jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Italia under EM i friidrett 2022

Italia deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Portugal under EM i friidrett 2022

Portugal deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Polen under EM i friidrett 2022

Polen deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Nederland under EM i friidrett 2022

Nederland deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Sveits under EM i friidrett 2022

Sveits deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Tyrkia under EM i friidrett 2022

Tyrkia deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Østerrike under EM i friidrett 2022

Østerrike deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.Østerrike tok ingen medaljer og hadde heller ingen blant de åtte beste i noen øvelser under mesterskapet.


== Resultater (ufullstendig) ==


=== Kvinner ===
Bane- og landeveisøvelser


== Referanser ==
Ungarn under EM i friidrett 2022

Ungarn deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Tsjekkia under EM i friidrett 2022

Tsjekkia deltok under EM i friidrett 2022 som ble arrangert 15.–21. august 2022 i München.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Bergstjern

Bergstjern er lite tjern ved gården Berg (gnr. 103) i Haugsbygd, cirka 5,5 km øst for Hønefoss sentrum og i Ringerike kommune i Viken. Tjernet, som nok er oppkalt etter gården, ligger et lite stykke opp langs Ringkollveien fra veikrysset ved Klækken Hotell, og tvers over veien for avkjøringen til Hemskogveien mot nord, og akkurat over den første kollen i landskapet på vei opp mot det populære friluftsområdet ved Ringkollen oppe på Krokskogen.
Bergstjern er registrert som en viktig naturtype, en rik kulturlandskapssjø. Naturtypen knyttes til ferskvann og våtmark. Bergstjern har flere registrerte sårbare arter. I senere år har tilveksten av lauvtrær langs bredden tatt seg kraftig opp og gjort tjernet mindre tilgjengelig. Tilbake på siste halvdel av 1900-tallet ble det badet i tjernet.
Tjernet får tilsig fra områdene vest for Mosatjern på Ringkollen, som ligger et lite stykke nord for Store Røstjern, men ingen bekker har direkte utløp der. Drenering ut fra tjernet skjer imidlertid bare av betydning ved høyt tilsig og økt vannstand. Da dreneres overskuddsvannet først rett sørover til en ørliten dam like nedenfor Bergstjern, og så videre derfra sørvestover via Tjernsbekken gjennom kulturlandskapet til denne munner ut i Holtbekken.


== Se også ==
Båntjern


== Referanser ==
Archidiakoni plass

Archidiakoni plass, også kjent som Rådhusparken, er en parkmessig opparbeidet plass i Midtbyen i Trondheim som er avgrenset av Trondheim rådhus, St. Jørgens hus, St. Jørgensveita og Bispegata.
Den fikk sitt navn i 1953 og ble oppkalt etter embetet erkedegn (latin: archidiaconus), som hadde sin kannikgård i dette området i middelalderen. Før plassen fikk sin nåværende utstrekning lå hagen til Rollgården (1744–1895) og Collingården (1801–1898) ved Archidiakoni plass, men disse ble revet på 1890-tallet til fordel for nybygget til Trondhjems Tekniske Læreanstalt. Dette bygget ble siden byens rådhus fra 1930.


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 55. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Støren, Wilhelm K. (1983). Sted og navn i Trondheim. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 17. ISBN 82-7028-471-8. 


== Eksterne lenker ==
(no) Archidiakoni plass i Store norske leksikon
Limited

Limited føyes til navn på aksjeselskap for å betegne at selskapet har begrenset ansvar slik at aksjeeierne bare hefter med den kapital de har skutt inn. Forkortes ltd.
Vésteinn Lúðvíksson

Vésteinn Lúðvíksson (født 1944 i Reykjavik) er en islandsk forfatter opptatt av sosial analyse og samfunnskritikk. Han representerer islandsk nyrealisme og var en av dens mest fremtredende forfattere på 1970-tallet. 
Vésteinn var nominert til Nordisk råds litteraturpris i 1974 (Gunnar og Kjartan), 1977 (Eftirþankar Jóhönnu) og 1986 (Maður og haf). Han bruker myter og historier i verkene sine. I Gunnar og Kjartan (to deler, 1971–1972) bruker han metodene for klassisk romanskriving på 1800-tallet for å beskrive sin egen tid. I verket Eftirþankar Jóhönnu (1975) er gjenstanden for undersøkelsen de etablerte kjønnsrollene, og i verket Manð og haf (1984) identitetsproblemene til tidens mennesker.


== Referanser ==
Langsgående akse

Den langsgående akse, også kalt longitudinal akse eller longitudinell akse, er aksen til et legeme som tilsvarer retningen av dets største utstrekning. Ofte er lengdeaksen også en omtrentlig symmetriakse for et legeme. På kjøretøy og fartøy som bil, båt og fly peker lengdeaksen fremover. De brukes for eksempel innen fartøydynamikk og fysisk beskrivelse av kjøretøy generelt.
Den kan også kalles rulleakse eller slingreakse ettersom rulling (slingring) skjer rundt denne aksen. Vinkelen som da oppstår fra nøytral posisjon kalles rullevinkel eller slingrevinkel (engelsk: roll angle eller bank angle).


== Vegbygging ==
Innen vegbygging kan man tegne et snitt i retning av lengdeaksen (den såkalte traseen), og dette kan brukes for å grafisk fremstille helningen langs ferdselsvegen (stigningstallet).


== Mekanikk ==
Akslinger roterer vanligvis rundt sin lengdeakse, som for eksempel med en drivaksling.


== Himmellegemer ==
Ved rotasjoner av himmellegemer skjer derimot rotasjonsbevegelsen i de fleste tilfeller rundt den korteste aksen. Fysisk og mekanisk snakker man i denne sammenheng han om aksen med det største treghetsmomentet.


== Se også ==
Tverrgående akse
Gireakse
Koordinatsystem for kjøretøy


== Referanser ==
Gö, Ernst: Aircraft Technology, Motorbuchverlag, Stuttgart 2003, ISBN 3-613-02006-8
Fast Company (tidsskrift)

Fast Company er et amerikansk tidsskrift som har fokus på teknologi og design. Det ble først gitt ut i november 1995.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted
João José Burke

João José Burke OFM (opprinnelig John Joseph Burke, født  16. mars 1935 i Teaneck i New Jersey i USA, død 14. mars 2006 i Palmas i delstaten Tocantins i Brasil) var en amerikansk ordensgeistlig og katolsk biskop av Miracema do Tocantins.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn, fransiskaner ===
João José Burke begynte etter High School i Englewood i New Jersey fra 1952 på presteseminar i Callicoon i delstaten New York. I august 1954 inntrådte han i Paterson i fransiskanernes Holy Name-provins. Han avla 13. august 1955 de første og 20 august 1958 de evige ordensløfter. 


=== Prest ===
Etter studier ved St.-Bonaventura-universitetet og ved Holy Name College i Washington, D.C. ble han presteviet av den apostoliske delegat i USA, erkebiskop Egidio Vagnozzi, den 25. februar 1961.Etter prestevielsen virket han i sjelesorgen i Boston in der Seelsorge og i presteutdannelsen i Callicoon. Han tok også en mastergrad i klassisk filologi ved St.-Bonaventura-universitetet. 
I 1964 meldte han seg til misjonsinnsats i Brasil. Her virket han i menighetssjelesorgen, og fra 1967 til 1970 var han rektor ved presteseminaret i Anápolis, der han også var custos fra 1978 til 1987,og leder for fransiskanermisjonen der. Fra 1987 til 1995 var han novisemester og guardian i Catalão.


=== Biskop ===
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 4. januar 1995 til koadjutorbisdkop av Miracema do Tocantins. Erkebiskopen av Newark, Theodore Edgar McCarrick, bispeviet ham den 25. mars samme år; medkonsekrerende var biskopen av Miracema do Tocantins, Jaime Collins C.Ss.R., og biskopen av Jataí, Benedito Domingos Vito Coscia OFM.
Da  biskop Jaime Collins trakk seg tilbake den 14. februar 1996 etterfulgte Burke ham som biskop av Miracema do Tocantins. 
Biskop João José Burke døde to dager etter din 71. fødselsdag.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1876-1958) *1917
Kardinal Francis Joseph Spellman (1889-1967) *1932
Kardinal Terence James Cooke (1921-1983) *1965
Kardinal Theodore Edgar McCarrick (1930- ) *1977
Biskop João José Burke (1935-2006) *1995


== Referanser ==
Ervikane

Ervikane er et friluftsområde på Strøno, Bjørnafjorden kommune i Vestland. Ervikane er en populær badeplass og friluftsområde i Bergenregionen. 


== Beliggenhet ==
Ervikane ligger sørvest på øya Strøno i Os, Bjørnafjorden kommune. Ervikane inkluderer også Store Hestholmen og Vetle Hestholmen. Friluftsområdet strekker seg fra Langetangen og Langetangvågen i sør til Ervika i nord. 


== Om Ervikane ==
Området har stier, gangveier, brygger, toalett, benker, grillplasser, baderampe, gode fiskeplasser og en gapahuk. Det går bru til Vetle Hestholmen.
Mösspartiet

Mösspartiet var det ene av den svenske frihetstidens to store riksdagspartier. Det andre partiet ble kalt hattene.
Anna Petra Catharina de Flindt

Anna Petra Catharina de Flindt (1750-1814) var en dansk kammerherreinne og godseier. 
Hun fødtes på Nielstrup herregård på Lolland som datter av konferensråd Henrik de Flindt (1718-1790) og Johanne Christine Riis (1719-1755). 21 år gammel giftet hun seg den 13. mars 1772 i Våbensted kirke med den 28-årige offiser, senere kammerherre, Caspar Wilhelm von Munthe af Morgenstierne (hans bror Otto Christopher, var gift med hennes søster Christine Bodille Birgitte (1748–1787).) Paret fikk i alt 14 barn.Da ektemannen døde overtok hun godset Gammelgaard på Lolland, men solgte det igjen to år senere. I 1812 kjøpte hun Frydenlund ved Vedbæk nord for København, som hun solgte igjen allerede 4 måneder senere.Hun døde i Stubbekøbing den 21. oktober 1814, hvoretter hun ble bisatt i Stubbekøbing kirke. Liket ble senere flyttet til ektemannens gravkapell i en lund mellom Gammelgaard og Ryde kirke på Lolland. Omkring 1850 ble kapellet nedlagt, og kistene nedsattes på kirkegården.


== Referanser ==
Paul Gregory Bootkoski

Paul Gregory Bootkoski (født 4. juli 1940 i Newark i New Jersey i USA) er en amerikansk katolsk geistlig og biskop av Metuchen.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Paul Gregory Bootkoski ble presteviet den 29. mai 1966.


=== Hjelpebiskop av Newark ===
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 7. juli 1997 til hjelpebiskop i Newark og titulærbiskop av Zarna. Erkebiskopen av Newark, Theodore Edgar McCarrick, bispeviet ham den 5. september samme år; medkonsekrerende var John Mortimer Fourette Smith, biskop av Trenton, og Michael Angelo Saltarelli, biskop av Wilmington.


=== Biskop av Metuchen ===
Den 4. januar 2002 ble han utnevnt til biskop av Metuchen, og den 19. mars samme år ble han innsatt i embedet.
Pave Frans innvilget den 8. mars 2016 hans aldersbetingede avskjedssøknad.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1876-1958) *1917
Kardinal Francis Joseph Spellman (1889-1967) *1932
Kardinal Terence James Cooke (1921-1983) *1965
Kardinal Theodore Edgar McCarrick (1930- ) *1977
Biskop Paul Gregory Bootkoski (1928-2020) *1994


== Referanser ==
Beathoven

Beathoven er en norsk musikktrio som utgir pop- og dansemusikk. Siden 2018 har den maskerte trioen utgitt musikk, da spesielt innen russesjangeren. I 2022 kom gjennombruddet ved singelen «STAY KEEG» med TikTok'eren Henrik von Grogg. Singelen streamet platina den første måneden, og lå på 1. plass i Norge i flere uker. I skrivende stund (juli 2022) ligger singelen som Norges 2. mest streamede låt i debutdøgnet (første 24 timer).8. juni 2022 slapp trioen singelen «SØR-AFRIKA» med rapduoen Capow x 2G som på tredje dag lå på 1. plass på Spotifys Topp 50-liste i Norge. Singlen lå 58 dager i strekk på 1. plass i Norge sommeren 2022.Beathoven opptrådde sommeren 2022 under VG-lista på Rådhusplassen i Oslo, VG-lista på Festplassen i Bergen og åpningsshowet til Norway Cup 2022 på Ekebergsletta. Under konserten på Norway Cup tok en av de maskerte mennene av seg masken og ble den første til å avsløre sin identitet i musikktrioen. I en vlog trioen senere publiserte viste det seg at mannen under masken egentlig ikke var en av Beathoven-medlemmene.Trioen slapp singelen "PRIMADONNA" 23. september 2022 som gikk til topps på Spotifys Topp 50-liste i Norge to dager etter slipp. Låten klatret også til en 39. plass i Sverige i starten av oktober samme år. De ble nominert til P3 Gull i klassen årets gjennombrudd i 2022.


== Referanser ==
Tuimaleali‘ifano Va‘aletoa Sualauvi II

Afioga Tuimalealiʻifano Vaʻaletoʻa Eti Sualauvi II, født 29. april 1947) er en samoansk høvding og politiker som har vært Samoas statsoverhode (O le Ao Mamalu o le Malo) siden 21. juli 2017. Han ble utnevnt til Tama-a-ʻaiga for Tuimalealiʻifano-familien og fikk dermed en av landets fire høvdingtitler i juli 1977.


== Biografi ==
Tuimalealiʻifano Vaʻaletoʻa Eti Sualauvi II er medlem av en av de to herskende familiene på Samoa. Han er gift med Masiofo Faʻamausili Leinafo Tuimalealiʻifano. Han er oldebarn til Tuimaleali'ifano Fa'aoloi'i Si'ua'ana I som var en av lederne i den samoanske Mau-bevegelsen i 1920-årene. Hans grandonkel Tui Aʻana Tuiaana Tuimaleali'ifano Suatipatipa II var parlamentsmedlem fra Samoa fikk sin uavhengighet i 1962 og fram til 1972.Sualauvi har bachelor i jus fra Australian National University og han har studert teologi ved Malua Theological College. Han har arbeidet som politiinspektør, advokat, lærer i tillegg til at han har forrettet gudstjenester i den evangeliske kirken i Samoa (Congregational Christian Church Samoa, CCCS).
Han har vært medlem av ministerrådet til O le Ao o le Malo i perioden 1993 til 2001, og deretter siden 2004. Han ble selv tatt i ed som O le Ao o le Malo 21. juli 2017.


== Den konstitusjonelle krisen i 2021 ==
Foran parlamentsvalget i 2021 oppsto det splittelse i det statsbærende partiet HRPP (Human Rights Protection Party). Landets visestatsminister Fiamē Naomi Mataʻafa gikk av og meldte seg inn i det nystiftede kristelig-demokratiske partiet FAST (Faʻatuatua i le Atua Samoa ua Tasi). Ved valget i 2021 fikk begge partiene 25 representanter hver av parlamentets 51 seter. En representant var uavhengig. Etter valget fikk HRPP tilkjent en ekstra representant i kjønnskvotering, mens den uavhengige representanten meldte seg inn i FAST. Kjønnskvoteringen ble senere underkjent, men den sittende statsministeren [[	Tuila'epa Sa'ilele Malielegaoi]] anerkjente ikke valgnederlaget og nektet å gå av. Sualauvi bestemte at det skulle skrives ut nyvalg,, men denne beslutningen ble omgjort av landets høyesterett 17. mai 2021. Sualauvi la deretter fram en proklamasjon som hindret parlamentet i å møtes, noe som førte til en konstitusjonell krise i landet.Sualauvis femårsperiode gikk egentlig ut i juli 2022, men ble forlenget til parlamentet møtes igjen i august 2022. 


== Referanser ==
Luigi Barbasetti

Luigi Barbasetti (født 21. februar 1859 i Cividale del Friuli, død 31. mars 1948 i Verona) var en italiensk fekter og innovatør av sporten. 
Læreren hans var fekter Giuseppe Radaelli, som trente ham til å bli en «militær våpenmester». Barbasettis andre lærer var fekteren Masaniello Parise, fra Mesterskolen i Roma. Etter utdannelsen underviste han ved mesterskolen i Roma. 
Han ble fektemester i Trieste, før han ble kalt til Wien takket være sitt rykte. Høsten 1894 ankom Barbasetti Wien. Under beskyttelse av erkehertug Franz Salvator spilte han i 1895 en ledende rolle i utviklingen av fekting i Wien, og gjorde den moderne italienske metoden for fekting tilgjengelig i de tysktalende områdene. I 1895 grunnla han fekteskolen «Union Fechtclub Wien» som fortsatt eksisterer i dag. Han utviklet en ungarsk sabelteknikstil, som dominerte sabelfekting i første halvdel av 1900-tallet og trente den ungarske mesteren József Keresztessy, også kalt «faren til ungarsk sabelfekting»«". I 1915 måtte Barbasetti returnere til Italia, da Italia deltok i første verdenskrig. Han bodde i Italia til han flyttet til Paris i 1921, hvor han underviste ved Automobile Club og Golfers Club. Han returnerte til Italia i 1943 og døde i Verona 31. mars 1948.


== Bibliografi ==
The Art of the Sabre and the Epee. 1936. reprint 2019. ISBN 9783964010056
The Art of the Foil. 1932. reprint 1998. ISBN 0-76070943-2


== Referanser ==
Karl Sørmo

Karl Per Sørmo (født 1936) er en kjøreskolelærer og politiker fra Stokmarknes i Hadsel kommune, Nordland. Han var stortingsrepresentant for Fremskrittspartiet i Nordland fra desember 1990 og ut valgperioden 1989–93, etter at den valgte representanten Harry Jensen døde. Han har sittet i Hadsel kommunestyre fra 1987 til 2003. Han meldte seg i 2001 ut av Frp, og deltok deretter i Høyres gruppe.Sørmo har sjømannsskole og seilte som styrmann i utenriksfart 1960-1965, før han i 1966 etablerte kjøreskole i Stokmarknes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Karl Sørmo hos Stortinget 
(no) Karl Sørmo hos Norsk senter for forskningsdata
The Tiger Woman (1917)

The Tiger Woman er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av J. Gordon Edwards.


== Handling ==
Rett før hun skal bli henrettet ved hengning på grunn av en rekke forbrytelser og forræderi, vurderer prinsesse Petrovich hennes eget liv og hvordan hun havnet i denne situasjonen.


== Skuespillere ==
Theda Bara som Prinsesse Petrovitch
Edward Roseman som Prins Petrovitch
Louis Dean som en baron
Emil De Varney som en greve
John Webb Dillion som Stevan
Glen White som Edwin Harris
Mary Martin som Mrs. Edwin Harris
Herbert Heyes som Mark Harris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Tiger Woman på Internet Movie Database 
(en) The Tiger Woman på AllMovie
Tillie Wakes Up

Tillie Wakes Up er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Harry Davenport.


== Skuespillere ==
Marie Dressler som Tillie Tinkelpaw
Johnny Hines som J. Mortimer Pipkins
Frank Beamish som Henry Tinkelpaw
Rubye De Remer som Mrs. Luella Pipkins
Ruth Barrett som Mrs. Nosey
Jack Brawn som Mr. Nosey
Nora Cecil som en sladrehank
May De Lacy


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tillie Wakes Up på Internet Movie Database 
(en) Tillie Wakes Up på AllMovie 
(en) Tillie Wakes Up på Turner Classic Movies 
(en) Tillie Wakes Up på Rotten Tomatoes
Namsos Idrettslag i 1990

Namsos spilte sesongen 1990 i 2. divisjon avdeling B, som da var det nest øverste nivået i norsk fotballs ligasystem. Laget endte sesongen på ellevteplass, under nedrykksstreken, på tabellen og rykket dermed ned et nivå i ligahierarkiet for påfølgende sesong.
Etter ti kamper spilt av sesongen ble engelskmannen Ramon Hunt avskjediget etter åtte år som trener for laget, med begrunnelsen om at han ikke er god nok på den mentale treningen. Juniorlagets trener Arnstein Holmvik ble ansatt som hans erstatter.


== Tabell ==
Kilde: rsssf.no


=== Tabellplassering per serierunde ===


== Kamper ==


=== Seriekamper ===


=== Norgesmesterskapet i fotball ===


== Spillerstatistikk ==


== Referanser ==


== Kilder ==


== Se også ==
Norsk fotball i 1990
Anna Hall

Anna Hall (født 23. mai 2001 i Denver) er en friidrettsutøver fra USA som konkurrerer i mangekamp.


== Idrettskarriere ==


=== Sesongen 2018 ===
Hall kom på niendeplass i høydehopp under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2018. Utendørs vant hun sjukamp under Junior-USA-mesterskapet i friidrett 2018 (U20), og hun deltok i U20-VM i friidrett 2018, der hun kom på niendeplass i sjukamp.


=== Sesongen 2019 ===
Under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2019 fikk hun bronse i femkamp, med 4302 poeng. Hun vant femkamp under New Balance Indoor Nationals i mars. I juni vant hun sjukamp under Junior-USA-mesterskapet i friidrett 2019 (U20), med 5646 poeng. Hun deltok i Panamerikansk U20-mesterskap i friidrett 2019, og vant der sjukampen foran Marys Patterson og Timara Chapman.


=== Sesongen 2020 ===
2020-sesongen i friidrett ble redusert på grunn av koronaviruspandemien. Hun deltok i universitetsmesterskapet Southeastern Conference Indoor Track & Field Championships, og kom der på andreplass i sjukamp bak Tyra Gittens.


=== Sesongen 2021 ===
Hun vant femkamp under Southeastern Conference Indoor Track & Field Championships, og hun kom også på andreplass i høydehopp. Hun kom på andreplass i femkamp under NCAA-mesterskapet innendørs. Utendørs kom hun på andreplass i sjukamp under Southeastern Conference Outdoor Track & Field Championships, og hun kom på sjuendeplass i høydehopp under NCAA-mesterskapet utendørs. Hun deltok i USA-mesterskapet i friidrett 2021 (US Olympic Trials), men fullførte ikke sjukampen der.


=== Sesongen 2022 ===
Hall vant femkamp under Southeastern Conference Indoor Track & Field Championships, og hun vant også femkamp under NCAA-mesterskapet innendørs. Hun vant sjukamp under USA-mesterskapet i mangekamp 2022 og under NCAA-mesterskapet utendørs. Under VM i friidrett 2022 ble hun nummer tre i sjukamp, bak Nafissatou Thiam og Anouk Vetter, med ny personlig rekord på 6755 poeng.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Hall – World Athletics 
(en) Anna Hall – TheSports.org 
(en) Anna Hall – University of Florida
Aphanister

Aphanister er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==


== Levevis ==
Denne gruppen er myrmekofiler, det vil si at de lever sammen med maur i reirene/tuene deres og er trolig knyttet til hærmaur i slekten Eciton.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien maurstumpbiller, Haeteriinae Marseul, 1857 – ikke i Norge, bør trolig regnes til storstumpbillene. 111 alekter.
Slekten Aphanister Reichensperger, 1933
Aphanister fungifer  Reichensperger, 1933


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Aphanister i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aphanister hos ITIS 
(en) Aphanister hos NCBI