jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nikolaj Patrusjev

Nikolaj Platonovitsj Patrusjev (russisk: Николай Платонович Патрушев, født 11. juli 1951 i Leningrad i RSFSR i Sovjetunionen) er en russisk armégeneral og leder av Russlands sikkerhetsråd siden 2008. Han var fra 1999 til 2008 sjef for FSB, Russlands føderale sikkerhetstjeneste. Han ble tilsatt i FSB av president Boris Jeltsin, og har også hatt vervet under Vladimir Putin. Som sekretær for Russlands sikkerhetsråd har han tjenestegjort under både Dmitrij Medvedev og Vladimir Putin.Patrusjev tilhørte (per 2022) president Putins nærmeste krets. Han ble regnet som en av de sterkeste talsmenn i denne kretsen, for teorien om at vesten har som ambisjon å bekjempe Russland. Patrusjev er svært mistenksom overfor vestlige land og disse landenes intensjoner.Han og Putin ble kjent på 1970-tallet da de arbeidet sammen i KGB i Leningrad. Patrusjev skulle etter reglene ha gått av for aldersgrensen 70 år gammel. Bestemmelsene ble raskt endret slik at han kunne fortsette.


== Referanser ==
Matteo Zane

Matteo Zane (født i Venezia, død 25. juli 1605) var en italiensk katolsk patriark.


== Biografi ==


=== Ambassadør ===
Han var ambassadør for Republikken Venezia til hertugen av Urbino, til Savoia, Portugal, Spania, Østerrike] og Det osmanske rike. Når det gjelder Det osmanske rike innehadde han embedet som bailò i Konstantinopel, som ble ansett som nøkkelposisjonen i den venetianske utenrikstjeneste. Som både ambassadør og konsul representerte bailóen ikke bare Venezias politiske interesser, men forsøkte også å beskytte og stabilisere de venetianske kjøpmenn i Konstantinopel. Han hadde også tilsyn med alle andre konsuler i Venezia i hele det osmanske rike. I løpet av sin periode som bailó utvidet Zane antallet konsuler fra ni til ti.


=== Patriatk ===
28. januar 1600 ble han nominert til patriark av Venezia, Men Zane manglet grader i teologi eller kanonisk rett som var påkrevet av Tridentinerkonsilet. Forhandlinger i Venezia resulterte i at pavens og kardinalkollegiets undersøkelse av Zanes teologiske innsikt, ble utsatt til 1601. Slike undersøkelser var blirr vanlige den gang. Men den 27. august 1601 ble han utnevnt.
Han ble i rask rekkefølge diakonviet og presteviet. Så ble hanbispeviet den 28. oktober 1601 bispeviet av pave Klemens XIII, assistert av  titulærpatriark Camillo Caetani av Alexandria, ohg titulærpatriark Fabio Biondi (Blondus de Montealto) sv Jerusalem.
Han ble værende i embedet til sin død 25. juli 1605.
Han ble gravlagt i basilikaen San Pietro di Castello.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
Pave Sixtus IV (1414-1484) *bispeviet 1471
Pave Julius II (1443-1513) *1481
Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
Pave Leo X (1475-1521) *1513
Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
Kardinal Alessandro Farnese (1468-1549) *1519
Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
Patriark Marreo Zane (? -1605) *1691


== Referanser ==
Kōshōhōrin-ji

Kōshōhōrin-ji (japansk: 興聖法林寺), vanligvis kjent som Kōshō-ji (興聖寺) og noen ganger kjent under sitt fulle navn Kannondori Kōshōhōrin-ji (觀音導利興聖法林寺), var det første uavhengige zen-tempelet i Japan.
Mens Kennin-ji ble etablert i 1202 og er vanligvis betraktet som det første zen-tempelet i Japan, var det under kontroll av den mektige skolen Tendai med sete på Mount Hiei, noe som førte til at praktiseringen av visse normer ikke ble foretatt ved Kōshō-ji.
Det kortlevde tempelet ble offisielt grunnlagt i 1236 av Dōgen Zenji, grunnleggeren av zen-skolen Sōtō i Japan. Det ble forkastet etter bare syv år i 1243 da Dōgen og hans studenter forlot tempelet under dårlig dokumenterte omstendigheter for å grunnlegge Eihei-ji i dagens prefektur Fukui. Et tempel som eksisterer idag bruker også det forkortede navnet på Dōgen's tempel, Kōshō-ji; det ble opprettet i 1649 i nærheten av Uji som en hyllest til Dōgen's opprinnelige tempel, men det er ingen direkte kontinuitet mellom de to.
Oleksandr Martsjenko

Oleksandr Oleksandrovytsj Martsjenko (ukrainsk: Олекса́ндр Олекса́ндрович Ма́рченко; født 14. januar 1965 i Ribtsjintsi i Khmilnyk rajon i Vinnytsia oblast i Ukrainske SSR i Sovjetunionen, død 7. mars 2022 i  Pusjtsja-Vodytsia i Ukraina) var en ukrainsk politiker. 
Han var medlem av partiunionen Svoboda og var folkevalgt til Verkhovna Rada fra 2014 til 2019.Han falt kamp i Pusjtsja-Vodytsia i Kyivs nordvestlige utkant (Obolon) under det ukrainske forsvaret mot Russlands invasjon av Ukraina i 2022 den 7. mars, i en alder av 57 år.


== Referanser ==
Boys Do Cry

«Boys Do Cry» (norsk oversettelse: gutter gråter) er en popballade fra 2022 som fremføres av den sveitsiske sangeren Marius Bear. Sangen ble utgitt 8. mars 2022 og er komponert av artisten selv, sammen med Martin Gallop. Den var Sveits' bidrag i Eurovision Song Contest 2022 i Torino i Italia, der den ble nummer 17 av 25 med 78 poeng.


== Om sangen ==
Melodien er komponert av sangeren Marius Bear som sier sangen handler om at alle mennesker opplever sorg og smerte, også menn. Sangens budskap er at man ikke må overse følelser, og at man må oppfordre hverandre til å være åpne om følelser og tanker. I et intervju fortalte Bear at: «Jeg forsto veldig tidlig at jeg ikke trenger å være flau over følelsene mine. Som mann er jeg ikke redd for å gråte, eller å blottlegge svakhetene mine for et publikum».Bear skrev sangen sammen med den sveitsiske låtskriveren og musikkprodusenten Martin Gallop, og den ble utgitt 8. mars 2022 på Eurovision Song Contests offisielle YouTube-kanal.Bear leverte inn sangen til kringkasteren SRG SSR som søkte etter bidrag til å representere Sveits i Eurovision Song Contest 2022. Et seerpanel bestående av 100 sveitiske seere, samt en internasjonal jury på 23 medlemmer, kåret «Boys Do Cry» til vinner i den interne utvelgelsen.Sangen og artisten Marius Bear ble offentliggjort som Sveits' bidrag 8. mars 2022. Låten kvalfiserte seg til finalen 14. mai 2022, der den endte som nummer 17 av 25 finalister. Låten fikk 0 poeng fra seerne, men 78 poeng fra juryene.


== Referanser ==
Berehove

Berehove (ukrainsk Берегове; ungarsk Beregszász) er en by i Zakarpatska oblast (provins) vest i Ukraina, nær grensen til Ungarn.
Den er det administrative senteret i Berehove rajon (distrikt), mens selve byen har status som et eget rajon i oblastet som har 23 485 innbyggere (estimat 2021). Berehove var senter i Bereg fylke i kongedømmet Ungarn fram til 1919 og mellom 1938 og 1944.
Navnet har blitt skrevet på mange forskjellige måter: rumensk Bereg, russisk Берегово, Beregovo, tsjekkisk og slovakisk Berehovo, jiddisk בערעגסאז, Beregsaz, tysk Bergsaß, polsk Bereg Saski.


== Vennskapsbyer ==
Ungarn Kecskemét, Ungarn
Romania Miercurea Ciuc, Romania


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Berehove, Zakarpattia Oblast – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Disko (LPS-sang)

«Disko» er en slovensk jazzinspirert storbandlåt fra 2022, utgitt av det slovenske bandet LPS. Låten er skrevet av bandet selv og vant den slovenske sangkonkurransen EMA lørdag 19. februar 2022. Låten ble utgitt kommersielt 1. april samme år og var Slovenias bidrag i Eurovision Song Contest 2022 i Torino i Italia.


== Om sangen ==
«Disko» er skrevet av det slovenske bandet LPS. Sangen har elementer av jazz, storbandmusikk og pop, og den har slovensk tekst. Sangen ble første gang offentliggjort på RTVSLOs nettsider 26. november 2021, sammen med de andre deltakerlåtene i EMA 2022. «Disko» ble offisielt utgitt på strømmetjenester 1. april 2022.


== Eurovision Song Contest ==


=== EMA 2022 ===
Høsten 2021 sendte bandet sangen inn til den slovenske musikkonkurransen EMA 2022, der vinneren får representere Slovenia i Eurovision Song Contest 2022. Arrangøren, RTVSLO, fikk inn 127 låter. LPS fikk delta i forhåndskonkurransen EMA Freš som ble avholdt 28. januar 2022. Der kvalifiserte «Disko» og tre andre låter seg til hovedkonkurransen EMA i februar.Hovedkonkurransen besto av to semifinaler 5. og 12. februar 2022, med finalen lørdag 19. februar. I hver semifinale deltok ti låter – åtte av etablerte artister og to deltakere fra EMA Freš. «Disko» deltok i semifinale 2 lørdag 12. februar og kvalifiserte seg til finalen etter å ha vunnet semifinalen. I finalen 19. februar deltok tolv låter, og «Disko» vant til slutt konkurransen med 103 poeng. Gjennom seieren ble «Disko» Slovenias bidrag i Eurovision Song Contest 2022.


=== I Eurovision ===

Sangen deltok i semifinale 1 i Pala Olimpico i Torino tirsdag 10. mai 2022. Der endte den sist blant 17 deltakere, og den kvalifiserte seg dermed ikke til finalen lørdag 14. mai 2022.


== Referanser ==
EM i akrobatisk turn 1978

EM i akrobatisk turn 1978 ble arrangert i Riga i Sovjetunionen i 1978.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Not the Same

«Not the Same» (norsk oversettelse: ikke den samme) er en popsang fra 2022 som fremføres av den australske artisten Sheldon Riley. Sangen ble utgitt 15. februar 2022 og var Australias bidrag til Eurovision Song Contest 2022 i Torino i Italia. 


== Om sangen ==
Riley har skrevet sangen sammen med Cam Nacson og Timi Temple, og den handler om diskriminering og ekskludering. Riley skrev teksten til sangen sent i 2015, og den omhandler artistens oppvekst – om da han ble diagnostisert med Asperger syndrom som seksåring, oppveksten i kommunal leilighet og om det å «flytte hjemmefra, uten å vite om sin seksuelle legning i en dypt religiøs familie».Høsten 2021 sendte han inn sangen til den australske kringkasteren Special Broadcasting Service (SBS). Den ble plukket ut til å delta i sangkonkurransen Eurovision – Australia Decides, der vinneren får representere Australia i Eurovision Song Contest. Under finalen lørdag 26. februar 2022 vant han konkurransen sammenlagt, og «Not the Same» ble Australias bidrag til Eurovision Song Contest 2022 i Torino i Italia. I Eurovision ble sangen nummer to i sin semifinale og endte til slutt opp som nummer 15 av 25 i finalen.Etter den australske finalen debuterte sangen på tredjeplass på hitlisten til Australian Independent Label.


== Referanser ==
EM i akrobatisk turn 1979

EM i akrobatisk turn 1979 ble arrangert i Szeged i Ungarn i 1979. USA deltok som invitert nasjon.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i akrobatisk turn 1982

EM i akrobatisk turn 1982 ble arrangert i London i Storbritannia i 1982.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Silje Bjørneboe

Silje Bjørneboe (født 25. februar 2000) er en norsk fotballspiller som spiller for Stabæk.
Hun debuterte i Toppserien for Urædd i april 2016. Hun gikk til Stabæk i juli 2017.Bjørneboe har landskamper for J15, J16, J17 og J19-landslaget til Norge. Hun var i den norske troppen til U19 EM i Skottland 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Silje Bjørneboe – Norges Fotballforbund 
(de) Silje Bjørneboe – Soccerdonna 
(en) Silje Bjørneboe – FBref
EM i akrobatisk turn 1985

EM i akrobatisk turn 1985 ble arrangert i Augsburg i Vest-Tyskland i 1985.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i akrobatisk turn 1987

EM i akrobatisk turn 1987 ble arrangert i Wrocław i Polen i 1987.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Kamilla Melgård

Kamilla Melgård (født 16. desember 2005) er en norsk fotballspiller som spiller for Lyn.
Hun spilte aldersbestemt fotball i Korsvoll, før hun gikk til Lyn når hun skulle inn i ungdomsfotballen. Hun debuterte i Toppserien som 15-åring i juni 2021.Melgård har landskamper for J16, J17 og J19-landslaget til Norge. I 2022 spilte hun J17-EM for Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kamilla Melgård – Norges Fotballforbund 
(de) Kamilla Melgård – Soccerdonna 
(en) Kamilla Melgård – FBref
Panorama (TV-program 1960)

Panorama er en norsk faktaprogram om utenrikspolitikk som gikk på NRK Fjernsyn fra 1960 til 1964.


== Referanser ==
Irsjava

Irsjava (ukrainsk Іршава; russisk Иршава; ungarsk Ilosva) er en by i Zakarpatska oblast (provins) vest i Ukraina. Den er det administrative senteret i Irsjava rajon (distrikt).


== Demografi ==
I 2001 var befolkningen på 10 515. Det innbefattet:
Ukrainere (98,6%)
Russere (0,7%)
Slovaker (0,3%)
Ungarere (0,3%)Morsmål i 2001:
Ukrainsk (97,9%)
Russisk (1,4%)
Ungarsk (0,4%)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(uk) Offisielt nettsted 
(en) Irshava – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cornelia Fladberg

Cornelia Remme Fladberg (født 8. februar 2001) er en norsk fotballspiller fra Mysen, som spiller for Lyn.
Hun gikk fra Askim til Stabæk før 2017-sesongen. Året etter ble hun tatt opp i A-stallen til Stabæk. Hun debuterte i Toppserien i mai 2018.I desember 2021 ble det kjent at hun hadde signert for Lyn.Hun er halvsøster til fotballspiller Sebastian Remme Berge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Cornelia Remme Fladberg – Norges Fotballforbund 
(de) Cornelia Remme Fladberg – Soccerdonna 
(en) Cornelia Remme Fladberg – FBref
Anna Linnea Palm

Anna Linnea Palm (født 4. november 1999) er en norsk fotballspiller som spiller for Lyn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Anna Linnea Palm – Norges Fotballforbund 
(de) Anna Linnea Palm – Soccerdonna
Sansui kyō (Shōbōgenzō)

Sansui kyō (japansk: 山水經), oversatt som Fjellenes og innsjøenes sūtra, er den 29. bokrull i Shōbōgenzō av den munken Dōgen Zenji som grunnla zen-skolen Soto i det 13. århundre. Den blir stort sett betraktet som en av de vakreste av alle 95 bokruller i Shōbōgenzō, ifølge professor Carl Bielefeldt ved Stanford University. Teksten ble skrevet om høsten 1240 ved Dōgen's kloster Kōshōhōrin-ji i Kyoto, og manuskriptet fra denne tiden foretatt av Dōgen's egen hånd har overlevd.
Anna Nerland Aahjem

Anna Nerland Aahjem (født 19. januar 2000) er en norsk fotballspiller som spiller for Lyn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Anna Nerland Aahjem – Norges Fotballforbund 
(de) Anna Nerland Aahjem – Soccerdonna 
(en) Anna Nerland Aahjem – FBref
Iselin Sandnes Olsen

Iselin Sandnes Olsen (født 28. august 1998) er en norsk fotballspiller som spiller for Lyn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Iselin Sandnes Olsen – Norges Fotballforbund 
(de) Iselin Sandnes Olsen – Soccerdonna 
(en) Iselin Sandnes Olsen – FBref
Selma Hernes

Selma Ørstavik Hernes (født 9. mars 2000) er en norsk fotballspiller som spiller for Lyn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Selma Ørstavik Hernes – Norges Fotballforbund 
(de) Selma Ørstavik Hernes – Soccerdonna 
(en) Selma Ørstavik Hernes – FBref
Siw Døvle

Siw Døvle (født 28. april 1998) er en norsk fotballspiller som spiller for Røa.Hun har landskamper for J15, J16, J17 og J19-landslaget til Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Siw Døvle – Norges Fotballforbund 
(de) Siw Døvle – Soccerdonna 
(en) Siw Døvle – FBref
Eline Hegg

Eline Hegg (født 14. juni 2001) er en norsk fotballspiller som spiller for Kolbotn.Hun har landskamper for J15, J16, J17 og J19-landslaget til Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eline Heggs fotball.no profil
Siri Ervik

Siri Ervik (født 10. mai 1995) er en norsk fotballspiller som er keeper for Avaldsnes.Hun har tidligere spilt for Kolbotn, Grei, Stabæk og Lyn, samt collegefotball i USA for UCLA.Hun signerte for Avaldsnes sommeren 2022.Ervik har landskamper for J15, J16, J17 og J19-landslaget til Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Siri Ervik – Soccerdonna 
(en) Siri Ervik – FBref 
(no) Siri Erviks fotball.no profil
Signe Gaupset

Signe Gaupset (født 18. juni 2005) er en norsk fotballspiller fra Molde som spiller for Brann.


== Karriere ==
Hun spilte aldersbestemt fotball for Rival og Molde Fotballklubb Kvinner. I april 2021 ble det kjent at hun hadde signert for daværende SK Brann Kvinner. Hun var på dette tidspunktet svært ettertraktet og hadde vært ønsket av de fleste klubbene i Toppserien. 16 år gammel debuterte hun i Toppserien; hun spilte fra start og scoret sitt første mål mot Arna-Bjørnar Fotball på Brann Stadion i september 2021.Som 17-åring ble hun plukket ut på UEFAs liste over 10 kvinnelige fotballspillere å se opp for i 2023.Gaupset har landskamper for J16, J17 og J19-landslaget til Norge. Hun var Norges kaptein i J17-EM i 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Signe Gaupset – Norges Fotballforbund 
(de) Signe Gaupset – Soccerdonna 
(en) Signe Gaupset – FBref
Thea Loennecken

Thea Loennecken (født 20. februar 2002) er en norsk fotballspiller som spiller for Stabæk.Hun har landskamper for J15, J16, J17, J18 og J19-landslaget til Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Thea Loennecken – Norges Fotballforbund 
(de) Thea Loennecken – Soccerdonna 
(en) Thea Loennecken – FBref
Tuva Espås

Tuva Lotte Leschbrandt Espås (født 22. mars 1999) er en norsk fotballspiller som spiller for Røa.Hun har vært i Røa siden hun begynte å spille fotball og gått gradene i klubben. Hun debuterte i Toppserien i april 2016, i hjemmekampen mot Arna-Bjørnar.I 2021 fikk hun prisen for årets spiller i 1. divisjon både i den offisielle kåringen, og av NTB.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tuva Espås fotball.no profil
Frida Berg Lyshoel

Frida Berg Lyshoel (født 28. januar 1996) er en norsk fotballspiller fra Finnsnes, som spiller for Sarpsborg 08.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Frida Berg Lyshoels fotball.no profil
Mukatsjeve

Mukatsjeve eller Mukatsjevo (ukrainsk Мукачево, Мукачеве) er en by i Latoricadalen i Zakarpatska oblast (provins), sørvest i Ukraina. Byen har omkring 95 000 innbyggere (2008).
Byen er nå en endestasjon langs en jernbane. Her blir det produsert øl, vin, tobakk, mat, tekstiler, tømmer og møbler. Under den kalde krigen lå Mukatsjeve flybase her.


== Historie ==
Fra 800-tallet til 1000-tallet var Mukatsjeve trolig en del av Kyivriket. I 1018 ble Mukatsjeve erobret av ungarerne og ble et maktsenter for de ungarske kongene. I 1397 gav kong Sigismund av Det tysk-romerske rike byen til den rutenske prinsen Theodor Koriatovitsj, som flyttet mange rutenere her. På 1400-tallet blomstret byen og den ble et handelssenter i regionen. I 1445 ble byen en ungarsk fri keiserby. Den fikk også Magdeburg-rettigheter.
På 1500-tallet vart Mukatsjeve en del av fyrstedømmet Transilvania. Anti-Habsburgske opprør fant sted fra 1604 til 1711 i dette området og det som i dag er Slovakia. Det ble opprettet et gymnas i byen i 1646. Seint på 1700-tallet kom byen under østerriksk kontroll som en del av Kongedømmet Ungarn. Det busette seg også mange tyskere i området. Palanokborgen i byen vart et europeisk politisk fengsel etter stormingen av Bastillen. I 1821-1823 satt den greske nasjonalhelten Alexander Ypsilanti fengslet i Palanokborgen.
I 1919 ble området Karpatisk Rutenia, som byen lå i, innlemmet i Tsjekkoslovakia. I november 1938 vart en del av området som tidligere hadde hørt til kongedømmet Ungarn gitt tilbake til Ungarn. Mukatsjeve ble da den eneste byen i Ungarn med en jødisk majoritet, fram til 1944 da alle jødene ble deporterte til Auschwitz av nazistene. Mot slutten av 1944 stormet den røde arméen Karpatisk Rutenia. Først ble området gitt tilbake til Tsjekkoslovakia, før det ble en del av Sovjetunionen som fulgte av en avtale mellom de to landene seinere i 1945. Sovjetunionen begynte å kaste ut ungarerne fra byen. I 1945 ble byen en del av Ukrainske SSR.


== Befolkning ==
I Mukatsjeve utgjør ukrainere hoveddelen av innbyggerne (77,1 %). Det store mindretallet er russere (9,0 %), ungarere (8,5 %), tyske (1,9 %) og romani (1,4 %) (data fra 2001).


== For videre lesing ==
Pekar, Athanasius B. (1979). The Bishops of the Eparchy of Mukachevo, with Historical Outlines. Pittsburgh: Byzantine Seminary Pres. 
Véghseő, Tamás (2015). «Reflections on the Background to the Union of Uzhhorod / Ungvár (1646)» (PDF). Eastern Theological Journal. 1 (1): 147–181. 
The History of Cities and Villages of the Ukrainian SSR fra Ukrainas nasjonale vitenskapsakademi


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mukachevo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Chisholm, Hugh, red. (1911). «Munkács». Encyclopædia Britannica (11th utg.). Cambridge University Press.
Hygrogeus

Hygrogeus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (gjerne 4-6 millimeter), avlange, brunlige kortvinger. Hodet er rundet, bredest bak, med to punktøyne, nokså små fasettøyne og antenner som er middels lange, knapt utvidet mot spissen. Pronotum er nærmest kvadratisk, grovt og kraftig punktert. Dekkvingene er middels lange (til kortvinger å være), noe utvidet bakover. Bakkroppen er oval, beina forholdsvis korte og slanke.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt med én art i Mellom-Europa, én i Afghanistan. De øvrige lever alle i India.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
Stammen Anthophagini Thomson, 1859
Slekten Hygrogeus Mulsant & Rey, 1880
Hygrogeus aemulus (Rosenhauer, 1847)
Hygrogeus alticola Coiffait, 1983
Hygrogeus chinensis Cheng & Peng, 2019
Hygrogeus coeruleipennis Coiffait, 1983
Hygrogeus cyanipennis (Cameron, 1924)
Hygrogeus gulmargensis Coiffait, 1983
Hygrogeus languidus Coiffait, 1983
Hygrogeus ledouxi Coiffait, 1983
Hygrogeus meurguesae Coiffait, 1979
Hygrogeus minor Coiffait, 1983
Hygrogeus montanus Coiffait, 1983
Hygrogeus rugosicollis Coiffait, 1983
Hygrogeus sulcicollis Coiffait, 1983


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Hygrogeus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Hygrogeus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hygrogeus – detaljert informasjon på Wikispecies
Brouniellum

Brouniellum er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (2-3 millimeter), avlange, litt flate, blanke, brunrøde kortvinger.
De er blanke og glatte, fint hårete, kroppen tydelig punktert. Hodet er stort og bredt med middels store fasettøyne, markert "hals" og to små punktøyne i den bakre delen. Pronotum har rundede sider, er tydelig bredere enn langt med dype lengdefurer. Bakvingene er mye lengre enn pronotum (gjerne rundt dobbelt så lange). Bakkroppen er jevnbred.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
Stammen Omaliini MacLeay, 1825
Slekten Brouniellum Bernhauer, 1939
Brouniellum australe (Broun, 1894)
Brouniellum parcum Bernhauer, 1939
Brouniellum sagoloide (Sharp, 1886)
Brouniellum zealandicum Cameron, 1947


== Eksterne lenker ==
(en) Brouniellum i Global Biodiversity Information Facility 
Brouniellum – detaljert informasjon på Wikispecies
Syrbatus

Syrbatus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, avlange, blanke, brunrøde køllebiller. Hode, pronotum og dekkvinger er rundede, bakkroppen forholdsvis lang.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i tropene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Batrisitae
Gruppen Batrisini Reitter, 1882
Understammen Batrisina Reitter, 1882
Slekten Syrbatus Reitter, 1882


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Syrbatus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Syrbatus hos NCBI 
(en) Kategori:Syrbatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Syrbatus – detaljert informasjon på Wikispecies