jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kaoru Mitoma

Kaoru Mitoma (født 20. mai 1997) er en japansk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Brighton.


== Landslaget ==
Han representerte Japan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble nummer 4.Han ble tatt ut i Japans tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kaoru Mitoma – Olympedia 
(jp) Kaoru Mitoma – J.League Data 
(fr) Kaoru Mitoma – LÉquipe 
(en) Kaoru Mitoma – Transfermarkt 
(en) Kaoru Mitoma – national-football-teams.com 
(en) Kaoru Mitoma – WorldFootball.net 
(en) Kaoru Mitoma – Soccerbase.com 
(en) Kaoru Mitoma – FootballDatabase.eu 
(en) Kaoru Mitoma – Soccerway 
(en) Kaoru Mitoma – PlaymakerStats.com
Daichi Hayashi

Daichi Hayashi (født 23. mai 1997) er en japansk fotballspiller som spiller for den belgiske klubben K. Sint-Truidense VV.


== Landslaget ==
Han representerte Japan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hans ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daichi Hayashi – Olympedia 
(jp) Daichi Hayashi – J.League Data 
(en) Daichi Hayashi – Transfermarkt 
(en) Daichi Hayashi – WorldFootball.net 
(en) Daichi Hayashi – Soccerway 
(en) Daichi Hayashi – PlaymakerStats.com 
(en) Daichi Hayashi – FBref
Tara Morice

Tara Morice (født 23. juni 1964) er en australsk skuespiller. Hun er blant annet kjent for å ha spilt den kvinnelige hovedrollen i filmen Strictly Ballroom, som hadde premiere i 1992.


== Filmografi ==


=== Film ===


=== TV ===


== Eksterne lenker ==
(en) Tara Morice på Internet Movie Database 
(sv) Tara Morice i Svensk Filmdatabas 
(da) Tara Morice på Filmdatabasen 
(fr) Tara Morice på Allociné 
(en) Tara Morice på AllMovie 
(en) Tara Morice hos The Movie Database
Paul Mercurio

Paul Joseph Mercurio (født 31. mars 1963) er en australsk skuespiller, danser, TV-programleder og politiker. Han er best kjent for å ha spilt den ene hovedrollen i Baz Luhrmanns film Strictly Ballroom, som hadde premiere i 1992. Hans far er skuespilleren Gus Mercurio.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisiell blogg 
(en) Paul Mercurio på Internet Movie Database 
(sv) Paul Mercurio i Svensk Filmdatabas 
(da) Paul Mercurio på Filmdatabasen 
(fr) Paul Mercurio på Allociné 
(en) Paul Mercurio på AllMovie 
(en) Paul Mercurio hos The Movie Database
Herman Høyeraal

Herman Hagen Høyeraal (født 2. oktober 2001 i Oslo) er en norsk tennisspiller, som tok NM-gull i dobbel under NM i tennis 2020 og NM-sølv i singel året etter.Høyeraal representerte Norge under Davis-cupen 2020/21.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Herman Høyeraal – ATP-touren 
Herman Høyeraal på Twitter 
Herman Høyeraal på Facebook 
Herman Høyeraal på Instagram
Jernbanegata (Elverum)

Jernbanegata  er en gate gjennom Vestad, en bydel i Elverum kommune. Den går fra Lundgaardvegen til Vestheimgata og krysser Meierigata og Grindalsvegen.


== Eksterne lenker ==
Elverum stasjon
Grindalsmoen

Grindalsmoen er et boligfelt, et industriområde og en grunnkrets i bydelen Vestad i Elverum kommune, Innlandet.


== Se også ==
Grunnkretser i Elverum kommune


== Eksterne lenker ==
Delområder og grunnkretser, 2006 fra Statistisk sentralbyrå
Uloma rufa

Uloma rufa er en skyggebille.


== Utseende ==
En middelsstor (8-9 millimeter), avlang, blank, brunrød skyggebille. Antennene er middels lange, utvidet mor spissen uten en markert klubbe. Hodet er sekskantet, bredere enn langt. Pronotum er avrundet firkantet, fint og åpent punktert med markert siderand. Dekkvingene er jevnbrede med kraftige punktstriper.


== Levevis ==
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa fra Korsika i sør til det nordlige Sverige i nord . I Norge er arten utbredt på Sørlandet og det sørlige Østlandet . Den norske bestanden blir vurdert som livskraftig.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
Stammen Ulomini Blanchard, 1845
Slekten Uloma Dejean, 1821
Uloma rufa (Piller & Mitterpacher, 1783)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Uloma rufa i Encyclopedia of Life 
(en) Uloma rufa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Uloma rufa hos Artsdatabanken 
(sv) Uloma rufa hos Dyntaxa 
(en) Uloma rufa hos NCBI 
(en) Kategori:Uloma rufa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Uloma rufa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Uloma rufa – detaljert informasjon på Wikispecies
Corticeus linearis

Corticeus linearis er en skyggebille.


== Utseende ==
En liten (2,5-2,8 millimeter), smal, blankt brunlig skyggebille. Antennene er gulbrune, nokså korte og jevnt utvidet mot spissen (hele antennen kølleformet). Hodet er avrundet trapesformet med nokså store fasettøyne, nokså tett og kraftig punktert. Pronotum er avrundet firkantet, litt lengre enn bredt, tett og kraftig punktert. Dekkvingene er jevnbrede med kraftige, litt åpne punktrader. Beina er gulbrune, nokså korte, ikke spesielt kraftige.


== Levevis ==
Arten lever i skog, der de gjerne finnes på barken av trær. Denne er knyttet til furugreiner angrepet av barkbiller i slekten Pityogenes.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa. I Norge er arten utbredt i Sør-Norge, og bestanden blir vurdert som livskraftig .


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
Underfamilien boreskyggebiller, Diaperinae
Stammen Hypophlaeini Billberg, 1820
Slekten Corticeus Piller & Mitterpacher, 1783 - i Norge:
Corticeus linearis (Fabricius, 1790)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Corticeus linearis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Corticeus linearis hos Artsdatabanken 
(sv) Corticeus linearis hos Dyntaxa 
(en) Corticeus linearis hos NCBI 
(en) Kategori:Corticeus linearis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Corticeus linearis – detaljert informasjon på Wikispecies
Corticeus bicolor

Corticeus bicolor er en skyggebille.


== Utseende ==
En liten, avlang, blankt rødbrunlig skyggebille, de bakerste to tredjedeler av dekkvingene svarte. Antennene er rødbrune, nokså korte og jevnt utvidet mot spissen (hele antennen kølleformet). Hodet er avrundet trapesformet med nokså store fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet, omtrent så langt som bredt, tett og kraftig punktert. Dekkvingene er jevnbrede med litt uregelmessige punktrader. Beina er rødbrune, nokså korte, ikke spesielt kraftige.


== Levevis ==
Arten lever i skog, der de gjerne finnes på barken av trær. Denne er knyttet til bjørk angrepet av barkbiller i slekten Scolytus som vokser i åpne, solrike havnehager.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa. I Norge er det noen få funn i Sør-Norge , og bestanden blir vurdert som sterkt truet .


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
Underfamilien boreskyggebiller, Diaperinae
Stammen Hypophlaeini Billberg, 1820
Slekten Corticeus Piller & Mitterpacher, 1783 - i Norge:
Corticeus bicolor (Olivier, 1790)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Corticeus bicolor i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Corticeus bicolor hos Artsdatabanken 
(sv) Corticeus bicolor hos Dyntaxa 
(en) Corticeus bicolor hos NCBI 
(en) Kategori:Corticeus bicolor – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Corticeus unicolor

Corticeus unicolor er en skyggebille.


== Utseende ==
En middelsstor (5-7 millimeter), avlang, blankt mørk rødbrunlig skyggebille. Antennene er brune, nokså korte og jevnt utvidet mot spissen (hele antennen kølleformet). Hodet er avrundet trapesformet med nokså store fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet, omtrent så langt som bredt, tett og kraftig punktert, med en avlang grop i midten. Dekkvingene er jevnbrede med litt uregelmessige punktrader. Beina er rødbrune, nokså korte, ikke spesielt kraftige.


== Levevis ==
Arten lever i skog, der de gjerne finnes på barken av trær. Denne kan ofte finnes på kjuker. larvene utvikler seg i gangene til ulike vedlevende insekter, vanligvis på bøk.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa. I Norge er det noen få funn i Sørøst-Norge , og bestanden blir vurdert som sterkt truet .


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
Underfamilien boreskyggebiller, Diaperinae
Stammen Hypophlaeini Billberg, 1820
Slekten Corticeus Piller & Mitterpacher, 1783 - i Norge:
Corticeus unicolor Piller & Mitterpacher, 1783


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Corticeus unicolor i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Corticeus unicolor hos Artsdatabanken 
(sv) Corticeus unicolor hos Dyntaxa 
(en) Corticeus unicolor hos Fauna Europaea 
(en) Corticeus unicolor hos NCBI 
(en) Kategori:Corticeus unicolor – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Corticeus unicolor – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Corticeus unicolor – detaljert informasjon på Wikispecies
Sesongåpningen i langrenn i Norge 2021

Sesongåpningen i langrenn i Norge 2021 ble arrangert på Beitostølen fra 19. til 21. november 2021, som Beitosprinten.
Sprinten på fredag ble avlyst på grunn av sterk vind. Det ble konkurrert i klassisk lørdag og fri teknikk søndag. 


== Resultater menn ==


=== Sprint klassisk ===
Avlyst


=== 15 km klassisk ===

Andrew Musgrave ble beste utenlandske løper, med en ellevteplass. 


=== 15 km fri teknikk ===

Andrew Musgrave kom her på 16.-plass. 


== Resultater kvinner ==


=== Sprint klassisk ===
Avlyst


=== 10 km klassisk ===

Sophie Ireland Laukli fra USA ble beste utenlandske utøver, med en 15.-plass.


=== 10 km fri teknikk ===

Sophie Ireland Laukli kom her på sjuendeplass. 


== Kilder ==
Resultater mennKlassisk - fristilResultater kvinnerKlassisk - fristil
Corticeus fraxini

Corticeus fraxini er en skyggebille.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blankt rødbrunlig skyggebille. Antennene er nokså korte og jevnt utvidet mot spissen (hele antennen kølleformet). Hodet er avrundet trapesformet med nokså store fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet, omtrent så langt som bredt, tett og kraftig punktert. Dekkvingene er jevnbrede med litt uregelmessige punktrader. Beina er rødbrune, nokså korte, ikke spesielt kraftige.


== Levevis ==
Arten lever i skog, der de gjerne finnes på barken av trær. Larvene utvikler seg i gangene til ulike barkbiller, vanligvis på gran eller furu på solvarme lokaliteter (tross navnet som skulle tyde på at den er knyttet til ask).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over det meste av Europa. I Norge er det noen få funn i Sør-Norge , og bestanden blir vurdert som sterkt truet .


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
Underfamilien boreskyggebiller, Diaperinae
Stammen Hypophlaeini Billberg, 1820
Slekten Corticeus Piller & Mitterpacher, 1783 - i Norge:
Corticeus fraxini (Kugelann, 1794)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Corticeus fraxini i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Corticeus fraxini hos Artsdatabanken 
(sv) Corticeus fraxini hos Dyntaxa 
(en) Corticeus fraxini hos NCBI 
(en) Kategori:Corticeus fraxini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Hermann Werner von Wolff-Metternich zu Gracht

Hermann Werner von Wolff-Metternich zu Gracht  (født 16. august 1625 i Düsseldorf, død 21. mai 1704 i Château Neuhaus) var en katolsk prelat som var biskop av Paderborn. På grunn av sin lange tid i embedet, hans kirkelige og utdannin gspolitiske engasjement og hans konsekrasjon om embedet som landsherre for Paderborn er en viktig størrelse i  Hochstift Paderborns historie.
Han ble presteviet den 4. juni 1678.  Den 14. septembe ble han valgt til biskop av Paderborn, og dette ble approbert den 24. april 1684, med bispevielse den 10. september 1684 foretatt av titulærbiskop Friedrich von Tietzen-Schlütter (hjelpebiskop i Hildesheim og apostolisk vikar for det apostoliske vikariat for de nordiske misjoner) med medkonsekrator abbed Pantaleon Monnig.


== Litteratur ==
Hans Jürgen Brandt: Die Bischöfe und Erzbischöfe von Paderborn. Paderborn 1984, S. 258–262.


== Referanser ==
Cyrnaonyx antiqua

Cyrnaonyx antiqua er en utdødd oterart.
Fossiler er funnet i Frankrike, Nederland, Tyskland og England. De er datert til perioden fra Holstein-interglasialen til overgangen mellom Eem-interglasialen og Weichsel-glasialen. I eldre litteratur blir ofte et funn fra Korsika inkludert i denne arten, men det fossilet tilhører en annen art, Algarolutra majori.Cyrnaonyx antiqua var ganske forskjellig fra den nålevende europeiske oteren (Lutra lutra) og lignet mer på de nålevende artene i slekta Aonyx fra tropisk Afrika og Asia. Skallen var kort og bred, snuten var bred og tennene var kraftigere enn hos Lutra. Den levde i elver, og føden omfattet både fisk og muslinger.Det er funnet få fossiler av den nålevende oteren fra pleistocen, men den vandret sannsynligvis inn i Europa i begynnelsen av yngre pleistocen. Cyrnaonyx antiqua og Lutra lutra levde kanskje side om side og fylte ulike økologiske nisjer, på samme måte som Aonyx og Lutra gjør i dag i Sør-Asia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cyrnaonyx antiqua i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cyrnaonyx antiqua hos Fossilworks
Eleuterio Albergone

Eleuterio Albergone, O.F.M. Conv. (død 1535 antagelig i Montemarano) var en italiensk katolsk prelat og biskop av i Montemarano i Campania i Kongedømmet Napoli.
Han ble den 14. november 1611 utnevnt til biskop av Montemarano, og ble bispeviet 20. november 1611. 
Han døde i embedet i 1635.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Girolamo Verallo (1497-1555)
Kardinal Carlo Conti (1556-1515) *bispeviet 1585
Biskop Eleuterio Albergone (?-1435) *1611


== Referanser ==
Algarolutra majori

Algarolutra majori er en utdødd oterart. Fossiler datert til yngre pleistocen er funnet på middelhavsøyene Korsika og Sardinia. 
I eldre litteratur ble denne arten blandet sammen med Cyrnaonyx antiqua fra det europeiske fastlandet, men den tilhører en annen utviklingslinje. Korsika og Sardinia hadde i yngre pleistocen tre oterarter som var tilpasset ulike økologiske nisjer. De andre to var Sardolutra og Megalenhydris. Algarolutra majori jaktet sannsynligvis på fisk og krepsdyr.


== Litteratur ==
G.F. Willemsen (1992). «A revision of the Pliocene and Quaternary Lutrinae from Europe». Scripta Geologica. 101: 1–115. ISSN 0375-7587. 
G.F. Willemsen (2006). «Megalenhydris and its relationship to Lutra reconsidered». Hellenic Journal of Geosciences. 41: 83–87. ISSN 1105-0004. 


== Eksterne lenker ==
(en) Algarolutra majori i Encyclopedia of Life 
(en) Algarolutra majori i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Algarolutra majori hos Fossilworks
John Dubois

John Dubois, P.S.S., opprinnelig Jean Dubois (født 24. august 1764 i Paris, død 20. desember 1842 i New York) var en fransk-amerikansk katolsk prelat og biskop av New York.


== Liv og virke ==
Dubois studerte teologi i Paris blant oratorianerne og ble ordinert til prest 28. september 1787. Den franske revolusjon satte mange geistlige i et dilemma, for det nye regime avkrevde en ed der man avsverget til troskap til Roma og anerkjente den franske regjerings myndighet over kirken. Mange sulpicianere flyktet til England, og tidlig i ledet 1791 Charles Nagot en gruppe som seilte ti lBaltimore i Maryland, der de åpnet et seminar, Saint Mary's. Dubois hadde studert ved Collège Louis LeGrand sammen med Maximilien Robespierre, og han hjalp den forkledte 27-årige presten til i juni 1791 å unnslippe det som skulle bli en massaker av prester som nektet å avlegge eden.I Amerika, virket han først som vanlig sjelesørger. I 1792 ble han sogneprest i Frederick i Maryland. I 1800 begynte byggingen av en ny kirke under hans ledelse.
Han forlot Frederick i 1806 og sluttet seg til sulpicianerne i Emmitsburg. Der grunnla han St. Mary’s College, som senere, med støtte fra New York-enken (og senere helligkårede) Elizabeth Bayley Seton, ble det første amerikanske religiøse institutt som underviste kvinner.
Pave Leo XII utnevnte Dubois den 23. mai 1826 til tredje biskop av New York. Den 29. oktober 1826 ble han bispeviet av Ambrose Maréchal, erkebiskop av Baltimore. Medkonsekrator var Henry Conwell, biskop av Philadelphia. Han var den første biskopen i New York som residerte permanent i bispedømmet.
Biskop John Dubois døde etter 16 år i embetet og er gravlagt i den gamle St. Patrick's Cathedral.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) *1721
Kardinal Annibale Albani (1682-1751) *1730
Kardinal Federico Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695-1773) *1732
Biskop Charles Walmesley (1722-1797) *1756
Erkebiskop John Carroll (1735-1815) *1790
Biskop Jean-Louis Anne Madelain Lefebvre de Cheverus (1768-1836) *1810
Erkebiskop Ambrose Maréchal (1768-1828) *1817
Biskop John Dubois (1764-1842) *1826


== Referanser ==
Joseph Chartrand

Joseph Chartrand (født 11. mai 1870 i Saint Louis i USA, død 8. desember 1933) var en amerikansk katolsk prelat som var biskop av Indianapolis fra 1918 til sin død i 1933. 


== Biografi ==
Joseph Chartrand var sønn av Joseph og Margaret (née Sullivan) Chartrand. Hans far, som også ble født i Nord-Amerika, ca av fransk avstamning; moren var fødst i County Kerry i Irland. 
Han ble ordinert til prest for bispedømmet Vincennes (som senere ble til bispedømmet Indianapolis) den 24. september 1892. Han arbeidet som prest til 27. juli 1910, da han ble utnevnt til koadjutor for biskopen av Indianapolis.Hans bispevielse ble foretatt av erkebiskop Diomede Falconio, som var apostolisk delegat til USA. 
I mai 1925 ble Chartrand utnevnt til erkebiskop av Cincinnati og John McNicholas, som var biskop av Duluth i Minnesota ble utnevnt til biskop av Indianapolis. Av grunner som synes å være forblitt ukjente var Chartrand i stand til å overbevise Roma om at han ikke burte ta denne posten, med den følge at de to nevnte menn i juli 1925 byttet om - McNicholas ble utnevnt til Cincinnati og Chartrand gjenutnevnt til Indianapolis.Chartrand ble bestrevet som en dyktig biskop, aom «sannsynligvis var i tettere kontakt med sin hjord an noen annen» biskop.Han overtok som ordinarie biskop av Indianapolis 7. september 1918. 
Han døde i Indianapolis og ble gravlagt i katedralen. I 1976 ble levningene flyttet til et nytt kapell.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1827
Kardinal Raffaele Monaco La Valletta (1827-1896) *1874
Erkebiskop Diomede Angelo Raffaele Gennaro Falconio, O.F.M. Ref. (1842-1917) *1892
Biskop Joseph Chartrand (1870-1933) *1910


== Referanser ==
Scandic Hamar

Hotell Scandic Hamar ble bygget i 1990 er et av Norges største konferansehotell fra hotellkjeden Scandic Hotels og ligger i Hamar sentrum. Scandic Hamar har hatt tre større utbygginger, i 2004, 2020 og 2021 gjennomgått omfattende renovering og utbygging i tre byggetrinn.  Hotellet har 8 etasjer og 239 rom. Scandic Hamar ligger vegg til vegg med Hamarhallen som leies ut av Utstillingsplassen.


== Galleri ==
Corticeus suturalis

Corticeus suturalis er en skyggebille.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blankt skyggebille. Hodet og forkroppen er brunsvarte, dekkvingene rødbrune med mørkere midtparti. Antennene er nokså korte og jevnt utvidet mot spissen (hele antennen kølleformet). Hodet er avrundet trapesformet med nokså store fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet, omtrent så langt som bredt, tett og kraftig punktert. Dekkvingene er jevnbrede med litt uregelmessige punktrader. Beina er rødbrune, nokså korte, ikke spesielt kraftige.


== Levevis ==
Arten lever i skog, der de gjerne finnes på barken av trær. Larvene utvikler seg i gangene til stor granbarkbille (Ips typographus) på døde graner som står på solvarme lokaliteter.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt for det meste i Norden og Baltikum, med et tyngdepunkt i Sverige. I Norge er det noen få funn i Sør-Østlandet , og bestanden blir vurdert som sterkt truet .


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
Underfamilien boreskyggebiller, Diaperinae
Stammen Hypophlaeini Billberg, 1820
Slekten Corticeus Piller & Mitterpacher, 1783 - i Norge:
Corticeus suturalis (Paykull, 1800)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Corticeus suturalis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Corticeus suturalis hos Artsdatabanken 
(sv) Corticeus suturalis hos Dyntaxa 
(en) Corticeus suturalis hos NCBI