jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sphaerosyne

Sphaerosyne er en slekt av utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
En middelsstor (6 millimeter), nesten kulerund bille.


== Historie ==
Slekten er kjent fra fossiler fra kritt, 125-112 millioner år før nåtid. Denne slekten er funnet i Burjatia, Russland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permosynoidea
Familien Ademosynidae Ponomarenko, 1968Slekten Sphaerosyne Ponomarenko, 1969Sphaerosyne globosa Ponomarenko, 1969


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sphaerosyne på Fossilworks [1]
(en) Sphaerosyne i Encyclopedia of Life 
(en) Sphaerosyne i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sphaerosyne hos Fossilworks 
Sphaerosyne – detaljert informasjon på Wikispecies
Petrosyne

Petrosyne er en slekt av utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
En middelsstor (19 millimeter) bille.


== Historie ==
Slekten er kjent fra fossiler fra jura, 189-183 millioner år før nåtid. Denne slekten er funnet i Kirgisistan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permosynoidea
Familien Ademosynidae Ponomarenko, 1968Slekten Petrosyne Ponomarenko, 1969Petrosyne liassica Ponomarenko, 1969


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Petrosyne på Fossilworks [1] Arkivert 15. mai 2021 hos Wayback Machine.
(en) Petrosyne i Encyclopedia of Life 
(en) Petrosyne i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Petrosyne hos Fossilworks 
Petrosyne – detaljert informasjon på Wikispecies
Gnathosyne

Gnathosyne er en slekt av utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
En liten (5 millimeter), avlang bille med nokså korte antenner.


== Historie ==
Slekten er kjent fra fossiler fra Trias, 221-205 millioner år før nåtid. Denne slekten er funnet i Kasakhstan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permosynoidea
Familien Ademosynidae Ponomarenko, 1968Slekten Gnathosyne Ponomarenko, 1969Gnathosyne akkolkensis Ponomarenko, 1969


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gnathosyne på Fossilworks [1] Arkivert 15. mai 2021 hos Wayback Machine.
(en) Gnathosyne i Encyclopedia of Life 
(en) Gnathosyne i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gnathosyne hos Fossilworks 
Gnathosyne – detaljert informasjon på Wikispecies
Dolichosyne

Dolichosyne er en slekt av utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
Små til middelsstore (5-10 millimeter), avlange biller.


== Historie ==
Slekten er kjent fra fossiler fra midtre Trias, 235-221 millioner år før nåtid. Denne slekten er funnet i Kirgisistan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permosynoidea
Familien Ademosynidae Ponomarenko, 1968Slekten Dolichosyne Ponomarenko, 1969Dolichosyne confragosa Ponomarenko, 1969
Dolichosyne rostrata Ponomarenko, 1969
Dolichosyne sulcata Ponomarenko, 1969


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dolichosyne på Fossilworks [1] Arkivert 15. mai 2021 hos Wayback Machine.
(en) Dolichosyne i Encyclopedia of Life 
(en) Dolichosyne i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dolichosyne hos Fossilworks 
Dolichosyne – detaljert informasjon på Wikispecies
Håholen

Håholen ligger i Lura bydel i Sandnes kommune. Håholen var under andre verdenskrig et eneste stort tysk ammunisjonslager. Dette var strategisk plassert midt mellom havnene ved Gandsfjorden og flyplassen på Forus. Stedet var strengt bevoktet og omringet av et minefelt. Store deler av anlegget ble revet i løpet av 1960-tallet, men fortsatt mange spor igjen. Ved en befaring i 2015 ble det funnet minst 16 betongfundamenter og utgravinger i terrenget inne i skogsområdet. Stiene er også anlagt av tyskerne.
Cephalosyne

Cephalosyne er en slekt av utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
En liten (6 millimeter), nokså bred bille. Hodet er forholdsvis stort.


== Historie ==
Slekten er kjent fra fossiler fra Trias, 235-221 millioner år før nåtid. Denne slekten er funnet i Kirgisistan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permosynoidea
Familien Ademosynidae Ponomarenko, 1968Slekten Cephalosyne Ponomarenko, 1969Cephalosyne capitata Ponomarenko, 1969


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cephalosyne på Fossilworks [1] Arkivert 14. mai 2021 hos Wayback Machine.
(en) Cephalosyne i Encyclopedia of Life 
(en) Cephalosyne i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cephalosyne hos Fossilworks 
Cephalosyne – detaljert informasjon på Wikispecies
Sputnik Light COVID-19-vaksine

Sputnik Light (russisk: Спутник Лайт) er en endoses Covid-19-vaksine utviklet av Gamalejainstituttet for epidemiologi og mikrobiologi.Det dreier seg i virkeligheten om første dose av Sputnik V COVID-19-vaksinen, som er basert på  Ad26-vektor, og den kan oppbevares ved normal kjøleskapstemperatur på 2-8 grader C. Instituttet fremholdt at denne versjonen, med effektivitet på 79,4%, ville være svært egnet for områder med akutte smitteutbrudd, slik at flere personer kunne vaksineres raskt.


== Referanser ==
Hylle

En hylle er en vannrett flate som er hevet, for eksempel over bakken, et gulv, eller som en form i terrenget.
Et møbel med flere hyller over hverandre som etasjer kalles en reol, eventuelt hylleseksjon eller bare «hylle». Reoler brukes vanligvis for lagring av gjenstander. En hylle kan med andre ord formelt betegne én enkelt hylleflate, eller uformelt et møbel med flere hyller i sin helhet. Eksempelvis er bokhylle en vanlig type hylle, hattehylle er en annen.


== Mål ==
Åpne kleshyller som har plass til ett plagg i dybden er gjerne cirka 30-35 cm dype, mens mange hyller i garderobeskap ofte er rett under 55-60 cm dype og har da plass til flere plagg stablet bak hverandre. I grunne hyller kan man støte på problemer dersom man ønsker å henge klær på kleshengere sidelengs, og må da istedet henge kleshengeren på tvers. En uttrekkbar garderobestang kan i så fall hjelpe med å få oversikt over klærne.
Høydeintervallene mellom de ulike hyllenivåene kan justeres på mange hyller, for eksempel kan man gjøre dette på 32 mm systemet ved å flytte hyllebærerne opp- eller nedover i intervaller på 32 mm.


== Andre betydninger ==
Ordet «hylle» kan også vise til en flat avsats eller en flå i et fjell.


== Se også ==
Uttrekkbar hylle
Skuff


== Referanser ==
Flatfjellet

Flatfjellet (nordsamisk: Várdu)  er et fjell som ligger i Narvik kommune i Nordland. Fjellet ligger 399 moh. Området rundt fjellet er et populært friluftslivsområde.


== Referanser ==
Festung Stavanger

Festung Stavanger var en betegnelse på den tyske befestning av Stavanger under andre verdenskrig, som igjen var innenfor Festung Norwegen. Festung  Stavanger var et område der det ble etablert et områdeforsvar under en områdesjef


== Pansersperringen ==
For å beskytte Festung Stavanger mot angrep fra sør ble det bygd en pansersperring ved den sørlige grensen av festningsverket. Det skulle stanse fiendene på landjorden. Pansersperringen, som tyskerne startet å bygge i 1942, er et eksempel på den store innsatsen tyskerne la ned i å sikre seg kontroll over Stavangerhalvøya og det nye festningsverket som ble bygget her.
Middagsfjellet (Alta)

Middagsfjellet (nordsamisk: Bárkorášša) er et fjell i Alta kommune. Fjellet ligger 510 meter over havet.


== Referanser ==
Atalosyne

Atalosyne er en slekt av utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
En liten (7 millimeter lang, 3,4 millimeter bred) og noe bred bille. 


== Historie ==
Slekten er kjent fra fossiler fra kritt, 125-112 millioner år før nåtid. Denne slekten er funnet nær Beijing, Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permosynoidea
Familien Ademosynidae Ponomarenko, 1968Slekten Atalosyne Ren, 1995Atalosyne sinuolata Ren, 1995


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atalosyne på Fossilworks [1]
(en) Atalosyne i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Atalosyne hos Fossilworks 
Atalosyne – detaljert informasjon på Wikispecies
Julian av Sverige

Julian Herbert Folke (født 26. mars 2021) er en svensk prins og hertug av Halland. Han er sønn av prins Carl Philip og prinsesse Sofia. Han er nummer sju i den svenske tronefølgen. Han er også det åttende barnebarnet til kong Carl XVI Gustav og dronning Silvia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Prince Julian, Duke of Halland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Archosyne

Archosyne er en slekt av utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
En liten (4,3 millimeter lang, 2,4 millimeter bred), nokså bred bille. 


== Historie ==
Slekten er kjent fra fossiler fra perm, 265-259 millioner år før nåtid. Denne slekten er funnet i Anhui, Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permosynoidea
Familien Ademosynidae Ponomarenko, 1968Slekten Archosyne Ponomarenko, Yan & Huang, 2014Archosyne permiana Ponomarenko, Yan & Huang, 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Archosyne på Fossilworks [1] Arkivert 14. mai 2021 hos Wayback Machine.
(en) Archosyne i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Archosyne hos Fossilworks
Chaocoleus

Chaocoleus er en slekt av utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
En liten (5,8 millimeter lang, 2,7 millimeter bred), nokså bred bille. 


== Historie ==
Slekten er kjent fra fossiler fra perm, 265-259 millioner år før nåtid. Denne slekten er funnet i Anhui, Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permosynoidea
Familien Ademosynidae Ponomarenko, 1968Slekten Chaocoleus Ponomarenko, Yan & Huang, 2014Chaocoleus limnebius  Ponomarenko, Yan & Huang, 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Chaocoleus på Fossilworks [1] Arkivert 15. mai 2021 hos Wayback Machine.
(en) Chaocoleus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Chaocoleus hos Fossilworks
Hydrobiites

Hydrobiites er en gruppe utdødde, primitive biller. De plasseres sammen i en slekt med alle artene er beskrevet ut fra løsrevne dekkvinger og det er tvilsomt om de danner en naturlig gruppe.


== Historie ==
Gruppen er kjent fra fossiler fra en lang periode fra perm til kritt, mellom 254-112 millioner år før nåtid. Gruppen er beskrevet bare ut fra løsrevne dekkvinger med 11 punktrader, og det er derfor svært lite man vet om dem. Den er kjent fra lokaliteter i Europa, Asia og Australia.


== Systematisk inndeling ==
Det er sannsynlig at artene plassert i denne gruppen ikke danner en naturlig gruppe.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permosynoidea
Familien Permosynidae Tillyard, 1924
Slekten Hydrobiites Heer, 1865 - 16 arter
Hydrobiites andraei (Giebel, 1856) 
Hydrobiites anglicus (Handlirsch, 1906)
Hydrobiites bellus (Geinitz, 1894)
Hydrobiites byrrhoides (Geinitz, 1894)
Hydrobiites convexus Ponomarenko, 1985 
Hydrobiites crassus Ponomarenko, 1985
Hydrobiites curvatus (Dunstan, 1923)
Hydrobiites divergens (Geinitz, 1894)
Hydrobiites dobbertinensides Newton, 2017
Hydrobiites dobbertinensis (Geinitz, 1894)
Hydrobiites dubius (Geinitz, 1894)
Hydrobiites giebeli (Handlirsch, 1906)
Hydrobiites handlirschi Ponomarenko, 2011
Hydrobiites juxta (Lin & Qibin, 1986)
Hydrobiites liasinus (Giebel, 1856)
Hydrobiites longus (Ponomarenko, 1990)
Hydrobiites minor Ponomarenko, 2014 
Hydrobiites minutissimus Ponomarenko, 1985
Hydrobiites mongolicus Ponomarenko, 2014
Hydrobiites punctatostriatus (Handlirsch, 1939) 
Hydrobiites purbeccensis (Giebel, 1856)
Hydrobiites striolatus (Hong & You-chong, 1982)
Hydrobiites sulcatus (Ponomarenko, 1986)
Hydrobiites tillyardi Ponomarenko, 2011
Hydrobiites veteranus (Heer, 1852)
Hydrobiites vladimiri Ponomarenko, 2011


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hydrobiites på Fossilworks [1] Arkivert 14. mai 2021 hos Wayback Machine.
(en) Hydrobiites i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hydrobiites hos Fossilworks 
Hydrobiites – detaljert informasjon på Wikispecies
Platycrossos

Platycrossos er en gruppe utdødde, primitive biller. De plasseres sammen i en slekt med alle artene er beskrevet ut fra løsrevne dekkvinger og det er tvilsomt om de danner en naturlig gruppe.


== Utseende ==
Artene er beskrevet på grunllag av løsrevne dekkvinger. Disse er 2,5-5 millimeter lange.


== Historie ==
Gruppen er kjent fra trias og jura, mellom 222-145 millioner år før nåtid. Gruppen er beskrevet bare ut fra løsrevne dekkvinger med 11 punktrader, og det er derfor svært lite man vet om dem. Den er kjent fra lokaliteter i Europa, Asia og Australia.


== Systematisk inndeling ==
Det er sannsynlig at artene plassert i denne gruppen ikke danner en naturlig gruppe.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permosynoidea
Familien Permosynidae Tillyard, 1924
Slekten Platycrossos Dunstan, 1923 Platycrossos caroli Ponomarenko, 2011 
Platycrossos elongatus Ponomarenko, 1985 
Platycrossos latus Ponomarenko, 2014 
Platycrossos ligulatus Dunstan, 1923
Platycrossos longus Ponomarenko, 2014
Platycrossos loxonicus Ponomarenko, 2014
Platycrossos mongolicus Ponomarenko, 2014
Platycrossos ovum Ponomarenko, 2014
Platycrossos petalus Ponomarenko, 1985
Platycrossos punctatus Ponomarenko, 1985
Platycrossos subtumidus Dunstan, 1923
Platycrossos tumidus (Tillyard, 1916)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Platycrossos på Fossilworks [1] Arkivert 15. mai 2021 hos Wayback Machine.
(en) Platycrossos i Encyclopedia of Life 
(en) Platycrossos i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Platycrossos hos Fossilworks
Permosyne

Permosyne er en gruppe utdødde, primitive biller. De plasseres sammen i en slekt med alle artene er beskrevet ut fra løsrevne dekkvinger og det er tvilsomt om de danner en naturlig gruppe.


== Utseende ==
Artene er beskrevet på grunnlag av løsrevne dekkvinger. Disse er ca. 3 millimeter lange.


== Historie ==
Gruppen er kjent fra slutten av perm, mellom 254-252 millioner år før nåtid. Gruppen er beskrevet bare ut fra løsrevne dekkvinger med 11 punktrader, og det er derfor svært lite man vet om dem. Den er kjent fra lokaliteter i Russland, Sør-Afrika og Australia.


== Systematisk inndeling ==
Det er sannsynlig at artene plassert i denne gruppen ikke danner en naturlig gruppe.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permosynoidea
Familien Permosynidae Tillyard, 1924Slekten Permosyne Tillyard, 1924
Permosyne affinis Tillyard, 1924
Permosyne belmontensis Tillyard, 1924
Permosyne dentata Ponomarenko, 2003 
Permosyne elongata Ponomarenko, 2005 
Permosyne mitchelli Tillyard, 1924
Permosyne rasnitsyni Ponomarenko, 2011 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Permosyne på Fossilworks [1]
(en) Permosyne i Encyclopedia of Life 
(en) Permosyne i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Permosyne hos Fossilworks 
Permosyne – detaljert informasjon på Wikispecies
Robert Opron

Robert Opron (født 22. februar 1932 i Amiens i Frankrike, død 29. mars 2021 i Antony ved Paris) var en fransk bildesigner som er mest kjent for sine Citroën-modeller. 
Opron kom til Citroën da Flaminio Bertoni utviklet Citroën DS. Blant hans verk er klassiske Citroën-modeller som Citroën SM, Citroën CX og Citroën GS. Etter sin tid på Citroën arbeidet Opron for Renault.
Opron døde 19. mars 2021, av komplikasjoner forårsaket av covid-19, i Antony i Hauts-de-Seine nær Paris.


== Referanser ==
Jean-François Voguet

Jean-François Voguet (født 8. august 1949 i Paris i Frankrike, død 2. februar 2021 i Saint-Mandé) var en fransk politiker.
Han var medlem av Frankrikes senat fra 2004 til 2011, som representant for departementet Val-de-Marne. Han var medlem av Groupe communiste. 
Han døde av covid-19 den 2. februar 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Page on the Senate website
Marc Meneau

Marc Meneau (født 16. mars 1943 i Avallon i departementet Yonne i Frankrike. død 9. desember 2020 i Auxerre) var en fransk kokk. 
Guide Michelin gav hans kjøkken ved restauranten L'Espérance i Saint-Père i departementet Yonne tre stjerner. Han hadde en Gault et Millau-rating på 19 av 20. I 1998 ble Meneau gjort til ridder i Æreslegionen.
I februar 2015 måtte hans restaurant stenge på grunn av en gjeld på syv millioner euro. I november 2016 nle den overtatt av Hôtel & Food Disrpt Partners, grunnlagt av Alain Ducasse og Guillaume Multrier. Meneau og hans sønn skulle være rådgivere der i tre år.Meneau døde 9. desember 2020 i Auxerre i Burgund i en alder av 77 år, av covid-19.


== Referanser ==
Lysgrav

En lysgrav er en fordypning i bakken rundt en bygning for å gi mulighet til å installere større vinduer i en kjeller eller underetasje som enten ligger helt eller delvis under bakken. Ved å gjøre det mulig å sette inn større vinduer kan man få tryggere nødutganger samt slippe inn mer dagslys til glede for de på innsiden. Lysgraver dekkes av og til med en overdekning for å unngå at den fylles av snø og rusk, samt for å forebygge fallskader.


== Rømningsvei ==
Installasjon av lysgrav kombinert med større vinduer er ofte en nødvendighet ved innredning av kjeller til oppholdsrom for å oppnå tilfredsstillende rømningsveier i tilfelle brann.


=== Farer ===
Dersom det finnes flere alternative måter å anlegge rømningsvei på anbefales ikke vinduer med lysgrav som hovedrømningsvei, fordi de krever tilsyn for snømåking, fjerning av løv, med mer, samt utgjør fallrisiko.
Et vindu i en lysgrav kan også være en dødsfelle ved brann dersom den er feil designet. For eksempel vil et topphenglset vindu som slår ut i en for kort lysgrav gjøre det umulig å komme seg ut av bygningen. Derfor kan det være en fordel at vinduet er sidehenglset og slår innover i de tilfeller man likevel velger å lage rømningsvei via vindu i lysgrav.


=== Krav i forskrift ===
Byggteknisk forskrift krever minimumsstørrelser på vinduer brukt som rømningsvei i oppholdsrom (særlig på soverom, stuer og andre oppholdsrom). Det stilles da samme krav til minstemål på et vindu i en lysgrav som til vinduer brukt til rømningsvei ellers (minst 0.6 m høy, minst 0.5 m bred, og sum av høyde og bredde på minst 1.5 m).


== Se også ==
Alkove
Nisje (arkitektur)


== Referanser ==
Sagn og mytologi i de samiske stedsnavn i Finnmark

Sagn og mytologi i de samiske stedsnavn i Finnmark er et lite hefte som Adolf Steen ga ut i 1963. På 16 sider lister han opp disse stedsnavnene:

Noai'di-gæđgit
Liddi-gæđgit
Mi'ækki-lássis
Bæivi-Vuolab-gåp'pi
Bæivi-Vuolab-vákki
Bæivi-Vuolab-gål'li
Stalo-luoboba'lat


== Kilder ==
Sagn og mytologi i de samiske stedsnavn i Finnmark
Selbjørn Idrettslag

Selbjørn Idrettslag er et idrettslag i Austevoll kommune på Selbjørn. Idrettslaget ble stiftet i 1957.


== Kjente personer relatert til klubben ==
Claus Lundekvam (f. 1973) spilte aldersbestemt fotball for dette laget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Francisco Hernando Contreras

Francisco Hernando Contreras (født 2. juni 1945 i Madrid, død 3. april 2020 samme sted), kjent som Paco el Pocero, var en spansk forretningsmann innen bygningsindustrien.
Han kom fra en beskjeden bakgrunn. Hans mest berømte prosjekt var antagelig Seseña nær Madrid, der han lovet å bygge 13.500 boliger. Etter Den spanske eiendomsmarkedskorreksjonen i 2006 dro han til Ekvatorial-Guinea, med sine pågående byggeprosjekter i hjemlandet stående uferdige.I Ekvatorial-Guinea planla han å bygge 36.000 boliger og et industriområde. Hans selskap skulle også etablere ny hovedstad i landet, Oyala. Prosjektene slo feil etter at landets president Teodoro Obiang ble informert om Seseña-katastrofen. Deretter klaget Hernando inn president Obiang for Det internasjonale senter for løsning av investeringstvister for 450 millioner euro for angivelig allerede foretatte investeringer. Rettens kjennelse ble i Ekvatorial-Guineas favør. Hernando kunne ikke fremlegge belegg for investeringen.Han døde 3. april 2020 av covid-19 i Madrid. Kort før sin død hadde han latt bygge et Pantheon på kirkegården i Boadilla del Monte i Madrid, og der ble han begravet. Han etterlot seg en skattegjeld til den spanske stat på 93 millioner euro.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ruth Ugalde, Alejandra Ramón: El Pocero de Seseña, Random House Mondadori, 2007, ISBN 9788483067512
Baltasar Garzón: El Fango, Penguin Random House Grupo Editorial España, 2015, ISBN 8499925243
Marco Cicala: Eterna España, Arpa 2020, ISBN 8417623485
Marcelino da Mata

Marcelino da Mata (født 7. mai 1940 i Ponte Nova ved Bula i Portugisisk Guinea, død 11. februar 2021 i Amadora i Portugal) var en portugisisk offiser.Han tjenestegjorde til 1980 og steg i gradene til major og ble forfremmet til oberstløytnant i 1994.da Mata ble kjent for stort personlig mot i tjenesten og heroisme under kolonikrigen mot PAIGCs styrker. Han var den mest dekorerte portugisiske hæroffiser i den portugisiske hærens historie.Han døde av covid-19 i Amadora i Portugal.


== Referanser ==
Jon McLaughlin

Jonathan Peter McLaughlin (født 9. september 1987) er en skotsk fotballspiller som spiller for Rangers FC.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Skottlands EM-tropp til EM i fotball 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jon McLaughlin – FIFA 
(en) Jon McLaughlin – UEFA 
(en) Jon McLaughlin – Transfermarkt 
(en) Jon McLaughlin – national-football-teams.com 
(en) Jon McLaughlin – WorldFootball.net 
(en) Jon McLaughlin – Soccerbase.com 
(en) Jon McLaughlin – Soccerway 
(en) Jon McLaughlin – EU-Football.info 
(en) Jon McLaughlin – FBref
Gerhard Stolze

Gerhard Stolze (født 1. oktober 1926 i Dessau, død 11. mars 1979 i Garmisch-Partenkirchen) var en tysk operasanger (tenor).
Han var en karaktertenor og best kjent som Wagner-sanger. Hans signaturrolle var Mime (Rhingullet og Siegfried). Andre viktige roller var David (Mestersangerne fra Nürnberg), Loge (Rhingullet), Aegisth (Elektra) og Herodes (Salome). Han sang også kapteinen i Wozzeck, og rollene til Oberon i En midtsommernattsdrøm (Benjamin Britten) og keiser Nero, som begge opprinnelig ble skrevet for countertenor. Han spilte inn Mozarts høye syngespill tenor-roller, Monostatos og Pedrillo.
Han tolker Mime på begge studioopptakene av Siegfried av Herbert von Karajan og Georg Solti.
Stemmen hans var svært høy, tynn og gjennomborende og i stand til et ekstraordinært utvalg av nyanser. Hans stil splittet kritikere og publikum skarpt, spesielt i rollene som Mime og Herodes. Den ble nedverdiget som overneurotisk, herliggjort sprechgesang av noen, mens andre roste den for dens dype karakterisering og forbløffende virtuositet.
Han debuterte i 1949 ved statsoperaen i Dresden som Moser, en av mestersangerne i Mestersangerne fra Nürnberg, den samme rollen som han sang under sin første opptreden på Bayreuth-festivalen i 1951. Han var medlem av Staatsoper Berlin fra 1953–1961. Andre operahusdebuter inkluderte Wiener Staatsoper i 1957, Covent Garden i 1960 (som Mime i en komplett Ring under Solti) og Metropolitan Opera i 1968 som Loge. Han sang i de første forestillingene eller de første iscenesettelsene av Werner Egks Der Revisor, Heimo Erbses Julietta, Carl Orffs Oedipus der Tyrann, Frank Martins Le mystère de la Nativité og Giselher Klebes Jacobowsky und der Oberst.
Stolze hadde vært gift med operasangeren Gerda Prochaska i sitt andre ekteskap siden 1977. Han døde i 1979 52 år gammel og ble gravlagt i Garmisch kirkegård i Garmisch-Partenkirchen.


== Innspillinger (utvalg) ==
Georg Solti: Nibelungenringen (som Mime i Siegfried), Salome (som Herodes), Elektra (som Aegisth), Tryllefløyten (som Monostatos)
Herbert von Karajan: Nibelungenringen (som Loge i Rhingullet/som Mime i Siegfried)
Hans Knappertsbusch: Mestersangerne fra Nürnberg (som David)
Eugen Jochum: Carmina Burana
Wolfgang Sawallisch: Tannhäuser (Bayreuther Festspiele 1962, som Walther von der Vogelweide)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Wagner-tenorer og heldentenorer
Artikkel i Oxford Dictionary of Music via Oxford Music Online.