchir (kvinner). Rullestolklassene ble vunnet av Daniel Romanchuk fra USA (menn) and Manuela Schär fra Sveits (kvinner). Rullestolutøveren Marcel Hug trakk seg før løpet startet.

		
		
		


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Rullestolrace menn ===


=== Rullestolrace kvinner ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Program
John Mendes

John Mendes (født 25. november 1926 i Siparia i Trinidad og Tobago, død 24. juni 2005) var en trinidadisk katolsk prelat og hjelpebiskop i Port of Spain.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
John Mendes mottok pretevielsens sakrament den 1. november 1953.


=== Biskop ===
Den 25. oktober 1988 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærbiskop av Elephantaris in Proconsulari og hjelpebiskop av Port of Spain. Pave Johannes Paul II konsekrete ham personlig til biskop 6. januar 1989; medkonsekratorer var substitutt (sostituto) i Statssekretariatet for Den hellige stol, erkebiskop Edward Idris Cassidy, og sekretæren for Kongregasjonen for folkenes evangelisering. erkebiskop Jose T. Sanchez.
Den 16. januar 2002 innvilget Johannes Paul II biskop John Mendes aaldersbetingede avskjedssøknad.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Biskop John Mendes (1926-2005) *1989


== Referanser ==
Baltisk mesterskap i friidrett 2021

Baltisk mesterskap i friidrett 2021 var et internasjonalt mesterskap i friidrett for utøvere fra Baltikum. Mesterskapet ble arrangert i Ogre i Latvia 13. og 14. august 2021.Hvert land kunne stille med to deltakere per øvelse.


== Medaljetabell ==
      Vertland (Latvia)


== Resultater ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater
Linn Isabel Eielsen

Linn Isabel Eielsen (født 2000) er en norsk tegneserieskaper, forfatter og musiker. 
Hun har skapt serien «L-innsikt», som har ukentlige faste spalter i aviser og sosiale medier. Serien går også fast i tegneseriebladet Storefri, og kom i albumformat i 2022 med tittelen Ikke mesterlig gjennomført, men kreativt tenkt. I tillegg til det har Eielsen skrevet månedlige kåserier for nettstedet Framtida.no.


== Bibliografi ==
2021: Ikke mesterlig gjennomført, men kreativt tenkt, Überpress forlagSom illustratør2020: Trygg på nett – forfatter: Mia Landsem
2021: Ekkelt – forfatter: Alexander H. Sandtorv
2021: Barnas valg – din stemme teller! – forfatter: Stian Barsnes-Simonsen
2022: Kroppen vår, fra bæsj til hår – forfatter: Sarah Roxana Herlofsen


== Diskografi ==
2019: Mango i syden (singel)
2019: Skrubbsår (singel)
2021: Singel (singel)
2021: Tilbakegående (album)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Linn Isabel Eielsen på Apple Music 
(en) Linn Isabel Eielsen på Discogs 
(no) Linn Isabel Eielsen på Instagram
Jan Hendrik Parmann

Jan Hendrik Parmann (født 8. juni 1971) er en norsk idrettsleder, som har vært president for Norges Basketballforbund (NBBF) siden 2014. Han er bosatt i Bergen.Parmann ble basketballdommer i 1997, etter mange år som aktiv spiller.Han ble valgt til leder i Hordaland Basketballkrets i 2004. I 2009 ble flere av NBBFs kretser på Vestlandet slått sammen NBBF Region Vest, og Parmann ble leder for den nye regionen. I 2010 ble han visepresident i NBBF.


== Referanser ==
Stellan Rye

Stellan Rye (født 4. juli 1880 i Randers, død 14. november 1914 i Frankrike) var en dansk filminstruktør som aktiv i begynnelsen av det 20. århundre.
I 1913 skapte han, sammen med Hanns Heinz Ewers og Paul Wegener, stumfilmen Studenten fra Prag. Han er dessuten kjent for Der Flug in die Sonne (1914), Gendarm Möbius (1914) og Die goldene Fliege (1914) Ved utbruddet av første verdenskrig sluttet han seg til Det tyske keiserrikes hær. Han døde som en krigsfange i Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biography Arkivert 2005-12-23 hos Wayback Machine from the German Film association
(en) Stellan Rye på Internet Movie Database 
(sv) Stellan Rye i Svensk Filmdatabas 
(da) Stellan Rye på Filmdatabasen 
(da) Stellan Rye på danskefilm.dk 
(da) Stellan Rye på danskfilmogtv.dk 
(fr) Stellan Rye på Allociné 
(en) Stellan Rye på AllMovie 
(en) Stellan Rye hos The Movie Database
Botic van de Zandschulp

Botic van de Zandschulp (født 4. oktober 1995 i Wageningen) er en nederlandsk profesjonell tennisspiller. 
Hans beste resultat i Grand Slam-sammenheng er en kvartfinale fra US Open 2021, der han tapte i fire sett mot Daniil Medvedev. Han har også vunnet én ATP Challenger-tittel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Botic van de Zandschulp – ATP-touren 
(en) Botic van de Zandschulp – ITF Tennis 
(en) Botic van de Zandschulp – Davis-cupen
Brandon Nakashima

Brandon Nakashima (født 3. august 2001 i San Diego) er en amerikansk profesjonell tennisspiller. 
Hans beste resultat i Grand Slam-sammenheng er en 3. runde fra French Open 2022 der han tapte i tre sett mot Alexander Zverev. Han har også vunnet tre ATP Challenger-titler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brandon Nakashima – ATP-touren 
(en) Brandon Nakashima – ITF Tennis
Francis George Adeodatus Micallef

Francis George Adeodatus Micallef, OCD (født 17. desember 1928 i Birkirkara i Malta; død 3. januar 2018 samme sted) var en maltesisk katolsk prelat, biskop, og apostolisk vikar i Kuwait.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Francis Micallef, sønn av fiskeren George og hans hustru Marianna Micallef, gikk inn i de uskodde karmelitters orden i 1947, avla ordensløftene den 15. oktober 1951 og ble ordinert til prest 9. mai 1954. 
Etter å ha studert i Roma vendte han tilbake til Malta og underviste i moralteologi. Han var også superior, novisemester, og provinsial i sin orden på Malta. Fra 1979 til 1981 var han rektor ved Det pavelige fakultet Teresianum i Roma.[2]


=== Apostolisk vikar for Kuwait, titulærbiskop ===
Den 5. november 1981 utnevnte pave Johannes Paul II ham til apostolisk vikar av Kuwait og titulærbiskop av Tinis in Proconsulari. Paven bispeviet ham personlig den 6. januar 1982; medkonsekratorer var erkebiskop Eduardo Martínez Somalo, substitutt i Statssekreteriatet, og erkebiskop Lucas Moreira Neves, O.P., sekretær for Bispekongregasjonen. 
Biskop Micallef forble i Kuwait under invasjonen av Kuwait i august 1990, en av få vestlige som gjorde så. Ved slutten av konflikten berømmet både amerikanske styrker og kuwaitiske tjenestemenn ham for denne modige beslutning. 
Som biskop visste han hvordan han skulle organisere kirkens arbeid og arbeidet også hardt for fornyelse og organisering av det katolske skolesystemet i Kuwait.
Den 14. juli 2005 innvilget pave Benedikt XVI hans aldersbetingede avskjedssøknad.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Biskop Francis George Adeodatus Micallef (1928-2018) *1989


== Referanser ==
Mario Milano

Mario Milano (født 23. april 1936 i Lamezia Terme i Italia) er en italiensk katolsk og emeritert erkebiskop av Aversa.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Mario Milano ble ordinert til prest den 3. juli 1960.


=== Erkebiskop ===
Den 14. desember 1989 utnevnte pave Johannes Paul II ham til erkebiskop av Sant'Angelo dei Lombardi-Conza-Nusco-Bisaccia. Paven bispeviet ham personlig den 6. januar året etter; medkonsekratorer var Giovanni Battista Re, substitutt i Statssekretariatet, og Miroslav Stefan Marusyn, sekretær for Kongregasjonen for østkirkene.
Den 28. februar 1998 ble han utnevnt til erkebiskop ad personam og biskop av Aversa og ble innsatt i embedet 4. april samme år. Han trakk seg fra stillingen 15. januar 2011.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Erkebiskop Mario Milano (1936-) *199o


== Referanser ==
Fangbone!

Fangbone! er en canadisk animasjonsserie.
Serien er et action-eventyr som ble sendt på den engelskspråklige, canadiske TV-kanalen Family Chrgd fra 2016 til 2017. Den første sesongen består av 26 episoder; hver episode varer rundt 22 minutter.


== Handling ==
Fangbone er en ni år gammel barbarisk kriger opprinnelig fra Skullbania, som har havnet i Eastwood Elementarys tredje klasse for å redde hjemlandet hans fra verdens verste skurk: Venomous Dool.
Med hjelp fra sin nestkommanderende Bill, en normal og klønete gutt, overlister Fangbone alle motstanderne sine samtidig som han oppdager mer om den moderne verden.


== Skuespillere ==
Colin Doyle som Bill1.
Taylor Abrahamse som Fangbone.
Ron Pardo som Clapperclaw.
Kathleen Laskey som Ms. Gillian.
Stacey DePass som Bills mor.
Juan Chioran som Venomous Droo.
Matt Baram som rektor Bruce.
Denise Oliver som Patty.
Mike Kiss som Troll.
Bryn McAuley som Cid.
Cameron Ansell som Dibby.
Julie Lemieux som Hammerscab.
Cory Dorans som Kael.
Kedar Brown som Hairfang.
Shemar Charles som Dibby.
Martin Roach som Stoneback.


== Eksterne lenker ==
(en) Fangbone! på Internet Movie Database
Marcantonio e Cleopatra

Marcantonio e Cleopatra er en italiensk stumfilm fra 1913, regissert av Enrico Guazzoni.


== Handling ==
Etter drapet på kjæresten Julius Cæsar, trenger Egypts dronning Kleopatra en ny mektig alliert. Hun planlegger derfor å forføre en av hans sannsynlige etterfølgere Marcus Antonius.
Men dette forholdet utvikler seg etter hvert til ekte kjærlighet, og fører sakte men sikkert til en konflikt mot den andre mulige etterfølgeren: Octavius.


== Skuespillere ==
Gianna Terribili-Gonzales som Kleopatra
Amleto Novelli som Marcantonio
Ignazio Lupi som Augustus Caesar Ottaviano
Elsa Lenard som Ottavia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marcantonio e Cleopatra på Internet Movie Database
Arizona (1913)

Arizona er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Augustus Thomas.


== Handling ==
Historien er sentrert rundt en offiser i en amerikansk kavaleri-enhet, som risikerer sitt rykte for å redde den utro konen til hans overordnede offiser.


== Skuespillere ==
Robert Broderick som Henry Canby
Cyril Scott som løytnant Denton
Gail Kane som Bonita Canby
William Conklin som Kaptein Hodgman
Francis Carlyle som oberst Bonham
Harry Blakemore som Dr. Fenlon (as H.D. Blakemore)
Alma Bradley som Lena Kellar
Gertrude Shipman som Estrella Bonham
Wong Ling som Sam Wong
Elizabeth McCall som Mrs. Canby
Charles E. Davenport som Tony Mostano
Charles E. Graham som sersjant Kellar


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arizona på Internet Movie Database 
(en) Arizona på AllMovie
Back to Life

Back to Life er en amerikansk stumfilm fra 1913 regissert av Allan Dwan.


== Skuespillere ==
William Worthington
Pauline Bush
J. Warren Kerrigan som Jim
Jessalyn Van Trump
Lon Chaney


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Back to Life på Internet Movie Database
A Bandit

A Bandit er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Mack Sennett.


== Handling ==
Willy er en ganske feminin ung mann, som ofte blir misbrukt og plaget av byens største plageånd. Men han mistenker at mobberen hans er ganske feig innerst inne. Så Willy forkler seg som en banditt, og sprer farlige rykter om denne banditten. Alle - inkludert byens sheriff - flykter derfor i panikk.
Men deres bestyrtelse blir åpenbar for alle, når de andre innbyggerne oppdager at den forferdelige banditten er ingen ringere enn harmløse, snille Willy.


== Skuespillere ==
Roscoe Arbuckl som en plageånd.
Nick Cogley som en venn av plageånden.
Ford Sterling som en banditt.
Beatrice Van som en jente.
Arthur Tavares som Clarence.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Bandit på Internet Movie Database
The Bangville Police

The Bangville Police er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Henry Lehrman.


== Handling ==
På en gård i nærheten av Bangville får den unge datteren plutselig øye på en vilt fremmed på låven deres.
Hun skynder seg derfor raskt inn i huset, og kontakter politiet. Men politiet må kjøre så fort de klarer gjennom hele landsbygda, for å komme frem til gården hennes tidsnok.


== Skuespillere ==
Fred Mace som Sheriff av Bangville.
Mabel Normand som Della. Datteren til en bonde.
Nick Cogley som Dellas far.
Charles Avery som assisterende sheriff.
Dot Farley som moren til Della.
Rube Miller som en politi-betjent.
Edgar Kennedy  som en politi-betjent.
Raymond Hatton som en gårdsarbeider.
Jack Leonard  som en politi-betjent.
Fred Happ  som en politi-betjent.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Bangville Police på Internet Movie Database 
(da) The Bangville Police i Danmark Nationale Filminstitut
Barney Oldfield’s Race for a Life

Barney Oldfield's Race for a Life er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Mack Sennett.


== Handling ==
Den dydige Mabel avviser de upassende fremskrittene fra en skurk.
Men den rasende skurken, sammen med hans håndlangere, griper deretter Mabel og lenker henne fast til et jernbane-spor. Mabels engstelige kjæreste henvender seg deretter til den store Barney Oldfield i håp om å få hjelp. Han hopper i racerbilen sin, og skynder seg til unnsetning.


== Skuespillere ==
Mabel Normand som Mabel
Mack Sennett som Mabels kjæreste
Ford Sterling som en skurk
Barney Oldfield som Barney Oldfield
Raymond Hatton som en lojal håndlanger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Barney Oldfield's Race for a Life på Internet Movie Database 
(en) Barney Oldfield's Race for a Life på AllMovie
The Battle at Elderbush Gulch

The Battle at Elderbush Gulch er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av D. W. Griffith.


== Handling ==
Salley (spilt av Mae Marsh) og lillesøsteren hennes blir sendt for å besøke familie-medlemmer. I bagasjen deres har de to søstrene med seg sine to valper. Melissa (spilt av Lillian Gish) reiser med samme Diligense, sammen med hennes ektemann og nyfødte baby. Familien synes de unge jentene er morsomme, men forteller dem at hundene må holde seg utenfor hjemmet deres. I mellomtiden arrangerer en nærliggende stamme av ondskapsfulle indianere en stamme-dans. Valpene, etterlatt utendørs i en kurv, stikker av kort tid senere.
Sally, bekymret for hundene, går ut og oppdager at valpene har forsvunnet. Hun følger sporene deres, men møter to sultne indianere som har tatt hundene til fange for å skaffe mat. Det oppstår slagsmål, men familien hennes dukker opp og griper inn. Etter denne konfrontasjonen går indianerne til angrep på landsbyen, og flere redde nybyggerne forsøker å stikke av. resten av nybyggerne går snart tom for ammunisjon. Men kort tid senere dukker kavaleriet opp, og indianerne blir raskt jagd vekk. Men Sally har klart å redde valpene. Onkelen hennes går deretter med på å la Sally holde valpene inne.


== Skuespillere ==
Mae Marsh som Sally Cameron. En foreldreløs jente
Leslie Loveridge som en annen foreldreløs jente
Alfred Paget som den foreldreløses onkel
Robert Harron som en ung far
Lillian Gish som Melissa Harlow
Charles Hill Mailes som en ranch-eier
William A. Carroll som en mexikaner
Frank Opperman som en indianer-høvding


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Battle at Elderbush Gulch på Internet Movie Database 
(fr) The Battle at Elderbush Gulch på Allociné
The Battle of Bull Run

The Battle of Bull Run er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Francis Ford.


== Handling ==
Sørstatene går hardt ut mot Unionen. Den nordlige spionstyrken blir forsterket og Grace, hvis bror Harry allerede er medlem av den hemmelige tjenesten, begynner også som spion. En fremtredende oberst fra Sørstatene tar seg av utsendelser, og det er denne mannen Grace etterforsker. Obersten har en kjæreste, May, og Grace begynner en samtale med henne etter at hun ødelegger kjolen sin med vilje. Hun appellerer deretter til May om hjelp.
Dette fører også til et bekjentskap med obersten, og hun praktiserer alle kvinnens lister og fascinasjoner på ham - og han blir etter hvert imponert over henne. Grace får snart vite at viktige utsendelser skal videresendes av obersten, og hun legger planer for å komme seg inn i oberstens hjem.


== Skuespillere ==
William Clifford som en obersst fra Sørstatene
Victoria Forde som May - oberstens kjæreste
Grace Cunard som Grace Myers
Ray Myers som Harry Myers
Francis Ford som USAs president Abraham Lincoln


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Battle of Bull Run på Internet Movie Database
Beau Brummel

Beau Brummel er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av James Young.


== Handling ==
På begynnelsen av det 19. århundre var Beau Brummell den mest omtalte personen i hele verden, innenfor mote. Han var selve personifiseringen av eleganse, og det mest pretensiøse individet noen kan tenke seg. Helen, datteren til Lord Ballarat, blir også et offer for sjarmen hans - selv om hertuginnen av Devonshire forsøker å advare henne mot ham. Men Beau frir til Helen. Han er også en nær venn av prinsen av Wales, og resten av adelen i løpet av denne perioden.
Resten av adelen kopierer stilen hans, og aper etter oppførselen hans. Beau hengir seg til alle slags ekstravaganser, uavhengig av hans økonomiske midler. Men han blir etter hvert redusert til sosial og økonomisk ruin på grunn av hans oppførsel. Brummel blir deretter beleiret av kreditorer, og blir plassert i et gjeldsfengsel. Helen Ballarat, i sympati, sender ham 500 pund - og han blir løslatt fra fengsel.
Men han begynner å leve en langt mer tilbaketrukkethet tilværelse, og etter fem år med nød blir han reddet fra fattigdom og galehuset av sin tidligere kamerat Alvanley. Han gir vennen sin et komfortabelt hjem, hvor Brummel kan tilbringe resten av livet i svake minner fra fortiden.


== Skuespillere ==
James Young som Beau Brummel.
Clara Kimball Young som Helen Ballarat.
Charles Chapman som prinsen av Wales.
Julia Swayne Gordon som en Duchess.
Edwin R. Phillips som Lord Ballarat.
James Morrison som Lord Alvanley.
Etienne Girardot som Isadore - Brummels tjener.
Rex Ingram.
Richard Leslie som Lord Beaconsfield.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Beau Brummel på Internet Movie Database
Black and White (1913)

Black and White er en amerikansk stumfilm fra 1913, regissert av Dell Henderson.


== Skuespillere ==
Harry Carey
Donald Crisp
Grace Henderson
Dave Morris som en landstryker
Clarence Barr som en gartner
Sylvia Ashton


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Black and White på Internet Movie Database