jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Omaliopsis

Omaliopsis er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (gjerne 3-4 millimeter), smale, litt flate, gjerne brunlige kortvinger, kroppen er noe mer langstrakt enn hos de fleste andre punktøyekortvinger. Hodet er forholdsvis stort og bredt, med to punktøyne i pannen, foran disse er det temmelig dype lengdegroper. Hodet er markert innskåret bak (tydelig "hals"), antennene er ganske tynne ved roten, gradvis tykkere utover. Pronotum er tydelig bredere enn langt, med rundede forhjørner, men ofte skarpe bakhjørner. I midten er det to litt buede, brede lengdefurer. Dekkvingene er mye lengre enn pronotum (typisk minst dobbelt så lange), med markerte "skuldre" og parallelle sider. De er tett og grovt punkterte, overflaten virker gjerne litt læraktig. Bakkroppen er flat og nokså smal. Beina er forholdsvis korte.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Holarktis og Afrika inkludert Madagaskar.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien punktøyekortvinger, Omaliinae MacLeay, 1825
Stammen Omaliini MacLeay, 1825
Slekten Omaliopsis Jeannel, 1940Omaliopsis africana (Fauvel, 1907)
Omaliopsis algida (Fauvel, 1907)
Omaliopsis amplimaculata Shavrin, 2019
Omaliopsis arenaria (Bernhauer, 1904)
Omaliopsis biformis (Cameron, 1950)
Omaliopsis bimaculata Shavrin, 2019
Omaliopsis burgeoni (Bernhauer, 1934)
Omaliopsis capensis (Cameron, 1945)
Omaliopsis costipennis(Fauvel, 1904)
Omaliopsis decorata (Bernhauer, 1922)
Omaliopsis distigma (Bernhauer, 1922)
Omaliopsis ectopia Thayer, 2003
Omaliopsis edwardsi (Bernhauer, 1937)
Omaliopsis feldmanni Shavrin, 2020
Omaliopsis fortepunctata (Fagel, 1956)
Omaliopsis gedyei (Bernhauer, 1940)
Omaliopsis gridellii (Bernhauer, 1937)
Omaliopsis himalayica (Cameron, 1924)
Omaliopsis hova (Fauvel, 1904)
Omaliopsis leleupi (Fagel, 1956)
Omaliopsis lobeliae (Bernhauer, 1940)
Omaliopsis lobelicola (Fagel, 1956)
Omaliopsis madegassa (Bernhauer, 1902)
Omaliopsis maerkelii (Sachse, 1852)
Omaliopsis malaisei (Scheerpeltz, 1965)
Omaliopsis maxi (Herman, 2001)
Omaliopsis mikenensis (Fagel, 1956)
Omaliopsis musaphila (Rougemont, 2017)
Omaliopsis philantha (Fabricius, 1798)
Omaliopsis picipennis (Fauvel, 1867)
Omaliopsis pustuliceps (Bernhauer, 1940)
Omaliopsis rufa (Sachse, 1852)
Omaliopsis russata (Fairmaire & Germain, 1862)
Omaliopsis schmidti Shavrin, 2019
Omaliopsis scotti (Fagel, 1956)
Omaliopsis tenuipuncta (Bernhauer, 1940)
Omaliopsis wittei (Cameron, 1950)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Omaliopsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Omaliopsis hos NCBI 
Omaliopsis – detaljert informasjon på Wikispecies
Batrisoschema

Batrisoschema er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, avlange, blanke, brunrøde køllebiller. Hode, pronotum og dekkvinger er rundede, bakkroppen forholdsvis lang.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Kina, Japan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Batrisitae
Gruppen Batrisini Reitter, 1882
Understammen Batrisina Reitter, 1882
Slekten Batrisoschema Reitter, 1884
Batrisoschema chinensis Li & Wang, 1993
Batrisoschema denticollis Raffray, 1894
Batrisoschema euplectiformis (Sharp, 1883)
Batrisoschema filiformis (Raffray, 1882)
Batrisoschema lateridentata Reitter, 1884


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Batrisoschema i Global Biodiversity Information Facility 
Batrisoschema – detaljert informasjon på Wikispecies
Marybeth Sant-Price

Marybeth Sant-Price (født 6. april 1995) er en friidrettsutøver fra USA som konkurrerer i sprintløp. Hun fikk bronse på 60 meter under VM i friidrett innendørs 2022 i Beograd. 


== Idrettskarriere ==
Sant-Price deltok i USAs nasjonale ungdomsmesterskapet USATF National Junior Olympics i 2011, og fikk der bronse på 100 meter i U17-klassen. Hun deltok i Junior-USA-mesterskapet i friidrett 2012, men ble der slått ut i forsøksheatet på 100 meter. Under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2013 kom hun på åttendeplass på 60 meter, og hun satte ny personlig rekord på 60 meter i januar samme år, med 7,30 sekunder. Hun kom på fjerdeplass på 100 meter under Junior-USA-mesterskapet i friidrett 2013.Studentlaget hennes fra University of Oregon fikk sølv på 4 x 100 meter stafett under PAC 12 Championships i 2014 og 2015. Hun konkurrerte mindre i 2016 og 2017, men konkurrerte i flere stevner i 2018 og 2019, men ingen større mesterskap. Under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2020 kom hun på sjetteplass på 60 meter, og hun kom på andreplass på 60 meter under Meeting de Paris 2020. Hun deltok i USA-mesterskapet i friidrett 2021 (US Olympic Trials), men ble der slått ut i forsøksheatet på 100 meter.2022-sesongen ble Sant-Prices gjennombrudd. Hun gikk inn i sesongen med personlig rekord på 60 meter på 7,18 sekunder, satt i 2019. Denne senket hun til 7,11 og 7,08 i januar, og videre ned til 7,04 da hun vant Tyson Invitational i februar. Hun fikk sølv på 60 meter under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2022, og fikk bronse på 60 meter under VM i friidrett innendørs 2022, bak Mujinga Kambundji og Mikiah Brisco.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marybeth Sant-Price – World Athletics 
(en) Marybeth Sant-Price – University of Oregon
Mortagne-au-Perche

Mortagne-au-Perche er en kommune og et underprefektur i departementet Orne i regionen Normandie i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Mortagne-au-Perche


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Mortagne-au-Perche – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Flers (Orne)

Flers er en kommune i departementet Orne i regionen Normandie i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Flers


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Flers (Orne) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Flers

FLers kan vise til:

Flers (Orne), en kommune i Frankrike
Flers (Pas-de-Calais), en kommune i Frankrike
Flers (Somme), en kommune i Frankrike
Articeropsis

Articeropsis er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Utseende ==
Små, nærmest pæreformede køllebiller. Antennene består tilsynelatende av bare ett, klubbeformet ledd. Hodet er lengre enn bredt med små fasettøyne, pronotum rundet, noe lengre enn bredt, dekkvingene kraftig utvidet bakover, nokså korte.


== Levevis ==
Sannsynligvis er alle medlemmene i gruppen Clavigeritae knyttet til maur (de er myrmekofiler).


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Clavigeritae
Gruppen Clavigerini Leach, 1815
Understammen Clavigerodina Schaufuss, 1882
Slekten Articeropsis Wasmann, 1893Articeropsis betschi Dajoz, 1982
Articeropsis sikorae Wasmann, 1893
Articeropsis vadoni Jeannel, 1960


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Articeropsis i Global Biodiversity Information Facility 
Articeropsis – detaljert informasjon på Wikispecies
Okella

Okella er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter lange), avlange biller med korte dekkvinger. På farge er de gjerne mer eller mindre rødbrunlige. Hodet er firkantet med markerte bakhjørner og en tydelig "hals", bak med en stor, dyp grop. Antennene er 11-leddete, ganske tynne, med et stort, ytterst tilspisset ytterste ledd. Pornotum er rundet, litt bredere enn hodet, bak i midten med en stor, buet grop. Dekkvingene er omtrent sobbelt så lange som pronotum, jevnbrede, langs sømmen med en bølget, skarp lengderibbe som avgrenser et smalt, blankt midtparti langs sømmen. Bakkroppen er tilspisset med fem ryggledd som er synlige bak dekkvingene, det fremste av disse med et par skarpe, buede kjøler. Beina er nokså slanke.


== Levevis ==
De kan blant annet finnes under barken på døde trær, i råtten ved og hule trær..


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørøstlige Australia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
Stammen Euplectini LeConte, 1862
Slekten Okella Chandler, 2001
Okella parallelus Cahbdler, 2001 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Okella [1]
(en) Okella i Global Biodiversity Information Facility 
Okella – detaljert informasjon på Wikispecies
Raffrayia

Raffrayia er en slekt av små, rødlige til svarte køllebiller.


== Utseende ==
Ganske små, brunlige køllebiller. Antennene er forholdsvis lange, utvidet mot spissen uten en klart avsatt klubbe. Hodet er rundet, avsmalnende forover, fasettøynene nokså små og litt utstående. Pronotum er mer eller mindre hjerteformet, litt bredere enn langt. Dekkvingene er rundede, betydelig bredere enn pronotum. Bakkroppen er rundet, tre ledd stikker ut bak dekkvingene.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Trichonychini Reitter, 1882
Understammen Trichonychina Reitter, 1882
Slekten Raffrayia Reitter, 1882
Raffrayia antennata (Raffray, 1877)
Raffrayia basilewskyi Jeannel, 1959
Raffrayia brachydera Jeannel, 1952
Raffrayia capensis Raffray, 1898
Raffrayia dentipes Leleup, 1979
Raffrayia depressa Jeannel, 1955
Raffrayia dilatata Raffray, 1898
Raffrayia elgonica Jeannel, 1949
Raffrayia foveola Jeannel, 1964
Raffrayia hanangana Jeannel, 1959
Raffrayia impressa Jeannel, 1955
Raffrayia joannae Jeannel, 1964
Raffrayia kilimana Jeannel, 1959
Raffrayia latiuscula Jeannel, 1959
Raffrayia leleupi Jeannel, 1951
Raffrayia letabensis Jeannel, 1964
Raffrayia machadoi Jeannel, 1951
Raffrayia majorina Raffray, 1887
Raffrayia melanaria Jeannel, 1964
Raffrayia meruana Jeannel, 1959
Raffrayia natalensis Raffray, 1897
Raffrayia neglecta Jeannel, 1959
Raffrayia nigricantoides Jeannel, 1964
Raffrayia obesa Jeannel, 1951
Raffrayia opaca Raffray, 1904
Raffrayia orientalis Jeannel, 1955
Raffrayia puncticollis Jeannel, 1955
Raffrayia raffrayi Jeannel, 1955
Raffrayia rhodesiana Jeannel, 1964
Raffrayia robusta Jeannel, 1955
Raffrayia ruwenzorica Jeannel, 1955
Raffrayia thoracica Jeannel, 1964
Raffrayia troglophila Jeannel, 1950
Raffrayia valida Jeannel, 1964
Raffrayia villosa Jeannel, 1964


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Raffrayia i Global Biodiversity Information Facility 
Raffrayia – detaljert informasjon på Wikispecies
Sirenik

Sirenik er et utdødd språk i eskaleut-språkfamilien. Den siste taleren av språket var en dame ved navn Vyjye (Valentina Wye), som døde i 1997.


== Referanser ==
Trogasteropsis

Trogasteropsis er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Levevis ==
Disse billene lever i huler.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sør-Europa.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Trogastrini Jeannel, 1949
Understammen Trogastrina Jeannel, 1949
Slekten Trogasteropsis Dodero, 1918Trogasteropsis aglenus Dodero, 1919
Trogasteropsis anillus Dodero, 1919
Trogasteropsis anophthalmus Dodero, 1918
Trogasteropsis coecus Dodero, 1919
Trogasteropsis coiffaiti Besuchet, 1977


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trogasteropsis i Global Biodiversity Information Facility 
Trogasteropsis – detaljert informasjon på Wikispecies
Parafaronus

Parafaronus er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller. 


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Faronitae - bare én undergruppe:
Gruppen Faronini Raffray, 1890
Slekten Parafaronus Jeannel, 1954
Parafaronus foveipennis Leleup, 1976
Parafaronus franzi Leleup, 1976
Parafaronus pauliani Jeannel, 1954


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Parafaronus i Global Biodiversity Information Facility 
Parafaronus – detaljert informasjon på Wikispecies
Gastrobothrus

Gastrobothrus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Bittesmå (gjerne 1-2 millimeter), blanke, mørkbrunlige kortvinger. Kroppen er pæreformet. Hodet er trapesformet, med små, runde fasettøyne og groper i pannen. Antennene er middels kraftige. Maksillepalpene er lange, det ytterste leddet ganske stort. De ytterste leddene danner en kølle. Pronotum er forholdsvis lite, med rundede sider, bredest omtrent i midten, med runde, dype groper. Dekkvingene dekker omtrent halve bakkroppen, er blanke og rundede. Bakkroppsleddene er ganske korte, det aller meste av den synlige delen av bakkroppen er dekket av ett ryggledd. Beina er nokså lange, leggene litt krumme.


== Levevis ==
Disse billene lever på fuktige steder, som sumper og elvebredder, og også i maurtuer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
Gruppen Brachyglutini Raffray, 1904
Slekten Gastrobothrus Broun, 1882
Gastrobothrus abdominalis (Broun, 1880)
Gastrobothrus buckleyi Théry & Leschen, 2013
Gastrobothrus platynotus Broun, 1893
Gastrobothrus sharpi (Broun, 1880)


== Eksterne lenker ==
(en) Gastrobothrus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gastrobothrus hos NCBI 
Gastrobothrus – detaljert informasjon på Wikispecies
Leptobythus

Leptobythus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), nærmest pæreformede, blanke, blinde, gulbrune køllebiller.


== Levevis ==
Artene lever i huler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i hulesystemer på Mallorca.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Bythinini Raffray, 1890
Understammen Machaeritina Jeannel, 1950 - lever i huler
Slekten Leptobythus Jeannel, 1955 Leptobythus palaui Jeannel, 1955


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leptobythus i Global Biodiversity Information Facility 
Leptobythus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ogmoceropsis

Ogmoceropsis er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (gjerne 1,5-2 millimeter), brunlige køllebiller med svært kraftige, klubbeformede antenner.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Goniacerini Reitter, 1882
Slekten Ogmoceropsis Jeannel, 1960
Ogmoceropsis leleupi (Jeannel, 1953)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ogmoceropsis i Global Biodiversity Information Facility 
Ogmoceropsis – detaljert informasjon på Wikispecies
Palm Springs Aerial Tramway

Palm Springs Aerial Tramway i Palm Springs, California, er den største roterende gondoltaubanen i verden (i 2022).Den ble åpnet i september 1963 for å gi turfolk og syklister muligheten til å komme fra dalbunnen i Coachella-dalen opp til nær toppen av San Jacinto Peak.
I 2000 ble de originale gondolene fra 1963 erstattet av nye som roterer sakte og gir reisende en 360° panoramautsikt over Chino Canyon og ørkendalbunnen.
		


== Referanser ==
Frigjøring

Frigjøring kan vise til:

Frigjøring (maleri) – et maleri av Odd Nerdrum
Frigjøring (film) – en iransk film fra 2019
Iniocyphus

Iniocyphus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
En liten (ca. 2 millimeter), avlang, gulbrun køllebille. Oversiden er fint punktert og hårete. Hodet er forholdsvis stort og bredt med små, utstående fasettøyne. Antennene er forholdsvis lange, de to ytterste leddene danner en avlang klubbe. Palpene er små og lite påfallende. Pronotum er avrundet sekskantet (med tyngdepunkt i den fremre delen), omtrent så bredt som hodet, dekkvingene bredt rundede, middels lange.


== Levevis ==
I alle fall noen av artene i Iniocyphini lever i huler.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Brasil. Det ser bare ut til å være kjent ett enkelt eksemplar av arten .


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Iniocyphini Park, 1951Understammen Iniocyphina Park, 1951
Slekten Iniocyphus Raffray, 1912 Iniocyphus iheringi Raffray, 1912


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Iniocyphus i Global Biodiversity Information Facility 
Iniocyphus iheringi – detaljert informasjon på Wikispecies
Eik Idrettsforening i 1990

Eik spilte sesongen 1990 i 2. divisjon avdeling B, som da var det nest øverste nivået i norsk fotballs ligasystem. Laget endte sesongen på andreplass på tabellen. Alle lagets hjemmekamper ble spilt på Tønsberg gressbane. Tilskuersnittet på hjemmekampene var 1 801.


== Tabell ==
Kilde: rsssf.no


=== Tabellplassering per serierunde ===


== Kamper ==


=== Seriekamper ===


=== Norgesmesterskapet i fotball ===


== Spillerstatistikk ==


== Overganger ==


=== Inn ===


=== Ut ===


== Referanser ==


== Kilder ==


== Se også ==
Norsk fotball i 1990
H. E. Hansen-Tangens Rederi

H. E. Hansen-Tangens Rederi var et norsk rederi. Grunnleggeren av rederiet var skipsfører Hans Hansen (1827–1907). Han seilte som skipsfører for Smith Pettersens Rederi i Grimstad. Han skaffet finansiering gjennom salg av parter og lot bygge briggen «Mai» (198 net.reg.tonn) i 1864 og deretter barken «Agerøen» (400 netto reg.tonn) i 1866 mens han seilte som skipsfører. Først i 1870 sluttet han som fører, slo seg ned på sitt hjemsted Agerøen som korresponderende reder. Derfor regnes dette året som rederiets stiftelsesår.
Deretter fulgte skutene «Ruthx, «Cathrina», «Mjølner», «Najaden», «Saron» og flere. Noen var nybygg, andre ble kjøpt på annenhåndsmarkedet.Grunnleggerens sønn Hans Elenius Hansen (1866–1957) begynte sin yrkeskarriere som landhandler, poståpner og hummereksportør på Agerøen. Utover 1890-årene begynte han mer og mer å delta i rederiets administrasjon og tok etter hvert over alt ansvar.
Rederiet overtok sitt første dampskip i 1903. SS «Agerøen» (625 netto reg.tonn) som var bygget i England 1884. Det neste dampskipet, «Daniax» (1 800 tdw.), ble kjøpt i 1910. De siste seilskutene gikk ut av rederiets eie dette året. Under seilskipperioden hadde rederiet i alt hatt 19 seilskip i sitt eie. Ett av dem, «Mjølner», endte opp som landhandel og meieri i Høvåg.
I 1912 flyttet rederiet til Kristiansand, da kommunikasjonen med markedet ble for komplisert. Måten last ble kjøpt og solgt på hadde endret seg, skipsførerne sto ikke lenger for kjøp og salg av last, dette ble nå utført av rederiet selv gjennom meglersystemet. På dette tidspunktet la rederen til navnet Tangen og lot seg registrere som Hans Elenius Hansen-Tangen, og da ble det offisielle rederinavnet H. E. Hansen-Tangen. Dette var et personlig kontorholdsselskap som administrerte de forskjellige partrederiene, eller aksjeselskapene, ett per skip.
Ved starten av første verdenskrig ble det første dampskipet solgt til en reder i Langesund. Litt senere ble tre dampskip til (Rosenvold – 1 000 t.dw., Agerøen ex Lebu – 3 056 tdw. og Kinderdijk – 2 200 tdw.) innkjøpt. Rederiet opererte da i alt fire dampskip. Disse gikk hovedsakelig med trelast fra Arkhangelsk til kontinentet. «Dania» ble torpedert av en tysk undervannsbåt i 1910.


== Referanser ==
Petrovo-Krasnosillja

Petrovo-Krasnosillja er en ukrainsk by som ligger i Luhansk oblast.
Den har 13 500 innbyggere og dekker et areal på 23,23 km².


== Eksterne lenker ==
(en) Petrovo-Krasnosillia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Beryslav

Beryslav er en ukrainsk by som ligger i Kherson oblast.
Den har 12 123 innbyggere (2021) og dekker et areal på 9,11 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Beryslav – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Snihurivka

Snihurivka er en ukrainsk by som ligger i Mykolajiv oblast.
Den har 12 307 (2021) innbyggere, dekker et areal på 7,58 km² og er et jernbaneknutepunkt øst- og sydover i landet, blant annet til Krim-området. Under Russlands invasjon av Ukraina 2022 ble byen okkupert av russiske styrker den 19. mars 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Snihurivka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Radomysjl

Radomysjl (ukrainsk Радомишль) er en ukrainsk by som ligger i Zjytomyr oblast.
Den har 13 973 innbyggere (2021) og dekker et areal på 35 km².


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Radomyshl – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bursjtyn

Bursjtyn (ukrainsk Бурштин, polsk Bursztyn, jiddisk בורשטין)  er en ukrainsk by som ligger ved elva Hnyla Lypa i Ivano-Frankivsk oblast.
Den har 15 039 innbyggere (2019) og dekker et areal på 32,71 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Burshtyn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tetijiv

Tetijiv er en ukrainsk by som ligger i Kyiv oblast.
Den har 13 015 innbyggere (2019).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tetiiv – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mykolajiv (Lviv)

Mykolajiv er en ukrainsk by som ligger i Lviv oblast.
Den har 14 915 innbyggere (2017) og dekker et areal på 5 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mykolaiv, Lviv Oblast – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ostroh

Ostroh er en ukrainsk by som ligger i Rivne oblast.
Den har 15 642 innbyggere (2017) og dekker et areal på 10,9 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ostroh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Zelenodolsk (Ukraina)

Zelenodolsk er en ukrainsk by som ligger i Dnipropetrovsk oblast.
Den har 13 349 innbyggere (2018) og dekker et areal på 16,6 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(uk) Offisielt nettsted 
(en) Zelenodolsk, Ukraine – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bokovo-Hrustalne

Bokovo-Hrustalne er en ukrainsk by som ligger i Luhansk oblast.
Den har 12 197 innbyggere (2011) og dekker et areal på 27,51 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bokovo-Khrustalne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons