jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jentekolonien

«Jentekolonien» er en trebygning fra 1904 i Skodje i Ålesund. Bygningen kom til Ålesund i 1904 som en del av hjelpegaven fra keiser Vilhelm II av Tyskland etter bybrannen samme år. Huset ble flyttet til Skodje i 1908, og påbygd i 1916. På Skodje ble huset tatt i bruk som feriekoloni for jenter. Rundt år 2000 startet Skodje Lions å restaurere på dugnad. Per 2022 brukes bygningen til kultur og arrangementer i kommunen.


== Historikk ==
Huset ble gitt som nødhjelp fra keiser Vilhelm II som en del av gjenoppbyggingen av Ålesund etter bybrannen i 1904. Det ble opprinnelig oppført på Aspøya og fikk der navnet «Aspøen sovebrakke». 
Huset ble flyttet til Skodje i 1908, og påbygd i 1916. På 1920-tallet ble jenter og gutter fra Ålesund sendt til Skodje på noen ukers sommeropphold. I feriekolonien i Skodje ble barna fordelt i separate bygninger kalt «Jentekolonien» og «Guttekolonien». Etter mange år uten vedlikehold ble husene etter hvert svært forfalne, og det ble satt fyr på «Guttekolonien». Like før Jentekolonien skulle få samme skjebne, tok Lions Skodje på seg arbeidet med restaurering av bygningen. 
Jentekolonien blir på 2000-tallet brukt til selskapslokale, kunstutstillinger og konserter. Anlegget har verneverdi som eksempel på feriekoloni fra tidleg på 1900-tallet. 


==== Vernet bygg ====
Fylkeskommunen har vedtatt å gi Jentekolonien status som verneverdig bygning, som et sjeldent kulturminne som minner om feriekultur knyttet til by. I den fylkesregionale delplanen for kulturminner har Møre og Romsdal fylkeskommune vurdert bygget til å ha kunnskaps-, opplevings-, bruks- og allmenn verdi. Vernestatusen innebærer at fylkeskommunen har ansvar for bygningens forfatning og for å bevare bygningen for ettertiden.


== Tusenårsparken ==
Rundt bygningen er det bygget opp en park som kalles Tusenårsparken, fordi den ble kåret til Skodjes «tusenårssted»; Skodje var en egen kommune frem til den i 2015 ble innlemmet i Ålesund kommune. I Tusenårsparken finnes blant annet en bauta med et bronserelieff av krigshelten Herluf Nygaard (1916–2001). Han overvar selv avdukningen i 2001, noen måneder før han døde. Portrettet av Nygaard er utført av den lokale billedhuggeren Arne Martin Hansen.  
I «statsministerlunden» har Kjell Magne Bondevik og Jens Stoltenberg plantet hvert sitt tre i sine respektive statsministerperioder. Her står også vennskapstreet som ble plantet av Skodjes vennskapskommune Voi i Kenya. 


== Kornlageret ==
Et gammelt kornlager som tidligere sto ved prestegården og som er et av få bevarte kornmagasin i fylket, har blitt flyttet av fylkeskommunen til parken rundt Jentekolonien for videre bevaring.


== Referanser ==
Bythoxenites

Bythoxenites er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, nærmest pæreformede, blanke, brunrøde køllebiller med reduserte fasettøyne.


== Levevis ==
Artene lever i huler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Bythinini Raffray, 1890
Understammen Machaeritina Jeannel, 1950 - lever i huler
Slekten Bythoxenites Jeannel, 1958
Bythoxenites brevicornis Löbl & Kurbatov, 1996
Bythoxenites brevipilis Löbl & Kurbatov, 1996
Bythoxenites frontalis Löbl & Kurbatov, 1996
Bythoxenites japonicus (A.Yoshida & Nomura, 1952)
Bythoxenites longiceps Löbl & Kurbatov, 1996
Bythoxenites longicornis Löbl & Kurbatov, 1996
Bythoxenites major Tanokuchi, 1990
Bythoxenites pubiceps Löbl & Kurbatov, 1996
Bythoxenites rimicola Tanokuchi, 1990
Bythoxenites sulcithorax Tanokuchi, 1990


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bythoxenites i Global Biodiversity Information Facility 
Bythoxenites – detaljert informasjon på Wikispecies
Kistneriella

Kistneriella er en slekt av rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Arten er en av de aller største medlemmene i gruppen køllebiller med en kroppslengde på ca. 7 millimeter.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr. Denne arten er knyttet til termitter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Zambia, Sør-Afrika).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Goniacerini Reitter, 1882
Slekten Kistneriella Leleup, 1971Kistneriella termitobia Leleup, 1971


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kistneriella i Global Biodiversity Information Facility 
Kistneriella – detaljert informasjon på Wikispecies
Protocol Buffers

Protocol Buffers (Protobuf) er et multiplattforms dataformat med fri og åpen kildekode som brukes til serialisere strukturerte data. Formatet brukes for å utvikle programmer som kommuniserer med hverandre over et nettverk eller for lagring av data. Metoden gjør bruk av et grensesnittbeskrivelsesspråk som beskriver strukturen til noen data, og et program som genererer kildekoden for den beskrivelsen for å generere eller parse en strøm av biter som representerer de strukturerte dataene. 


== Bruk hos Google ==
Protocol Buffers ble utviklet av Google utviklet for intern bruk, og ga ut en kodegenerator for flere språk under en lisens for åpen kildekode. Designmålene var enkelhet og bedre ytelse, og den ble spesielt designet for å være mindre og raskere enn XML. Protocol Buffers er mye innad i Google sine tjenester for lagring og utveksling av all slags strukturert informasjon. Metoden tjener som grunnlag for et system for tilpassede eksterne prosedyrekall (RPC) som brukes for nesten alle mellommaskin-kommunikasjon hos Google.


== Teknisk ==
Datastrukturene (kalt messages i Protocol Buffers) og tjenestene er beskrevet i en proto-definisjonsfil (.proto) og kompileres med kommandoen protocol. Denne kompileringen genererer kode som kan kalles av en avsender eller mottaker av disse datastrukturene. Eksempelvis kan eksempel.pb.cc og eksempel.pb.h bli generert fra eksempel.proto, og disse definerer C++ klasser for hver melding og tjeneste i eksempel.proto.
Meldingene blir serialiserte inn i et binært kodet wireprotokoll-format som er kompakt, forover - og bakoverkompatibelt, men ikke selvbeskrivende (det vil si at det ikke er mulig å fortelle navn, mening eller fulle datatyper i felter uten ekstern spesifikasjon). Det er ingen definert måte å inkludere eller referere til en slik ekstern spesifikasjon (schema) innenfor en Protocol Buffers-fil. Den offisielt støttede implementeringen inkluderer et ASCII-serialiseringsformat, men selv om dette formatet beskriver seg selv mister det frem- og bakoverkompatibilitet, og er dermed ikke et godt valg for andre bruksområder enn feilsøking.
Selv om hovedformålet med Protocol Buffers er å lette nettverkskommunikasjon gjør Protocol Buffers sin enkelhet og hastighet at den også er et alternativ til datasentrerte C++ klasser og -strukturer, særlig der interoperabilitet med andre språk eller systemer kan være nødvendig i fremtiden.


== Språkstøtte ==
Protobuf 2.0 har en kodegenerator for C++, Java, C# og Python.Protobuf 3.0 har en kodegenerator for C++, Java (inkludert JavaNano, en dialekt beregnet for miljøer med lav ressursbruk), Python, Go, Ruby, Objective-C og C#. Den støtter også JavaScript fra og med 3.0.0-beta-2.Tredjeparts-implementeringer er også tilgjengelige for Ballerina, C, C++, Dart, Eliksir, Erlang, Haskell, JavaScript, Perl, PHP, R, Rust, Scala, Swift, Julia og Nim.


== Alternative protokoller ==
Protocol Buffers ligner på Apache Thrift (som brukes av Facebook og Evernote), Ion (opprettet av Amazon) og Microsoft Bond-protokollene. I tillegg tilbyr Protocol Buffers gRPC som en konkret RPC-protokollstakk for bruk med definerte tjenester.


== Se også ==
gRPC
ASN.1


== Referanser ==
Auchenotropis

Auchenotropis er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Levevis ==
I alle fall noen av artene i Iniocyphini lever i huler.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Iniocyphini Park, 1951Understammen Iniocyphina Park, 1951
Slekten Auchenotropis Raffray, 1913
Auchenotropis adiabatica Castellini, 1990
Auchenotropis antennata Jeannel, 1954
Auchenotropis besucheti Leleup, 1983
Auchenotropis brachialis Jeannel, 1954
Auchenotropis brevipilis Jeannel, 1954
Auchenotropis congolensis Jeannel, 1954
Auchenotropis decima Leleup, 1983
Auchenotropis densipunctipennis Leleup, 1983
Auchenotropis dentimana Raffray, 1913
Auchenotropis eurycnemis Jeannel, 1960
Auchenotropis fallaciosa Leleup, 1983
Auchenotropis femoralis Jeannel, 1954
Auchenotropis glabra Jeannel, 1953
Auchenotropis gracilis Jeannel, 1956
Auchenotropis inops Castellini, 1990
Auchenotropis leleupi Jeannel, 1950
Auchenotropis loebli Leleup, 1983
Auchenotropis longicollis Leleup, 1983
Auchenotropis parvula Jeannel, 1954
Auchenotropis pauliani Jeannel, 1949
Auchenotropis permixta Leleup, 1983
Auchenotropis pubescens Jeannel, 1953
Auchenotropis punctatipennis Leleup, 1983
Auchenotropis punctipennis Jeannel, 1953
Auchenotropis raffrayi Leleup, 1976
Auchenotropis ruwenzorica Jeannel, 1956
Auchenotropis scabrosa Leleup, 1983
Auchenotropis simplex Jeannel, 1951
Auchenotropis specularis Jeannel, 1960
Auchenotropis termitophila Leleup, 1971
Auchenotropis torticornis Jeannel, 1951
Auchenotropis undecima Leleup, 1983


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Auchenotropis i Global Biodiversity Information Facility 
Auchenotropis – detaljert informasjon på Wikispecies
GRPC

gRPC, også kjent som Google Remote Procedure Calls, er et system for eksterne prosedyrekall bygd på åpen kildekode. gRPC ble opprinnelig utviklet av Google i 2015 som en videreutvikling av deres egen RPC-infrastruktur brukt internt under navnet Stubby. gPRC ble lansert i 2016. Den bruker HTTP/2 for transport, Protocol Buffers som beskrivelsesspråk for grensesnittet, og gir funksjoner som autentisering, toveisstrømming og flytkontroll, blokkerende eller ikke-blokkerende bindinger, samt kansellering og tidsavbrudd. Den lager kryssplattform-bindinger mellom klient/tjener for mange språk. De vanligste bruksscenariene inkluderer tilkobling av tjenester i en mikrotjenestearkitektur eller kobling av mobilklienter til backend-tjenester.gRPC sin komplekse bruk av HTTP/2 gjør det umulig å implementere en gRPC-klient i nettleseren, og krever istedet en mellomtjener.


== Autentisering ==
gRPC støtter bruk av TLS og tokenbasert autentisering. Tilkobling til Google-tjenester må bruke TLS. Det finnes to typer legitimasjon: kanal-legitimasjon og kall-legitimasjon (henholdsvis channel credentials og call credentials).


== Enkoding ==
gRPC bruker Protocol Buffers for å enkode data. I motsetning til REST API-er med JSON har gRPC en strengere spesifikasjon. På grunn av at man har en enkelt spesifikasjon å forholde seg til eliminerer gRPC diskusjoner og sparer utviklingstid ettersom gRPC er konsekvent på tvers av plattformer og implementeringer.


== Adopsjon ==
En rekke ulike organisasjoner har tatt i bruk gRPC, for eksempel Uber, Square, Netflix, IBM, CoreOS, Docker, CockroachDB, Cisco, Juniper Networks, Spotify, Zalando og Dropbox.Åpen kildekode-prosjektet u-bmc bruker gRPC for å erstatte Intelligent Platform Management Interface (IPMI). Den 8. januar 2019 annonserte Dropbox at den neste versjonen RPC-rammeverket deres "Courier", som ligger i kjernen av deres tjenesteorienterte arkitektur, ville migreres over til å være basert på gRPC, først og fremst fordi det passer bra med deres eksisterende spesialtilpassede RPC-rammeverk.


== Se også ==
Protocol Buffers
Apache Avro


== Referanser ==
Søndagsmagasinet (TV-program)

Søndagsmagasinet (senere kalt Weekendmagasinet) er et norsk underholdningsprogram i magasinformat som ble sendt på NRK Fjernsyn fra 1962 til 1963. Programleder var Odd Grythe. I tillegg hadde Harald Heide-Steen jr. og Kåre Siem sentrale roller i oppbyggingen av programmet.I 1963 endret det navn til Weekendmagasinet og vekslet mellom å gå lørdag og søndag. Programmet ble sendt en gang i måneden.Den animerte figuren Televimsen var med i noen innslag i første sesong.


== Referanser ==
Goniomellus

Goniomellus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Proterini Jeannel, 1949
Slekten Goniomellus Jeannel, 1949
Goniomellus besucheti Leleup, 1986
Goniomellus bitalensis Jeannel, 1953
Goniomellus iturianus Jeannel, 1953
Goniomellus luberoensis Jeannel, 1953
Goniomellus spinifer Jeannel, 1951
Goniomellus vrijdaghi Jeannel, 1950


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Goniomellus i Global Biodiversity Information Facility 
Goniomellus – detaljert informasjon på Wikispecies
Woldenka

Woldenka er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, brunlige køllebiller. Antennene er lange og kraftige, gjerne lenger enn kroppen, uten en definert klubbe. Hodet er rundet med litt utstående fasettøyne og utvidete tinninger bak øyet, pronotum klokkeformet, mye bredere enn langt, med opphøyd midtparti. Dekkvingene er jevnt utvidet bakover, med skarpe lengderibber. Beina er ganske kraftige, lårene på midt- og bakbeina med to kraftige, pigglignende børster på undersiden. Kroppen er delvis kledt med gylne, hårlignende skjell.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Panama.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Gruppen Arhytodini Raffray, 1890
Slekten Woldenka Chandler, 1992 Woldenka barroensis Chandler, 1992


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Woldenka i Global Biodiversity Information Facility 
Woldenka – detaljert informasjon på Wikispecies
East Village (Manhattan)

East Village er et nabolag på Manhattan i New York, som regel definert som området øst for Bowery og Third Avenue, mellom 14th Street i nord og Houston Street i syd. I East Village ligger blant annet Alphabet City («alfabetbyen»), et strøk navngitt etter de bokstaverte avenyene som ligger øst for First Avenue. Strøket Little Ukraine («lille Ukraina»), nær Second Avenue og 6th Street og 7th Street, ligger også i East Village.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) East Village, Manhattan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bowery

Bowery, opprinnelig Bowery Lane, er en gate i Lower East Side på Manhattan i New York. Gaten er 1,6 km lang og løper fra Chatham Square på Park Row, Worth Street og Mott Street i syd til Cooper Square på 4th Street i nord.I syd ligger Chinatown, i øst ligger East Village og i vest er Little Italy og NoHo.
Gatens navn er en anglisering av bouwerij, som er foreldet nederlandsk for «gård».


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bowery – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Murinsel

Murinsel er en bru med en kunstig flytende "øy" midt i Mur-elven i Graz, Østerrike.
Murinsel øya er form av et gigantisk skjell og er 47 m lang. To gangbroer forbinder den med begge breddene av Mur.Sentrum av "skjellet" danner et amfiteater som tar 250 personer og under en vridd kuppel er det en kafé og en lekeplass. Om natten lyser de blåe lysene som omgir strukturen. 

Dette landemerket i Graz ble designet av kunstneren og arkitekten Vito Acconci, fra New York, i anledning av at Graz ble europeisk kulturhovedstad i 2003.
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Ctenisophus

Ctenisophus er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller som blit plassert i familien kortvinger.


== Utseende ==
Små, brune køllebiller. Hodet er omtrent så langt som bredt,  fasettøynene er middelsstore og rundet utstående. Antennene er lange og kraftige, lett kølleformede med et langt, ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten. Dekkvingene er runde i omriss, mye bredere enn brystskjoldet. De to fire bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr. Denne slekten er knyttet til maur.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Stammen Ctenistini Blanchard, 1845
Slekten Ctenisophus Raffray, 1890
Ctenisophus adelaidae (Blackburn, 1889)
Ctenisophus bowringi Raffray, 1904
Ctenisophus curvipes Elston, 1921
Ctenisophus impressus (Sharp, 1874)
Ctenisophus inaequalis Raffray, 1900
Ctenisophus irregularis Raffray, 1904
Ctenisophus kreusleri (King, 1866)
Ctenisophus longicornis Lea, 1911
Ctenisophus morosus Raffray, 1900
Ctenisophus nigropiceus Lea, 1912
Ctenisophus noctivagus Lea, 1911
Ctenisophus papuanus Raffray, 1903
Ctenisophus parvus (Sharp, 1874)
Ctenisophus patruelis Raffray, 1900
Ctenisophus rivularis Lea, 1910
Ctenisophus simplex (Sharp, 1874)
Ctenisophus squamosus (Raffray, 1893)
Ctenisophus sublongicornis Lea, 1912
Ctenisophus tenebricosus (Blackburn, 1889)
Ctenisophus validicornis Raffray, 1904
Ctenisophus vernalis (King, 1863)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ctenisophus i Global Biodiversity Information Facility 
Ctenisophus – detaljert informasjon på Wikispecies
Pselaphidius

Pselaphidius er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Utseende ==
Små, spinkle, blanke, gjerne rødlige køllebiller. Gruppen kjennes særlig på at kroppsformen er forholdsvis slank, og antenner og palper lange og klubbeformede.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr. I alle fall noen av artene er knyttet til maur (myrmekofiler).


== Utbredelse ==
Slekten er hovedsakelig utbredt rundt Middelhavet inkludert Kanariøyene, østover til Kaukasus.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae Latreille, 1802
Overstammen Pselaphitae
Gruppen Pselaphini Latreille, 1802
Slekten Pselaphidius Jeannel, 1951
Pselaphidius acuminatus (Motschulsky, 1835)
Pselaphidius brevipalpus Jeannel, 1959
Pselaphidius dartevellei (Jeannel, 1950)
Pselaphidius elgonicus (Jeannel, 1949)
Pselaphidius filipalpis (Reitter, 1882)
Pselaphidius forticornis Jeannel, 1957
Pselaphidius hirtipennis Jeannel, 1952
Pselaphidius hulstaerti (Jeannel, 1950)
Pselaphidius laevicollis (Reitter, 1884)
Pselaphidius longiceps (Raffray, 1887)
Pselaphidius marshalli Jeannel, 1955
Pselaphidius multangulatus (L.W. Schaufuss, 1877)
Pselaphidius parvipalpis (Reitter, 1883)
Pselaphidius pectinatus Jeannel, 1956
Pselaphidius pilicollis (Reitter, 1883)
Pselaphidius rhodesiae (Jeannel, 1949)
Pselaphidius sudanicus Jeannel, 1955
Pselaphidius trossulus (L.W. Schaufuss, 1886)
Pselaphidius upembanus Jeannel, 1952


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pselaphidius i Global Biodiversity Information Facility 
Pselaphidius – detaljert informasjon på Wikispecies
Tidsbilder i kunsten (TV-program)

Tidsbilder i kunsten er et norsk kulturprogram som ble sendt på NRK Fjernsyn fra 1961 til 1962. Programserien var ved Ole Henrik Moe og omhandlet kunst fra 1500-tallet og frem til i dag.


== Referanser ==
Skrueplugg

En skrueplugg er en innsats som brukes for å feste en skrue i et materiale som er porøst eller sprøtt, eller av andre årsaker ikke vil klare å holde vekten av et objekt festet til en skrue. Det er en type anker som gjør at man for eksempel kan feste skruer i vegger av mur eller gips.
Eksempler på noen typer og navn er vegganker, ekspander, ekspansjonsskrue, spikerplugg, nylonplugg og metallankersett.Det finnes mange typer skrueplugger, men det vanligste prinsippet er å bruke et konisk rør av mykt materiale, for eksempel plast. Dette røret settes så inn i et boret  hull med samme størrelse, og vil utvide seg når man setter inn og strammer en skrue. Pluggen vil da utvides slik at den sitter tett på veggmaterialet.


== Typer ==


=== Universalplugg ===
For lettere montasje i harde materialer som som betong- og platemateriale.


=== Gipsplugg ===
Er beregnet for montering på gipsplater, og ser ut som en stor skrue som man kan skru sin egen skrue inn i.

		


=== Ekspanderplugg ===
Ekspanderpluggen er laget av metall, og installasjon krever bruk av gipsankertang (en spesiell monteringstang) for at pluggen skal endre form når den er satt inn slik at ankeret vil holdes på plass. Er laget for festing til hule vegger.


=== Fasadeplugg ===
For montering i fasademateriale med hulrom.


=== Spikerplugg ===
For montering med spiker i betong, naturstein, tegl og lignende.


=== Lettbetongplugg ===
For montage i lettbetong, lettklinke ("Leca") og andre porøse materialer.


== Se også ==
Ekspansjonsbolt, type bolt som brukes til å forankring i fjell, murverk, betong og liknende
Spikerslag


== Referanser ==
Andrij Biletski

Andrij Jevhenovytsj Biletski (ukrainsk: Андрій Євгенійович Білецький), født 5. august 1979 i Kharkov, Sovjetunionen (nå Ukraina), er en ukrainsk politiker. Han er leder for nazistiske Sosialnasjonalistisk forsamling (SNF). Han har vært sjef for Azovbataljonen siden 17. september 2014.


== Referanser ==
AUTOKON

AUTOKON (AUTomatisk KONstruksjon) var et norsk CAD/CAM-system. Det ble utviklet på datamaskinen NUSSE ved Universitetet i Oslo.New Scientist skrev i mai 1963 at numerisk styring av skjærebrennere var utviklet i Norge, og – i form av AUTOKON – var i bruk ved to norske skipsverft. En datamaskin fra ICT ble brukt til å stanse ut et hullbånd, som ble lest inn i en ESSI styreenhet fra Kongsberg Våpenfabrikk. Denne styrte så en Messer SicoMat-skjærebrenner. ESSI kunne også styre en tegnemaskin.
Western Viking 1963 nevner BMV som bruker av AUTOKON. Datamaskinen som kjørte AUTOKON var enten EMMA eller Bergens-universitetets IBM 1620.
USA-rettighetene for  AUTOKON'71 ble kjøpt av United States Maritime Administration (MARAD).


== Referanser ==
Myk utskyting (missil)

Myk utskyting er en metode for å skyte ut en rakett fra en rampe eller et rør (for eksempel et panservernmissil) på en slik måte at rakettmotoren tennes utenfor utskytingsrøret. Missilet utkastes mykt ved gradvis økende overtrykk fra røret, og ikke eksplosivt. Hensikten er å minimere risikoen for skade ved utskytingen ved å opprettholde en sikker avstand til personellet når selve rakettmotoren startes Dette er i kontrast til hard utskyting, hvor missilets rakettmotor antennes mens den fortsatt er inne i utskytingsenheten eller røret, noe som genererer en farlig bakblåst (engelsk: backblast).
Et lignende konsept kalt kald utskyting ble konstruert for første gang av Sovjetunionen for bruk i vertikale utskytingsramper om bord i skip.


== Eksempler ==
FGM - 148 Javelin panservernmissil
Spike panservernmissil
HJ-12 panservernmissil
NLAW


== Referanser ==