jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stedjetunet

Stedjetunet er en eiendom i Sogndal kommune i Vestland. Stedjetunet er eid og blir drevet av Stiftinga Stedjetunet som er opprettet av menighetene i Sogndal prestegjeld (Kaupanger, Norum og Stedje sogn).


== Historie ==
Eiendommen var opprinnelig en del av gårdsbruket Øvre Stedje og ligger på en marin terrasse 27 meter over havet med utsikt over dalen og Sogndalsfjorden. Fra 1894 ble hovedbygningen benyttet til pensjonat- og hotelldrift. I perioden 1921 til 1981 ble den store trebygningen brukt som aldershjem i kommunen. 
Fra 1980-talet ble bygningen tatt i bruk til en rekke formål. Stiftelsen åpnet kommunens første heldagsbarnehage der i 1979. Stedje barnehage er en privat barnehage med plass til 68 barn. Stedjetunet huset etter hvert også et arkitektkontor, og noe senere kirkekontoret i Sogndal og Leikanger med et titals kontorarbeidsplasser. 
Den historiske bygningen har blitt brukt som forsamlingslokale og menighetshus for flere tusen medlemmer av menigheten – med kirkekafé, søndagsskole, ungdomsklubb, nattkafé, speidersamlinger og studentlag, og til konfirmasjoner, dåpsfeiring og liknende.
Den gamle trebygningen brant og ble totalskadd 3. desember 2017. Ingen personer ble skadet i brannen.


== Gjenreising etter brannen ==
I 2018 vedtok stiftelsen å gjenreise Stedjetunet. Byggearbeidet startet høsten 2019 og skal etter planen være ferdigstilt innen utgangen av 2020. Bygningen skal gi rom for utleie til Stedje barnehage, til forsamlingsformål, kirkekontor, arkitektkontor og andre kontorplasser.  


== Eksterne lenker ==
Stedjetunets nettsider
Paul Fenech

Paul Fenech (født 20. desember 1986 i Naxxar) er en maltesisk fotballspiller som for øyeblikket spiller for den maltesiske klubben Balzan FC. Fenech er midtbanespiller og har tidligere spilt for Msida Saint-Joseph FC og Birkirkara FC.


== Klubbkarriere ==
Fenech startet sin fotballkarriere hos den lokale klubben Naxxar Lions FC. I 2005 meldte han overgang til Msida Saint-Joseph FC, hvor han samme år fikk sin debut i Maltesisk Premier League, som er på landets øverste serienivå. Over en toårsperiode spilt han 60 seriekamper for klubben før han i 2007 skrev under på en femårskontrakt med storklubben Birkirkara FC. I sin debutsesong for klubben var han med på å vinne sitt første trofe da Birkirkara vant den maltesiske fotballcupen over Hamrun Spartans FC. 
Han var siden med på å vinne to seriemesterskap med Birkirkara, i tillegg til et cupmesterskap og flere kvalifiseringskamper i både UEFA Europa League og UEFA Champions League. I 2013 ble han også kåret til årets fotballspiller på Malta. Han meldte overgang til Bazan FC i 2016 og dro tilbake til Birkirkara igjen for 2018-sesongen, før han igjen vendte tilbake til Balzan i 2019. I sistnevnte klubb var han med på å vinne sitt tredje cupmesterskap da Balzan vant cupfinalen i 2019.


== Internasjonal karriere ==
Fenech ble tatt ut til Maltas herrelandslag i fotball av landslagstrener John Buttigieg under 2009/2010-sesongen. Han fikk sin landslagsdebut for Malta i en vennskapskamp hjemme mot Bulgaria den 18. november 2009 (1–4). Fenechs første landslagsmål kom i en vennskapskamp hjemme mot Litauen den 8. juni 2015 (2–0). Hans andre landslagsmål kom i en EM-kvalifiseringskamp hjemme mot Norge den 18. november 2019 (1–2).


== Meritter ==
Birkirkara FCMaltesisk Premier League (2): 2009/2010, 2012/2013
Den maltesiske fotballcupen (2): 2007/2008, 2014/2015
Den maltesiske supercupen (2): 2013, 2014Balzan FCDen maltesiske fotballcupen (1): 2018/2019IndividueltÅrets fotballspiller på Malta (1): 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Fenech – UEFA 
(en) Paul Fenech – Transfermarkt 
(en) Paul Fenech – national-football-teams.com 
(en) Paul Fenech – WorldFootball.net 
(en) Paul Fenech – EU-Football.info 
(en) Paul Fenech – FBref
Plagiasma

Plagiasma er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art 


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Kamerun.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Galerucini
slekten Plagiasma Weise, 1903
Plagiasma sublineata Weise, 1903


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Plagiasma i Global Biodiversity Information Facility
Roy Stian Hansen

Roy Stian Hansen (født 20. august 1985 i Kirkenes) er en norsk toppdommer i ishockey fra Storhamar IL. Han var målvakt på aldersbestemte lag hos Storhamar Dragons før han ble dommer. Han ble seriemester med Eldre junior sesong 2002/03. Han debuterte som elitedommer i UPC-ligaen 2005 og har flere VM kamper med seg.Under NM-finalen 2019 mellom Storhamar og Frisk Asker valgte Hansen å trekke seg fra å dømme den sjette NM-finalene i ishockey på grunn av hets mot ham selv og familien.Per 2020 sitter Hansen i styret hos Norsk Ishockeys Toppdommerforening. Han er vindushåndverker av yrke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roy Stian Hansen – Eliteprospects.com 
Hjemmesiden hos Norsk Ishockeys Toppdommerforening
Pseudosastra

Pseudosastra er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 7 arter 


== Utseende ==
Små til middelsstore (5-8 millimeter), brede, mer eller mindre gulbrunlige bladbiller, dekkvingene kan ha svarte tegninger.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det Sørøst-Asia (Myanmar, Malaysia).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Galerucini
slekten Pseudosastra Jacoby, 1904
Pseudosastra depressa Mohamedsaid, 1993
Pseudosastra dohertyi (Maulik, 1936)
Pseudosastra ghazallyi Mohamedsaid, 1993
Pseudosastra indah Mohamedsaid, 1993
Pseudosastra latiffi Mohamedsaid, 1993
Pseudosastra malayana (Jacoby, 1894)
Pseudosastra rubya (Maulik, 1936)
Pseudosastra sulcicollis (Jacoby, 1896)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudosastra i Global Biodiversity Information Facility
Duvivieria

Duvivieria er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 5 arter.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Duvivieria Weise, 1903
Duvivieria africana (Duvivier, 1892)
Duvivieria apicitarsis (Weise, 1903)
Duvivieria paradoxa (Dalman, 1823)
Duvivieria subsulcata Weise, 1903


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Duvivieria i Global Biodiversity Information Facility
Nirinoides

Nirinoides er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 4 arter .


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Nirinoides Jacoby, 1903
Nirinoides abdominalis Jacoby, 1903
Nirinoides abyssinica (Jacoby, 1886)
Nirinoides congoana Weise, 1915
Nirinoides staudingeri Jacoby, 1903


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nirinoides i Encyclopedia of Life 
(en) Nirinoides i Global Biodiversity Information Facility
Mimastracella

Mimastracella er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 12 arter .


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, matt rødbrune bladbiller.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Mimastracella Jacoby, 1903
Mimastracella acuminata Samoderzhenkov, 1988
Mimastracella antennalis Samoderzhenkov, 1988
Mimastracella bicolor Kimoto, 1984
Mimastracella brunnea (Gressitt & Kimoto, 1963)
Mimastracella flavomarginata Takizawa, 1978
Mimastracella hirsuta Jacoby, 1903
Mimastracella lateralis (Chen, 1942)
Mimastracella ochracea (Chen, 1942)
Mimastracella palpalis Samoderzhenkov, 1988
Mimastracella pubicollis Samoderzhenkov, 1988
Mimastracella rostratus Samoderzhenkov, 1988
Mimastracella submetallica (Gressitt & Kimoto, 1963)
Mimastracella vietnamica Lopatin, 2002
Mimastracella violacea (Weise, 1922)
Mimastracella zaitzevi Samoderzhenkov, 1988


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mimastracella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mimastracella hos NCBI 
Mimastracella – detaljert informasjon på Wikispecies
Erganoides

Erganoides er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 11 arter.


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme Luperini
slekten Erganoides Jacoby, 1903
Erganoides capito (Weise, 1889)
Erganoides collaris Kimoto, 1977
Erganoides discalis Gressitt & Kimoto, 1963
Erganoides flavicollis Jacoby, 1903
Erganoides pallens Beenen, 2010
Erganoides punctulatus (Weise, 1889)
Erganoides similis Chen, 1942
Erganoides suturalis Gressitt & Kimoto, 1963
Erganoides tibialis Chen, 1942
Erganoides tsoui Lee & Beenen, 2010
Erganoides variabilis Gressitt & Kimoto, 1963


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erganoides i Global Biodiversity Information Facility 
Erganoides – detaljert informasjon på Wikispecies
International Institute for Strategic Studies

International Institute for Strategic Studies (IISS) er et britisk forskningsinstitutt og tankesmie i området internasjonale relasjoner og lignende saker. Hovedkvarteret har siden 1997 vært i Arundel House i London. I 2016 ble IISS rangert som den trettende beste tankesmie i verdenen.


== Opprettelse ==
IISS ble opprettet i 1958 med fokus på rustingskontroll og kjernefysisk nedrusting. Instituttet har gode forbindelser med etablerte politikere, særlig i USA og Storbritannia, og hadde stor innvirkning på den intellektuelle strukturen under Den kalde krigen.


== Publikasjoner ==
IISS publiserer The Military Balance, en årlig vurdering av forskjellige nasjoners militære kapabiliteter. Siden 1917 er det også publisert Military Balance+, - en online database med samme innhold.


== Referanser ==
Bjarne Gaarder

Bjarne Gaarder (født 12. juli 1892 i Skedsmo, død 17. oktober 1956 i Wien i Østerrike) var en norsk lege og radiotelegrafist. Gaarder var distriktslege i Hamarøy, Nord-Odal og Hemnes og han var ordfører i Hamarøy i 1945. Han var en forkjemper for å få startet ambulanseflyvninger i distrikter.
Gaarder var fra 1911 ansatt i tre år i det belgiske Companie international de la télégraphie sans fil og tok dansk og norsk eksamen som radiotelegrafist mellom 1912 og 1913. I og etter studietiden var han en rekke ganger med til Amerika som telegrafist og skipslege om bord på «Stavangerfjord».I 1923 fullførte Gaarder candidatus medicinae og 1. januar 1924 ble han konstituert som distriktslege i Hamarøy, hvorpå han ble fast ansatt i stillingen fra september samme år. Som distriktslege kjempet Gaarder for å få etablert ambulanseflyvninger i Hamarøy. Han sto bak de første vellykkede forsøkene, med resultat av at et fly ble fast stasjonert i kommunen. 
I 1931 gikk han til innkjøp av redningsskøyta «Stadt» fra Redningsselskapet. 
I deler av sin tid på Hamarøy bodde og drev Gaarder legepraksisen på gården Skogheim på Oppeid. 
Bjarne Gaarder var midlertidig ordfører i Hamarøy fra 9. mai til 15. september 1945.Etter andre verdenskrig ble Gaarder distriktslege i Nord-Odal, men han returnerte etter kort tid til stillingen i Hamarøy. Fra 1948 til 1949 var han lege i Svolvær, før han var ansatt i Helsedirektoratets tuberkuloseavdeling frem til 1951. Fra juli 1951 var Gaarder ansatt som distriktslege i Hemnes.Bjarne Gaarder døde i 1956 under et ferieopphold i Østerrike.


== Referanser ==
Huoshenshan-sykehuset

Huoshenshan-sykehuset (kinesisk: 火神山医院, pinyin: Huǒshénshān Yīyuàn, «Ildgudfjellsykehuset») er et nødsykehus i bydistriktet Caidian i den kinesiske by Wuhan, som ble bygget på åtte dager fra 23. januar til 2. februar 2020, og som ble satt i drift den 3. februar 2020. Sykehuset skulle betjenes av 1400 medisinsk personell fra Folkets Frigjøringshær.  Et annet nødsykehus, Leishenshan-sykehuset, ble bygd fra 24. januar 2020 i bydistriktet Jiangxia i Wuhan og ble åpnet 6. februar.
Bakgrunnen for de nye sykehusene var covid-19-epidemien som var brutt ut i Wuhan.


== Referanser ==
Leishenshan-sykehuset

Leishenshan-sykehuset (kinesisk: 雷神山医院, pinyin: Léishénshān Yīyuàn, «Tordengudsykehuset») er et nødsykehus bygd fra 25. januar 2020 i bydistriktet Jiangxia i den kinesiske storbyen Wuhan. Det ble satt i drift den 6. februar 2020.
Likesom Huoshenshan-sykehuset (bygd fra 23. januar 2020) ble Leishenshan-sykehuset et spesialsykehus for pasienter som ved koronavirusepidemien 2019/2020 var blitt smittet med koronaviruset SARS-CoV-2. Vedtaket om å bygge sykehuset ble fattet 25. januar 2020 i et møte i Wuhans epidemikontrollsentrum.Verken Huoshenshan- eller Leishenshan-sykehuset har sine navn etter sin beliggenhet, men fra vesener fra kinesisk mytologi. Leishen (雷神) eller Leigong (雷公) er tordenguden. Tordenguden er en straffende og mer fryktet enn tilbedt guddom som straffer skyldige mennesker, men som også kan utdrive onde ånder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leishenshan Hospital – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Répondez-moi

«Répondez-moi» (norsk oversettelse: svar meg) er en franskspråklig popballade som fremføres av den sveitsiske sangeren Gjon's Tears. Sangen ble utgitt 4. mars 2020 og er komponert av artisten selv, sammen med Xavier Michel, Alizé Oswald og Jeroen Swinnen. Den skulle ha vært Sveits' bidrag i Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam i Nederland. Låten ble valgt gjennom en lukket juryvurdering i regi av den sveitsiske kringkasteren SRG SSR. 18. mars 2020 avlyste imidlertid EBU konkurransen på grunn av koronaviruspandemien i Europa vinteren 2020.


== Om sangen ==
Melodien er komponert av den sveitsiske sangeren Gjon Muharremaj, kjent under artistnavnet Gjon's Tears. Han har albansk bakgrunn; faren er kosovoalbaner, mens moren er fra Albanias hovedstad Tirana. Muharremaj skrev sangen med Xavier Michel, Alizé Oswald og Jeroen Swinnen under en sveitsisk låtskriverleir, og det er han selv som fremfører den.Sangen har fransk tekst, og tittelen betyr svar meg. Tittelen henspiller på at sangeren ønsker svar på livets fundamentale og store spørsmål. Teamet er viktig for Gjon's Tears: «Nøyaktig hvorfor er vi her, hvor kommer vi fra, og hvor skal vi hen? Dette er sentrale spørsmål, særlig for folk med migrantbakgrunn. Mine foreldre er fra Albania og Kosovo. Jeg vokste opp i Sveits, og det er mitt hjem. Dette er spørsmål jeg tenker mye på.», sa han da sangen ble lansert 4. mars 2020.


=== Eurovision Song Contest ===
«Répondez-moi» var ett av 515 bidrag som ble sendt inn til SRG SSRs konkurranse for å velge Sveits' bidrag til Eurovision Song Contest 2020. Gjon's Tears og sangen ble valgt av to juryer: en publikumsjury på 100 personer og en internasjonal jury bestående av 20 musikkeksperter. Låten ble offentliggjort av kringkasteren 4. mars 2020.
Sangen var 1 av 18 bidrag i semifinale 2 som skulle ha vært arrangert i Rotterdam Ahoy i Nederland torsdag 14. mai. «Répondez-moi» var Sveits' første franskspråklige bidrag i konkurransen på ti år – etter at Michael von der Heide sang «Il pleut de l'or» i 2010. På grunn av koronavirusutbruddet i Europa vinteren 2020 besluttet imidlertid EBU å avlyse konkurransen for å hindre spredning av koronaviruset SARS-CoV-2 og den medfølgende sykdommen COVID-19. Sangen fikk dermed aldri deltatt i konkurransen. 


== Referanser ==
Wuhanmuseet

Wuhanmuseet er et museum i Wuhan i provinsen Hubei i Kina. Byggingen begynte i 1984 og museet åpnet i 1986. En ny bygning ble åpnet i 2001. Det dekker et grunnareal på 17 834 kvadratmeter (191 960 ft²), med et utstillingsareal på 6 000 kvadratmeter (65 000 ft²)
Wuhanmuseet tar vare på mer enn 100.000 artefakter, som keramikk, bronsearbeider, malerier og kalligrafi, jade, treskjæringsarbeider, emaljearbeider, segl og annet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wuhan Museum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ralf Fährmann

Ralf Fährmann (født 27. september 1988) er en tysk fotballspiller som spiller for FC Schalke 04.
Fährmann debuterte for Schalke 04 i 2008, og har også spilt for det tyske juniorlandslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ralf Fährmann – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ralf Fährmann – UEFA 
(en) Ralf Fährmann – Transfermarkt 
(en) Ralf Fährmann – WorldFootball.net 
(en) Ralf Fährmann – FootballDatabase.eu 
(de) Ralf Fährmann – fussballdaten.de 
(en) Ralf Fährmann – Soccerway 
(tr) Ralf Fährmann – Mackolik.com 
(es) Ralf Fährmann – as.com
Grow (Jeangu Macrooy-sang)

«Grow» (norsk oversettelse: vokse eller vokser) er en selvbiografisk sang fra 2020 av den surinamske sangeren og låtskriveren Jeangu Macrooy. Sangen ble utgitt 4. mars 2020, og den skulle ha representert Nederland i Eurovision Song Contest 2020.18. mars 2020 avlyste imidlertid EBU konkurransen på grunn av koronaviruspandemien i Europa vinteren 2020.


== Om sangen ==
Bidraget er komponert og fremført av musikeren Jeangu Macrooy. Hans manager, den nederlandske musikeren og produsenten Pieter «Perquisite» Perquin, står bak arrangementet og instrumentene i sangen.Macrooy er fra Surinam, men har bodd i Nederland i en årrekke, og har blitt en kjent person i landets musikkliv. Han omtaler «Grow» som en selvbiografisk sang, og sier at han skrev den i en «mørk periode». Sangen har engelsk tekster og er en personlig historie om å bli eldre, og jakten på å finne seg selv. Den handler videre om å bli eldre og innse at det ikke finnes noen klappet og klar vei til lykke – og at livet er en serie med opp- og nedturer, noe som til slutt gjør at vi vokser.


== Eurovision Song Contest ==

Sangen skulle representere Nederland på hjemmebane i Eurovision Song Contest 2020, etter at den nederlandske kringkasteren AVROTROS internt valgte Jeangu Macrooy til å representere landet i konkurransen. Som vertsnasjon var Nederland automatisk kvalifisert til finalen i Rotterdam Ahoy lørdag 16. mai 2020. Men på grunn av koronavirusutbruddet i Europa vinteren 2020 besluttet EBU å avlyse konkurransen for å hindre spredning av koronaviruset SARS-CoV-2 og den medfølgende sykdommen covid-19. Macrooy skal i stedet delta i Eurovision Song Contest 2021, men med sangen «Birth of a New Age».


== Musikkvideo ==
Sangens offisielle musikkvideo er regissert av Joe Roberts, og ble i likhet med låten sluppet 4. mars 2020.


== Listeplasseringer ==


== Sporliste ==


== Utgivelseshistorikk ==


== Referanser ==
Mesterligafinalen i fotball for menn 2015/16

Mesterliga-finalen 2015/2016 ble spilt lørdag 28. mai 2016 mellom Real Madrid og Atlético Madrid på San Siro i Milano. Kampen endte 1-1 og 5-4 etter straffer til Real Madrid, som dermed vant turenringen for 11 gang.


== Detaljer ==

Banens beste: Sergio Ramos Assistentdommere:Simon Beck (England)
Jake Collin (England)
Fjerdedommer:Viktor Kassai (Ungarn)


== Referanser ==
Tears Getting Sober

«Tears Getting Sober» (norsk oversettelse: tårer blir edru) er en sang fra 2020 med den bulgarske sangeren og låtskriveren Victoria. Sangen ble sluppet 7. mars 2020 og skulle ha representert Bulgaria i Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam i Nederland. 18. mars 2020 avlyste imidlertid EBU konkurransen på grunn av koronaviruspandemien i Europa vinteren 2020.


== Om sangen ==
Sangen er skrevet av artisten Victoria sammen med Borislav Milanov, Lukas Oscar og Cornelia Wiebols fra låtskriverselskapet Symphonix International.Sangeren selv sier at låten er svært personlig for henne, og at sangen handler om hvordan du kan komme deg gjennom problemene dine og deretter gå videre. Den anerkjente låtskriveren Boris Milanov deltok også i arbeidet med sangen, og sier psykiske problemer har vært en stor inspirasjon til sangen. Under låtskriversamlingene fikk to unge personer sterke panikkanfall og måtte på sykehus. «Til slutt viste det seg at sangens budskap måtte handle om dagens generasjon og deres utfordringer med psykiske vansker», sa Milanov i et intervju, og la til: «Men budskapet er at det fremdeles er håp, og at din eneste vei ut er å kjempe og å trosse frykten din. Det er bedre å ha et arr enn å ha et evig-åpent sår».Låtens tittel ble offentliggjort 4. mars 2020, og sangen ble utgitt tre dager etter. Sangen og videoen ble først vist på den bulgarske tv-kanalen BNT 1 klokken 9 om morgenen 7. mars, og den ble sluppet på YouTube en halv time etter.


=== Eurovision Song Contest ===

Sangen skulle ha vært Bulgarias bidrag i Eurovision Song Contest 2020, etter at Victoria ble internt valgt av Bulgarias nasjonale televisjon (BNT) til å representere landet i konkurransen. 
I januar 2020 ble Bulgaria trukket til å delta i semifinale 2 av Eurovision Song Contest. Semifinalen skulle ha vært arrangert i Rotterdam Ahoy i Rotterdam i Nederland torsdag 14. mai. På grunn av koronavirusutbruddet i Europa vinteren 2020 besluttet imidlertid EBU å avlyse konkurransen for å hindre spredning av koronaviruset SARS-CoV-2 og den medfølgende sykdommen covid-19. Sangen fikk dermed aldri deltatt i konkurransen.


== Referanser ==
Holger Löwenadler

Holger Carl Minton Löwenadler (født 1. april 1904 i Jönköping i Sverige, død 18. juni 1977 i Stockholm i Sverige) var en svensk skuespiller.


== Filmer (i utvalg) ==
1934 – Simon i Backabo
1940 – Den blomstertid ...
1941 – Landstormens lilla argbigga
1941 – Gentlemannagangstern
1942 – Rid i natt!
1942 – Natt i hamn
1943 – Ordet
1944 – Kungajakt
1944 – Kejsarn av Portugallien
1949 – Kvinner i hvitt (Kvinna i vitt)
1950 – Hjärter Knekt
1954 – En karl i köket
1955 – Mot betaling (Giftas)
1956 – Egen inngang (Egen ingång)
1957 – Med glorien på snei (Med glorian på sned)
1961 – Ljuvlig är sommarnatten
1962 – Nils Holgerssons forunderlige reise (Nils Holgerssons underbara resa)
1972 – Mannen som slutade röka


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Holger Löwenadler på Internet Movie Database 
(sv) Holger Löwenadler i Svensk Filmdatabas 
(da) Holger Löwenadler på Filmdatabasen 
(da) Holger Löwenadler på Scope 
(fr) Holger Löwenadler på Allociné 
(en) Holger Löwenadler på AllMovie 
(en) Holger Löwenadler hos The Movie Database
Melberg

Melberg er et skandinavisk etternavn. I Norge er det drøyt 200 personer som bærer etternavnet. Etternavnet er i stor grad knyttet til Halden og Østfold.


== Familien Melberg fra Halden ==

Håkon Melberg (1911-1990), stuper, språkforsker, forfatter, kulturarbeider og motstandsmannKai Henning Melberg (f. 1968 i Sarpsborg), svømmer.
Jarl Inge Melberg (f. 1970 i Sarpsborg), svømmer, lege, gift med Helen Karal Melberg
Atle Melberg (f. 1953), svømmer
Frode Melberg (f.), svømmer
Sam Melberg (1912-1998), stuper, kampsportutøver og motstandsmann, bror til Håkon


== Andre Melberg ==
Enel Melberg (f. 1943), svensk forfatter og oversetter
Eldbjørg Vaage Melberg (f. 1952), norsk journalist, programleder og kommunikasjonsrådgiver


== Referanser ==