jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Going! Going! Gone!

Going! Going! Gone! er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Gilbert Pratt.


== Handling ==
Harold og Snub, som reiser på en tandemsykkel, opplever en rekke eventyr - som blant annet involverer kvinner i nød, bank-ranere og politi som mistenker at Harold og Snub er noen kjeltringer.


== Skuespillere ==
Harold Lloyd
Snub Pollard
Bebe Daniels
William Blaisdell
Sammy Brooks
Harry Burns
Billy Fay
William Gillespie
Wally Howe
Dee Lampton
Gus Leonard
Belle Mitchell
Marie Mosquini
James Parrott


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Going! Going! Gone! på Internet Movie Database
The Gold Cure

The Gold Cure er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av John H. Collins.


== Handling ==
Annice Paisch og venninnen hennes, Edna Lawson, har problemer med å finne en passende ektemenn i deres kjedelige hjemby. Men Annire møter snart Vance Duncan fra New York, som hun umiddelbart blir forelsket i.
Men det viser seg at etter hvert at han er en alkoholiker, og han blir innlagt ved et sanatorium. Men Annice, maskert som en annen pasient, smugler ham ut.


== Skuespillere ==
Viola Dana som Annice Paisch
Jack McGowan som Vance Duncan
Elsie MacLeod som Edna Lawson
Howard Hall som Dr. Rodney Paisch
Fred C. Jones som Robert Cord
William B. Davidson som Michael Darcy
Franklyn Hanna som Michael Connors
Edward Mack som en gartner
Julia Hurley som gartnerens kone
George Dowling som Dr. Dumbbell


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Gold Cure på Internet Movie Database 
(en) The Gold Cure på Turner Classic Movies
Markdrag

Markdrag også kalt konvoj, amerikaner eller langdrag er et fiskeredskap for ferskvannsfiske etter Ørret og Røye  
Redskapet består av en liten plate, eller kjøl, i plast og skjeer som roterer rundt en stålwire. I enden av markdraget er det montert en fortom i nylonsnøre med fiskekrok hvor man fester agnet. Ofte brukes meitemark og maggot. Man kan eventuelt også bruke flue, spinner eller wobbler i enden av markdraget. 


=== Utstyr og montering av markdrag ===
Dette er det man trenger av utstyr for å fiske med markdrag: 

Fiskestang (fordel med en kortere og litt stiv fiskestang)
Markdrag
fiskekrok
snøre
meitemark/maggot
båt eller kanoMarkdraget festes på enden av snøret med styreskjea, eller kjølen, nærmest stangtuppen. Det lønner seg å bruke en svivel for å unngå det aller største av spinn på snøret.


== Hvordan fiske med markdrag ==
På grunn av markdragets oppbygging og vekt egner det seg ikke for kasting. Man er derfor avhengig av båt eller kano for å fiske med dette redskapet. Markdraget dras 30-40 meter bak båten, også kalt dorging. Markdraget vil naturlig synke litt. Dybde avhenger av fart på båten og om det brukes bly for å fiske dypere.Et godt tips er å dorge ganske rolig, men variere hastighet og retning ofte. Bruk gjerne litt ujevn hastighet og kjør eller ro litt i sikksakk, da får markdraget den mest lokkende gangen. Bruker du to forskjellige varianter vil du også kunne fiske i forskjellige vannlag og dermed lettere treffe på fisken 


== Hvordan fungerer det? ==
Skjeene lager et voldsomt lys, lyd og farge i vannet og vekker fiskens oppmerksomhet fra lang avstand. Antageligvis simulerer roterende bladene en fiskestim som gjør at annen større fisk lokkes til markdraget. I tillegg vil agnet sette lukt og lokke fisken til å bite.


== Referanser ==
Art Malik

Art Malik (født 1952) er en britisk skuespiller kjent fra tv-serier som Juvelen i kronen og Borgia og fra filmer som I skuddlinjen og Sanne løgner.
Mailk har medvirket i over 30 filmer og over 80 tv-produksjoner i løpet av karrieren. Han har også gjort en del sceneopptredener.Han ble født Athar ul-Haque Malik i Bahawalpur, Pakistan, som sønn av Zaibunisa og Mazhar ul-Haque Malik. Hans far jobbet som kirurg i Storbritannia og Art Malik ble sendt etter da han var tre år. Han fikk sin skuespillerutdanning ved Questors Theatre og Guildhall School of Music and Drama og ble siden tilknyttet teater som Old Vic og Royal Shakespeare Company.Malik tv-debuterte i en episode av den britiske serien Mixed Blessings (1978) og har siden hatt faste roller i serier som Hothouse (1988), Stolen (1990), Unfinished Business (1998–1999), Life Support (1999), Holby City (2003–2005), Upstairs Downstairs (2010–2012) og Borgia (2011–2014). Han fikk sitt gjennombrudd i rollen som Haru Kumar i miniserien Juvelen i kronen (1984). Han har også hatt sentrale roller i miniserier som Det svarte tårnet (1985), Shadow of the Cobra (1989), The Seventh Scroll (1999), In the Beginning (2000), Messiah (2001), Ben Hur (2010), Arthur & George (2015) og The Woman in White (2018). Han har også medvirket i flere tv-filmer, deriblant West of Paradise (1986), Harem (1986) og Path to Paradise (1997). Han har utover dette hatt gjesteopptredener i en rekke serier, deriblant Bergerac (1981), Minder (1984), Kavanagh QC (1996), Dalziel og Pascoe (2006), Lewis (2009), Poirot (2010), Kalde føtter (2016), Sherlock (2017), Doctor Who (2008 og 2018), Tause vitner (2 episoder, 2019) og The Man Who Fell to Earth (4 episoder, 2022).
Han filmdebuterte i Arabiske eventyr (1979) og har siden hatt større roller i filmer som blant annet James Bond: I skuddlinjen (1987), Turtle Beach (1992), Year of the Comet (1992), Calcutta – Gledens by (1992), Uncovered (1994), Sanne løgner (1994), Clockwork Mice (1995), A Kid in King Arthur's Court (1995), Nina's Heavenly Delights (2006), Bhaag Milkha Bhaag (2013), Mirzya (2016) og Halal Daddy (2017).
Art Malik ble gift i 1980 med skuespiller Gina Rowe. De har to barn sammen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Art Malik på Internet Movie Database 
(sv) Art Malik i Svensk Filmdatabas 
(da) Art Malik på Filmdatabasen 
(da) Art Malik på Scope 
(fr) Art Malik på Allociné 
(en) Art Malik på AllMovie 
(en) Art Malik hos The Movie Database 
(en) Art Malik hos Internet Broadway Database
Christopher Frederik Ingenhaeff

Christopher Frederik (von) Ingenhaeff (1703-1781) var en dansk-norsk offiser. 
Han fødtes i Svinninge på Sjælland som sønn av Johann Peter von Ingenhaeff (d. 1717) av westfalisk og livlandsk adel. Han ble landkadett i 1714, fortsatte sin militære karriere i Danmark og var brigademajor ved de danske hjelpetropper til Hannover i 1741. I 1761 ble han generalmajor, og ved innrykningen i Meklenborg i 1763 kommanderte han en norsk brigade, mens han i 1769 ble hvit ridder. 1770 ble han kommandant på Frederiksten, der han avanserte til generalløytnant i 1772. Samme år ble han forflyttet til stillingen som kommandant på Akershus festning, der han var til 1774 da han fikk stillingen som kommandant på Fredericia i Jylland. Her døde han 27. februar 1781.Han var gift med Mette Margrethe Krabbe (1704 – 1775), datter av etatsråd Oluf Krabbe til Bjerre og Hastrup.


== Referanser ==
Gunnar Tollefsen

Gunnar Tollefsen (født 27. april 1933, død 16. juli 2022) var en norsk maler og skulptør.
Han vokste opp i bygda Nøss på Andøya i Vesterålen og var utdannet ved Statens Kunstakademi i Oslo (1959-1962) under Reidar Aulie og Aage Storstein. Etter utdannelsen vendte Tollefsen tilbake til Vesterålen. I sitt profesjonelle kunstnerliv var Tollefsen opptatt av å utvikle videre den kubismen og abstraksjonen han startet med ved kunstakademiet. Ved hjelp av farger og former søkte Tollefsen, og andre kunstnere, som Jakob Weidemann, Inger Sitter og Knut Rumohr, å få fram den følelsen naturen ga dem. Tollefsens malerier er på den ene siden abstrakte, men også med innslag av et stykke natur.Tollefsen hadde Statens garantiinntekt for kunstnere fra 1983 til han ble pensjonist i 2000. Han har blant annet utsmykket Bardu rådhus Ragionasylkehuset i Tromsø, Universitetsbiblioteket i Tromsø m.m. og har hatt en rekke utstillinger i inn- og utland.I 2016 ble Gunnar Tollefsen hyllet for sin innsats med en utstilling kalt Mitt landskap hvor blant annet en rekke unge og eldre kunstnere laget nye kunstverk med utgangspunkt i de malerier og skulpturer av Tollefsen som var med på utstillingen.    


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gunnar Tollefsen - Norsk kunstnerleksikon
Senter for medisinsk etikk

Senter for medisinsk etikk er en avdeling ved Institutt for helse og samfunn ved Universitetet i Oslo. Senteret er blant annet tillagt av Helsedirektoratet et langsiktig ansvar for nasjonal koordinering og fagutvikling av kliniske etikkomiteer i spesialisthelsetjenesten og for langsiktig oppbygging av etikkompetanse i kommunehelsetjenesten gjennom evaluering, forskning, undervisning og nettverksbygging.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Hodteveien

Hodteveien (15-35, 14-40, spredte husnummer) er en vei på Røyse i Hole kommune i Viken. 
Veien er en sidevei til Gomnesveien, sørvestover fra denne. Den starter cirka 200 meter nord for grenda Leinetajet, der Gomnesveien deles i Bønsnesveien og Hundstadveien, og går sørvestover ned mot Tyrifjorden. Veien ligger cirka 144 meter over havet ved avkjøringen fra Gomnesveien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Sentralbadet i Bergen

Sentralbadet i Bergen var Bergens første svømmehall, som ble oppført i 1960. Svømmeanlegget var på den tiden regnet som Norges mest moderne svømmehall med flere ulike fasiliteter.  


== Historie ==
I 1960 ble Sentralbadet i Bergen bygget, og var da Bergens første svømmehall med 25 metersbasseng. Fra dagen svømmehallen åpnet ble det betegnet som et av de mest morderne svømmeanleggene i Norge. Bygget ble tegnet av Halfdan B. Grieg, og har karakteristiske trekk med store vinduer på ene siden av bygget og flater uten vinduer på andre sider. Fra 1981-1985 ble sentralbadet bygget om. I dag har noen kunstnere tillatelse til å tagge på bygget, og denne typen gatekunst endres ofte.  

Da Sentralbadet i Bergen åpnet hadde svømmeanlegget flere flotte fasilieter. Noen av disse var;  

Dampbad
Styrtbad
Romerbad
Karbad
Kullsyrebad
Restaurant med utsikt til svømmeanlegget
Norges første bowlinghall i kjelleren
Treningssenter i senere tidSvømmeanlegget ble lagt ned i 2014 da det nye svømmeanlegget ADO Arena ble bygget. Siden den gang har bygget blitt brukt til flere formål. I flere år etter at bassenget stengte ble den årlige Pepperkakebyen bygget her. Det var meningen at dette også skulle gjøres frem til 30 års jubileet i 2021, men på grunn av koronapandemien ble Sentralbadet brukt som vaksinestasjon. Fra 2021 og frem til mars 2022 kunne Bergens befolkning bli vaksinert her. I fremtiden skal bygget bygges om til kulturhus. 


== Eksterne lenker ==
https://www.bergenbyarkiv.no/bergenbyleksikon/arkiv/1423067
https://www.grind.no/midthordland/bergen/sentralbadet
Frants Eberhard von Speckhan

Frants Eberhard von Speckhan (1628-1697) var en tysk-dansk offiser som var kommandant på Akershus.
Han fødtes i Königsberg som sønn av senere kommandant i Frederikstad Johan Eberhard Speckhan (d. 1675) og Anna Jeckel. Han gjorde tjeneste i Frankrike før han i en alder av ca. 30 år kom i den dansk-norske konges tjeneste. I 1658 ble han major ved Livregimentet til Fods. Da Corfitz Ulfeldt og Leonora Christine i 1660 flyktet fra Sverige, tok de opphold i Speckhan og konens hus. Det ble senere foretatt  husundersøkelser i  boligen, da hustruen hadde skjult flere af Ulfeldts saker. I 1661 utnevnte kongen Speckhan, uaktet at han ikke var adelsmann, til seremonimester. 
I 1669 ble han oberstløytant ved Livgarden til Hest, hvoretter han i 1670 ble opptatt i adelstanden av Christian V.Den 29. oktober 1674 ankom Speckhan Akershus for at overta kommandantstillingen der. Egentlig var han mere hoffmann enn offiser, og fordi kongen ønsket ham tilbake til hoffet, ble han den 17. desember 1680 utnevnt til hoffmarskalk i København. Kun 1½ år senere ble han dog fjernet fra hoffet, og utnevntes i stedet til stiftsbefalingsmann over Ribe stift samt amtmann over Riberhus amt. Han fikk samtidig tittel av gehejmeråd, og året mottok han av kongen det hvite bånd.Speckhan døde i Ribe 26. desember 1697. 


== Referanser ==
Rachel Brice

Rachel Brice (født 15. juni 1972) er en amerikansk danser og koreograf. Hun jobbet som profesjonell magedanser i amerikansk tribal-stil (American Tribal Style Belly Dance), avledet fra den orientalske dansestilen.


== Biografi ==
Hun ble født 15. juni 1972 i Seattle, Washington, og ble uteksaminert fra San Francisco State University. Hun lærte yoga og orientalsk dans i en alder av 17. Hun oppdaget dansens verden mens hun så Hahbi'Ru opptre på Renaissance Fair i Nord-Carolina i 1988, og lærte magedans av Atesh, direktøren for Atesh Dance Troupe. Hun praktiserte yoga en stund før hun underviste i yoga i 1996 med hjelp av yogainstruktøren Erich Schiffmann.Hun har vært danser siden 1999, og på begynnelsen av 2000-tallet tok hun magedanskurs hos Carolina Nericcio og Jill Parker. Hun ble ansatt av plateprodusenten Miles Copeland III i 2001 og opptrådte og turnerte med Bellydance Superstars, et Bellydance profesjonelt dansekompani grunnlagt i San Francisco, California i 2002. Hun produserte også undervisnings- og performance-magedans-DVDer og ga ut en serie musikk-CDer som inneholder sangene som ble brukt i forestillingen.
I 2003 grunnla hun The Indigo Belly Dance Company, et dansekompani som spesialiserer seg på magedans, i San Francisco, og fremførte American Tribal Style Belly Dance, avledet fra stilen magedans. I tillegg ga den ut pedagogiske videoer med fokus på yoga og magedans, mens de holdt workshops i USA, Europa, Asia og Australia. Hun grunnla også Studio Datura i Portland, Oregon, og lanserte 8 Elements-tilnærmingsprogrammet til magedans. I 2012 grunnla hun Datura Online, et online forelesningsstudio for yoga og magedans.


== Liste over verk ==


=== Ytelsesvideo ===
Bellydance Superstars Live in Paris: Folies Bergere
Bellydance Superstars Solos in Monte Carlo
Bellydance Superstars


=== Pedagogisk video ===
Tribal Fusion: Yoga, Isolations and Drills a Practice Companion with Rachel Brice
Rachel Brice: Belly Dance Arms and Posture
Serpentine: Belly Dance with Rachel Brice (DVD, video)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rachel Brice offisielle nettsted
(en) Datura Online offisielle nettsted
(en) Studio Datura offisielle nettsted
Ildgruben reinbeitedistrikt

Ildgruben reinbeitedistrikt (organisasjonsnummer 975 746 712) er et reinbeitedistrikt i kommunene Rana, Hemnes og Hattfjelldal. Det tilhører Nordland reinbeiteområde. Geografisk omfatter distriktet det som tradisjonelt har vært det umesamiske språkområdet, men det regnes også som det nordligste reinbeitedistriktet på sørsamisk område.
Distriktet grenser i nord mot Saltfjellet reinbeitedistrikt, i sør mot Røssåga reinbeitedistrikt og i vest mot Hestmannen/Strandtindene reinbeitedistrikt. I perioden 1985–2005 hadde distriktet også vinterbeiter i Storuman kommune i svensk Lappland i Västerbottens län. Distriktet mistet denne retten på grunn av manglende revisjon av Reinbeitekonvensjonen av 1972.Ildgruben reinbeitedistrikt er oppkalt etter stedsnavnet ildgruben som befinner seg 8.5 km øst for bydelen Gruben i Mo i Rana. Distriktet ble opprettet 7. mars 1996, og har som besøksadresse Tverrvatnet i den østlige delen av Rana.Anlegget i Tverrvatnet fungerer som «navet» i arealbruken da all rein er innom anlegget på høsten. I vintrer når det må gjennomføres tilleggsfôring foregår dette med base i Tverrvatnet, men det tilleggsfôres også andre steder i distriktet. Da er reinen i dette området gjennom lengre perioder.
Det er 2 siidaandeler i distriktet. Lifjell-familien driver begge siidaandelene. Øvre reintall for distriktet er 900 rein i vårflokk. Distriktet står for en betydelig verdiskaping, både direkte gjennom omsetning av reinkjøtt, men også gjennom tilleggsnæring i tilknytning til reindriften. Distriktet skaper årlig verdier for mellom 3 og 4 millioner kroner i omsetning.Lifjellfamilien driver også Lifellbovre (samisk: «Lifjell-butikken»), som selger samisk brukskunst, ting for kjøkken og interiør, klesplagg og smykker.


== Eksterne lenker ==
Lifellbovre


== Referanser ==
Eilerich von Weisburg

Eilerich von Weisburg (også Ejler Jensen Visborg)(ca. 1620-1697)  var oberst og kommandant på Frederiksten og Akerhus.
Han fødtes formentlig på Gulland (Gotland) og tjente først som menig i Nederlandene før han kom til Norge for å delta i Hannibalfeiden. Siden gikk han igjen i fremmed krigstjeneste. Tilbake i Norge steg han i gradene, og ble adlet von Weisburg i 1671. 1677 tiltrådte han som kommandant på Frederiksten frem til 1683, hvoretter han til pensjonsalder virket som kommandant på Akershus. Sine siste år bodde han i Bergen.


== Referanser ==
Tina Samara

Tina Samara (født 26. juli 1974 i Oslo) er en norsk-amerikansk tidligere profesjonell tennisspiller og siden tennistrener.


== Biografi ==
Samara har norsk mor og far fra Sri Lanka. De bodde den første tiden i Oslo, men slo seg siden ned i Laurel Hollow, New York.Fra 1992 til 1996 studerte Samara ved University of Georgia, og ble to ganger All-American i tennis. I 1994 var hun aktiv del av universitetets lag som vant NCAAs studentmesterskap.Hun representerte sitt fødeland, Norge, i Fed Cup, og spilte 12 kamper i perioden 1996 til 1998. Som profesjonell spiller lyktes hun best i double og var på det beste ranket som 223.


=== Trener ===
Etter karrieren som spiller har Samara lykkes som trener, og siden 2008 har hun vært hovedtrener for tennislagene til University of Louisiana at Lafayette, West Virginia University, University of Wisconsin-Madison og University of the Pacific.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tina Samara – WTA Tennis 
(en) Tina Samara – ITF Tennis 
(en) Tina Samara – FedCup
Final Fantasy XIV: Shadowbringers

Final Fantasy XIV: Shadowbringers er den tredje utvidelsespakken til MMORPG-et Final Fantasy XIV. Den kom ut i 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Final Fantasy XIV: Shadowbringers på Metacritic 
(en) Final Fantasy XIV: Shadowbringers på Metacritic 
(en) Final Fantasy XIV: Shadowbringers på Behind The Voice Actors 
(en) Final Fantasy XIV: Shadowbringers hos Giant Bomb
Juverveien

Juverveien (5-25, kun oddetall, spredte husnummer) er en vei ved Juveren naturreservat i Ringerike kommune. 
Veien er en sidevei til Froksmoen, på nordsiden av denne. Den starter cirka 270 meter etter avkjøringen fra Norderhovsveien, på sørsiden av Juveren naturreservat. Den går nordøstover gjennom myrområdet som også heter Froksmoen, og deler seg i to, der den ene veiarmen går ut på Froksøya i Juveren. Veien ligger cirka 72 meter over havet ved avkjøringen fra Froksmoen.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Juverveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Langløkka (Hole)

Langløkka (2, 8, 11) er en vei på Røyse i Hole kommune. 
Veien er en sidevei til Gomnesveien, vestover fra denne. Den er kort, cirka 100 meter, og ligger mellom Moloveien og Løkkebakken. Veien ligger cirka 130 meter over havet ved avkjøringen fra Gomnesveien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Løkkebakken (Hole)

Løkkebakken (31-53, 12-46, spredte husnummer) er en vei på Røyse i Hole kommune. 
Veien er en sidevei til Gomnesveien, vestover fra denne. Den dreier nordover, men svinger igjen sørover, og ender opp ved Langløkka bruk ved Tyrifjorden. Veien ligger mellom Langløkka og Sersjantløkka. Veien ligger cirka 129 meter over havet ved avkjøringen fra Gomnesveien.


== Bildegalleri ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Good Gracious, Annabelle

Good Gracious, Annabelle er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av George Melford.


== Handling ==
Annabelle Leigh var vitne til farens død i en kamp om et gruve-krav. Hun giftet seg deretter med John Rawson, en skjeggete eremitt som hadde kidnappet henne for å beskytte henne - men hun sender henne snart vekk. Annabelle bor dermed luksuriøst ved et fasjonabelt hotell i New York, som Rawson betaler for. Men Annabelle sliter med stor gjeld - og velger å selge farens gruve-aksjer til den skruppelløse finansmannen George Wimbledon.
Annabelle blir snart ansatt som kokk ved eiendommen hans på Long Island. Rawson reiser senere til storbyen for å få tak i aksjene som kan gi ham kontroll over gruven. Men han forelsker seg i Annabelle uten å gjenkjenne henne, og han leier i det skjulte herskapshuset av hovmesteren som tar hånd om eiendommen.


== Skuespillere ==
Billie Burke som Annabelle Leigh
Herbert Rawlinson som John Rawson
Gilbert Douglas som Harry Murchison
Crauford Kent som George Wimbledon
Frank Losee som William Gosling
Leslie Casey som Wilbur Jennings
Gordon Dana som Alfred Weatherby
Delle Duncan som Ethel Deane
Olga Downs som Gwendolyn Morley
Thomas Braidon som James Ludgate
Billie Wilson som Lottie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Good Gracious, Annabelle på Internet Movie Database 
(en) Good Gracious, Annabelle på AllMovie
The Gray Horizon

The Gray Horizon er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av William Worthington.


== Handling ==
Yano Masata, en slitende japansk artist som bor i et fjell-område i Amerika, nekter å produsere falske obligasjoner på vegne av den velstående John Furthman. Yanos søster, O Haru San, kommer fra Japan for å lete etter ekteannen sin som haadde forlatt henne. Etter at hun gjenkjenner Furthman som ektemannen hennes, kjemper Furthman og Yano til Furthmans pistol går av.
O Haru San blir drept, og Yano kaster Furthman utfor en høy klippe. Senere ødelegger Yano alle bevisene for Furthmans forbrytelser, slik at fru Furthman og sønnen deress kan forbli uvitende om Furthmans forræderi - og de slipper å bli vanæret. Politiet arresterer deretter Yano.


== Skuespillere ==
Sessue Hayakawa som Yamo Masata
Bertram Grassby som John Furthman
Eileen Percy som Doris Furthman
Mary Jane Irving som Kenneth Furthman
Tsuru Aoki som O Haru San
Andrew Robson som Robert Marsh


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Gray Horizon på Internet Movie Database 
(sv) The Gray Horizon i Svensk Filmdatabas
The Gray Wolf’s Ghost

The Gray Wolf's Ghost er en amerikansk stumfilm fra 1919 regissert av Park Frame.


== Skuespillere ==
Lurline Lyons som Dona Maria Saltonstall
Rita Stanwood som Señorita Maruja Saltonstall
Hector V. Sarno som Pereo
Violet Schram som Pequita
H.B. Warner som West


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
Greased Lightning (1919)

Greased Lightning er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Jerome Storm.


== Handling ==
Andy Fletcher arbeider som smed i en landsby på landsbygda. Men han drømmer egentlig om å kjøre biler.
Han får snart muligheten til å delta i et stort racing-løp, men å vinne blir snart komplisert av en gruppe bank-ranere.


== Skuespillere ==
Charles Ray som Andy Fletcher
Wanda Hawley som Alice Flint
Robert McKim som Alden J. Armitage
Willis Marks som Laban Flint
Bert Woodruff som bestefar Piper
J. P. Lockney som Milt Barlow
Otto Hoffman som Rufus Shadd


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Greased Lightning på Internet Movie Database 
(en) Greased Lightning på AllMovie
The Great Air Robbery

The Great Air Robbery er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Jacques Jaccard.


== Handling ==
En vågal flyer leverer post om natten, til tross for problemer som for eksempel dårlig vær eller fra ranere som forsøker å stjele posten hans.


== Skuespillere ==
Ormer Locklear som Larry Cassidy
Allan Forrest som Wallie Mason
Ray Ripley som Chester Van Arland
Francelia Billington som Beryl Caruthers
Carmen Phillips som Viola Matthews


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Great Air Robbery på Internet Movie Database 
(sv) The Great Air Robbery i Svensk Filmdatabas 
(nl) The Great Air Robbery på MovieMeter 
(en) The Great Air Robbery på Turner Classic Movies