jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hengselretter

Hengselretter er et håndverktøy for å justere hengsler, for eksempel på dører, hengslede vinduer eller bildører. En hengselretter kan være til hjelp for å rette opp en dør som henger skjevt i forhold til dørkarmen, hvilket gradvis vil skje med de fleste dører etter lang tid.
I henhold til Norsk Standard NS 3424 er normal tid før en boligdør bør justeres mellom hvert 2. til 8. år. Trege dører kan spesielt være merkbart på vinterstid, ettersom dører da pleier å utvide seg på grunn av endret luftfuktighet.


== Bruk ==
Retteren brukes ved at man trer den på dørhengselet og vrir verktøyet i den retningen man vil justere dørbladet. Det er viktig å dra riktig vei. Retteren tres på hengselen ovenfra mens døren er lukket i karmen. Ved å rotere retteren mot døren minskes åpningen mellom dørblad og karm på hengselsiden. Roteres derimot retteren bort fra døren vil glipen på hengselsiden bli større.
Drar man med for mye kraft kan hengselet knekke eller skruehodene til hengslene rives av.


== Forskjellige typer og dimensjoner ==
Hengselrettere fås med åpning i forskjellige diametre for å passe ulike typer hengsler. Dimensjoner på hengsler (og dermed hvilket verktøy som passer) varierer mellom dørtyper og forskjellige regioner. Noen vanlige diametre for faste hengselrettere i Europa er 14 mm og 17 mm diameter. I USA er to typer hengsler vanlig, henholdsvis «.134» og «.180 gauge», som har diametre på henholdsvis ca. 19 mm og 21 mm. I Australia er noen vanlige diametre 12 mm og 15 mm.
Det finnes også justerbare hengselrettere som kan brukes på hengsler av ulike størrelser.


== Se også ==
Stemjern


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
TØMRER-REPARASJON: Rett opp døren | Gjør Det selv
Rette opp skjeve dører - Slik fikser du den skjeve døren - Vi
Demonstrasjon på retting av hengsler uten hengselretter på YouTube
Elisabet von Eyben

Elisabeth Sophia Maria von Eyben (født 1745, død 1780) var en dansk hoffdame. 
Hun var datter av Christian August von Eyben (1700–1785) og Elisabeth Sophia Maria von Hassberge (1717–1782). Fra 1766 var hun første kammerfrøken hos dronning Caroline Mathilde.


== Referanser ==
Lisbeth Bergh

Elisabeth «Lisbeth» Mathea Bergh (født 19. juni 1861 i Nes på Romerike, død 1. januar 1927) var en norsk illustratør, landskapsmaler, marinemaler, kunstpedagog og forfatter.


== Familie ==
Lisbeth Bergh var datter av offiser og overlærer ved Kristiania Tekniske Skole Anthon Mathias Bergh og Maren Oline Krag. Faren var en produktiv maler og en populær tegnelærerer og barnebokforfatter.


== Liv og virke ==
Hun var av de ledende kunstnerne Erik Werenskiold, Eilif Peterssen, Hans Heyerdahl, Christian Krohg i Kristiania i perioden 1885–1888 før hun studerte hos Puvis de Chavannes i Paris vinteren 1889–1890.
Hennes bilder ble første gang vist på Høstutstillingen i 1885. Der stilte hun også ut i 1886-1889, 1891, 1894, 1895, 1897 og 1899. Hun arbeidet først med landskapsmalerier, men gikk snart over i en mindre alvorpreget retning, med illustrasjoner rettet mot barn.Lisbeth Bergh ble mest kjent for sine bokillustrasjoner, både gjennom egne utgivelser av tekstede billedbøker og gjennom illustrasjoner i bøker forfattet av andre. Bøkene hennes ble populære i Norge, men flere av dem ble også utgitt i Sverige, Finland, Nederland, Tyskland, England, Böhmen og Italia. Bøkene gjengir ofte det gode og ubekymrede livet på landet, der bildene viser løsrevne enkeltsituasjoner med korte tekster til. Uttrykket er naturalistisk, men sterkt forenklet.
Den første av hennes billedbøker utkom i 1896, med tittelen Smaa venner paa Landet. Boken ble skapt under et studieopphold på Jæren, og er preget av dette. Hennes mest kjent bok regnes for å være Fra Sæteren. Boken ble skapt i samarbeid med Elling Holst, som skrev tekstene og tonesatte sangene i boken.
Foruten rene bilder og illustrasjoner skapte også Bergh blant annet mønstre for løvsagsarbeider, anvisninger til å lage leker og møbler til dukkestuer, utklipningsarbeider, kalendere og bokbind.
Bergh var lærer i tegning ved Bonnevies skole i Kristiania, og ga dessuten privatundervisning til voksne i illustrerende tegning, et fag hun også forfattet en bok til.


== Bibliografi ==
1896: Smaa venner på landet
1899: Fra Sæteren, sammen med Elling Holst
1900: Om Sommeren
1901: Kan du tælle
1902: Barna fra skyene (tekst fritt etter et amerikansk eventyr)
1904: Illustrerende tegning (lærebok i tegning for lærere i barneskolen)
1905: En lappefamilie (med parallelltekst på engelsk og tysk)
1914: Hansemand og taakebarna
1916: Vesle Embjørg og dyrene
1918: Nissen paa fjellet
1919: Setesdalen


== Referanser ==


== Kilder ==
Dette skrev kvinner. Oslo: Skolen. 1984. s. 29-30. ISBN 8257900109. 
Birkeland, Tone (1993). norske biletboka. Cappelen. s. 50ff. ISBN 8202126916. 


== Eksterne lenker ==
Norsk kunstnerleksikon: Lisbeth Bergh – besøkt 1/1 2020
Verrabotn

Verrabotn er ei grend innerst i Verrasundet i Indre Fosen kommune i Trøndelag. Grenda tilhørte tidligere Verran kommune, men ble overført til Indre Fosen den 1. januar 2020, samtidig som resten av Verran ble slått sammen med Steinkjer kommune. Verrabotn ligger langs fylkesvei 720, rundt 40 km nordøst for kommunesenteret Årnset. I grenda ligger det flere bedrifter innen blant annet bygg, anlegg, interiør og transport. Fines kirke fra 1915 ligger i Verrabotn.


== Referanser ==
Anne Weber Øverøyen

Anne Weber Øverøyen (født 15. november 1983) er en norsk tidligere skiorienterer 
fra Bærum som representerte IL Tyrving og Asker Skiklubb.
Hun vant ett NM-gull og seks NM-medaljer i perioden 2001–2006.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i skiorientering


== Referanser ==
Tilla Farnes Hennum

Tilla Farnes Hennum (født 1998) er en norsk skiorienterer fra Tranby som representerer Lierbygda OL. 
Tidligere gikk hun for Asker Skiklubb.
Hun vant to NM-gull og fem NM-medaljer i perioden 2016–2019.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i skiorientering


== Referanser ==
Anne Willkommen Eiken

Anne Willkommen Eiken (født 12. april 1998) er en norsk skiorienterer som representerer Kongsberg OL.
Hun vant to NM-medaljer i 2017.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i skiorientering


== Referanser ==
Ingjerd Vestengen

Ingjerd Vestengen (født 12. februar 1965) er en norsk tidligere skiorienterer fra Ullensaker
som representerte Eidsvoll OL og Nydalens SK.
Hun vant fem NM-medaljer i perioden 1988–1994.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i skiorientering


== Referanser ==
Una Glende Janson

Una Glende Janson (født 13. august 1984) er en norsk tidligere skiorienterer 
fra Drammen som representerte Asker Skiklubb. Pr. 2019 er hun bosatt i Kristiansand.
Hun vant to NM-gull og to NM-bronse på stafett i perioden 2005–2008.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i skiorientering


== Referanser ==
Heitkøtters naturvernpris

Heitkøtters naturvernpris er en pris som ble innstiftet i 2009 i navnet til naturvernbrødrene Olaf, Norman og Fredrik Heitkøtter, og har som formål å stimulere arbeidet med å ta vare på norsk natur og egenart med tanke på ei fremtidsrettet og livskraftig utvikling. 


== Prisvinnere ==
2009 Øystein Dahle
2010 Jon Østeng Hov
2011 Einar Sigstad
2012 Per Jordhøy
2013 Ulf Myrvold


== Referanser ==
Ceruchus sinensis

Ceruchus sinensis er en bille som hører til familien hjortebiller.


== Utseende ==
En nokså liten (10-15 millimeter), blankt svart, flat og avlang hjortebille. Hannens kjever er noe forstørrede, krumme og framstrakte, med en liten tann på innersiden et stykke innefor midten. Dekkvingene har dype punktstriper.


== Levevis ==
Ceruchus-artene er skogsinsekter som er knyttet til gammel skog – svarthjorten som forekommer i Norge er regnet som en utpreget urskogsart. De europeiske artene er knyttet til løvtrær. Larvene spiser trefibre, som er svært næringsfattige, og utviklingen går derfor ganske langsomt – de kan bruke 3-4 år eller enda lengre på larveutviklingen. Til slutt forvandler larven seg til en puppe i et kammer fôret med opptygde trefliser. De voksne insektene er forholdsvis kortlivede og spiser lite, men de kan ta til seg noe nektar og saft fra frukt. De er aktive om natten.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Kina (Yunnan) og det nordlige Myanmar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae
Underfamilien valsehjorter, Syndesinae
Slekten Ceruchus MacLeay, 1819
Ceruchus sinensis Nagel, 1933


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Ceruchus sinensis i Encyclopedia of Life 
(en) Ceruchus sinensis i Global Biodiversity Information Facility 
Ceruchus sinensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Serrognathus (Aulacostethus) tianmuxing

Serrognathus (Aulacostethus) tianmuxing er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 25-30 millimeter), avlang, blankt svart hjortebille. Antennene er avlange og ender i en langstrakt vifte. Hodet er tett og kraftig punktert på sidene. Hannens kjever er nokså rette, omtrent så lange som hodet. Pronotum er rektangulært, bredere enn langt. Kroppsformen er litt flat. Dekkvingene er glatte.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i morken ved, utviklingen tar gjerne flere år. De voksne billene er aktive flygere, hannene kjemper om hunnene ved hjelp av de forstørrede kjevene.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Serrognathus Motschulsky, 1861
Underslekten Aulacostethus Waterhouse, 1869
Serrognathus (Aulacostethus) tianmuxing Huang & Chen, 2013


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av en hann
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Scandinavian Carillon School

Scandinavian Carillon School (SCS) er en klokkespillskole ved kirkemusikkskolen i Løgumkloster, Danmark. Den utdanner konsertklokkenister og kampanologer i Norden. 
SCS ble opprettet i 1979 med Petter Langberg som første rektor. Skolen disponerer det Kgl Frederiks klokkespill (støpt av Petit&Fritsen, 1973) som ved åpningen var Skandinavias største klokkespill, øve- og undervisningslokaler og notebibliotek med arkiv og lydbibliotek. SCS har klokkenistlinje med introduksjonskurs, grunnkurs, mellomfag- og diplomsolist studier. Studiet omfatter kampanologi, ritornellkomposisjon- og programmering, spilleteknikk, notearrangement for carillon, programlegning og repertoirekunnskap med årlige spilleksamener.  Konsertering, gjestespill og ekskursjoner inngår og i tilknytning til skolen finnes det omreisende klokkespill (mobilt carillon), engelske håndklokker, ulike undervisningsklokker og mekanismer, måleutstyr, attrapp til vekselringing samt gjestelokaler i Odense.
Flere kjente klokkenister er uteksaminert fra SCS, heriblant Vegar Sandholt ved Bærum Rådhus og Laura-Marie Rueslåtten, byklokkenist Oslo.

		
		


== Eksterne lenker ==
https://www.kirkemusikskole.dk/kirkemusikskolerne-i-danmark/loegumkloster-kirkemusikskole
Marie Christine Bjørn

Marie Christine Bjørn (født Lorentzen 18. mars 1763, død 15. april 1837) var en dansk solodanserinne.
Hun ble i 1778 opptatt i balletmesteren Vincenzo Galeottis ballet og debuterte 1781 i en solodans. Hun vakte oppmerksomhet for sin smukke, staselige figur og uttrykksfulle ansikt. Antoine Bournonville anså henne for en verdig motspiller da han gjestedanset på Det Kongelige Teater i 1792. Utover dans spilte Bjørn også skuespill og sang. I 1802 ble hun utnevnt til førstedanser, men pensjonerte seg allerede to år senere.
Hun var gift med kammersekretær Christian Bjørn (d. 1816), med hvem hun fikk fem barn. Hun døde den 15. april 1837 i Fredericia i Jylland, og ble begravet samme sted.


== Referanser ==
Sigurd Folkestad

Sigurd Folkestad (født 9. mars 1877 i London, død 19. mars 1963) var en norsk-amerikansk prest, journalist og forfatter.
Han var sønn av Abraham Folkestad, og vokste opp i Drammen. Sun ung voksen var han redaktør for ungdomsbladet Vårsol, og senere også for Sjømenns kristelige forenings blad Signal. Da han var i Vårsol var han en av de første redaktører som satte Herman Wildenveys dikt på trykk.Folkestad utvandret til Amerika i 1902, der han ble assistent ved den norske sjømannskirken i Brooklyn. Han var samtidig redaktør for Nordiske Blade. Han tok teologisk embedseksamen ved Den norske synodes fakultet i St. Paul, og fra 1909 til 1920 var han prest for fem norske menigheter i Wisconsin.Han flyttet tilbake til Norge som generalsekretær for Nordmanns-Forbundet, før han fra 1925 ble sykehuspreset ved Aker sykehus. Han arbeidet som dette til han gikk av med pensjon i 1947.Han skrev teksten til Drammenssangen (1915), og også til en norsk-amerikansk «nasjonalsang» som gikk til topps i en konkurranse med 177 sanger.


== Bibliografi ==
Fra utflytter-kampen (1910)
Paa kongevei (1911)
Flytfugl (1916)


== Referanser ==
Flacourtiaceae

Flacourtiaceae var i eldre systematikk en familie av blomsterplanter.
Artene var busker og trær med eviggrønne, spredte blad. Familien var uklart definert og fungerte som et oppsamlingstaxon der man plasserte arter som ikke passet inn noe annet sted i systematikken. Familien omfattet omtrent 90 slekter med 1000 arter. Både Cronquist- og Takhajan-systemene plasserte familien i ordenen Violales. I APG IV-systemet er mange av artene flyttet til vierfamilien (Salicaceae) og de øvrige til andre familier, slik at Flacourtiaceae ikke lenger eksisterer.
Tidligere slekter i Flacourtiaceae (nåværende familie og for Salicaceae også underfamilie, i parentes)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Flacourtiaceae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Flacourtiaceae hos Fossilworks 
(en) Flacourtiaceae hos ITIS 
(en) Flacourtiaceae hos The International Plant Names Index 
(en) Flacourtiaceae hos Tropicos 
(en) Kategori:Flacourtiaceae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Mattis Myhre

Mattis Myhre (født 2. april 1980) er en norsk tidligere skiorienterer 
som representerte Hadeland OK og NTNUI. Pr. 2019 er han bosatt i Stjørdal.
Han vant tre NM-medaljer i perioden 2000–2002.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i skiorientering


== Referanser ==
Øyvind Watterdal

Øyvind Watterdal (født 8. juli 1987) er en norsk langrennsløper og skiorienterer fra Nøtterøy som representerer Nøtterøy Ski og Hadeland OL.
Han vant 8 NM-gull og 19 NM-medaljer i perioden 2008–2019. Hans bror Eirik Watterdal var også skiorienterer.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i skiorientering


== Referanser ==
Ove Sætra

Ove Sætra (født 10. mars 1987) er en norsk skiorienterer som representerer Hadeland OL. 
Han representerte tidligere Asker Skiklubb.
Han vant 7 NM-gull og 17 NM-medaljer i perioden 2005–2019.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i skiorientering


== Referanser ==
Sindre Haverstad

Sindre Jansson Haverstad (født 1988) er en norsk tidligere skiorienterer 
fra Tranby som representerte Lierbygda OL og NTNUI.
Han vant gull i junior-VM i 2008.
Han vant to NM-gull og ni NM-medaljer i perioden 2010–2015. Han er bror til skiorientereren Maren Jansson Haverstad.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i skiorientering


== Referanser ==
Lag-EM i sjakk 2019

Lag-EM i sjakk 2019 var en internasjonal sjakkturnering som ble arrangert fra 24. oktober til 2. november 2019, i Batumi i Georgia. 


== Resultater menn (åpen klasse) ==
Norge kom på 22.-plass, med Aryan Tari, Johan-Sebastian Christiansen, Johan Salomon, Benjamin Arvola Notkevich og Benjamin Haldorsen på laget. 


== Resultater kvinner ==
Norge kom på 29.-plass, med Monika Machlik, Edit Machlik, Sylvia Johnsen, Hanna Kyrkjebø og Marte Kyrkjebø på laget. 


== Se også ==
EM i sjakk 2019
EM i hurtig- og lynsjakk 2019
Ungdoms-EM i sjakk 2019


== Kilder ==
(en) Resultater åpen klasse
(en) Resultater kvinner


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Die Weihnachtsgeschichte (Distler)

Die Weihnachtsgeschichte er et acappella korverk av den tyske komponisten og kirkemusikeren Hugo Distler (1908–1942). Distler fullførte verket, med opustall 10, i 1933. Det synges firstemt, tildels i med at kammerkor deler seg i dobbeltkor, og har seks solister (evangelist, engel, Maria, Elisabeth, Simeon, Herodes).
Evangeliefortellingen (etter Lukas og Matteus) foredras av tenoren med veksling til de øvrige solister og til koret. Som en rød tråd trekkes fire koral-variasjoner av sangen Es ist ein Ros entsprungen gjennom komposisjonen. Rammene utgjøres av et motettartet inngangs- og sluttkor (med de bibelske tekstene «Das Volk, so im Finstern wandelt, siehet ein Licht» (Jes. 9,2) og «Also hat Gott die Welt geliebet, daß er seinen eingeborenen Sohn gab» Joh. 3,16). Begge disse lar seg godt fremføre uavhengig av juleberetningen.
Dette juleoratoriet oppføres på rundt 40 minutter.


== Litteratur ==
Hans Joachim Moser: Die evangelische Kirchenmusik in Deutschland. Carl Merseburger, Berlin und Darmstadt 1954
Werner Oehlmann: Reclams Chormusikführer. 2. Auflage. Philipp Reclam jun., Stuttgart 1976, ISBN 3-15-010017-8.
Hugo Distler: Die Weihnachtsgeschichte op. 10. Urtext. Herausgegeben von Klaus-Martin Bresgott, Carus Verlag, Stuttgart 2015, ISMN M-007-16589-5
Hugo Distler: Die Weihnachtsgeschichte op. 10. Athesinus Consort Berlin, Thomas Volle (Evangelist), Klaus-Martin Bresgott, Carus Verlag in Kooperation mit Deutschlandradio Kultur, 2015.
Løkhaug signalstasjon

Løkhaug signalstasjon ble opprettet omkring 1918 som del av den ytre bevoktningslinjen for Agdenes befestninger, og for å kontrollere innseilingen til Trondheimsfjorden krigshavn. 
Rettigheter og grunnerverv for plassering av Løkhaug signalstasjon og tilhørende bygningsmasse, ble kjøpt fra gården Rishaug 24. mai 1918 av Agdenes befestninger ved kommandant Birger Eriksen for kr. 300.Signalstasjonen lå på Signalhaugen på Løkhaugens topp, i tidligere Agdenes kommune i Sør-Trøndelag. Stasjonen bestod av en liten hytte, hvor man signaliserte morse som lysblink med signallampe. Ved utbruddet av andre verdenskrig hadde signalstasjonen telefonsamband med Agdenes festning.
Under krigen 1940-45 etablerte den tyske okkupasjonsmakten et marinekystbatteri på Løkhaug benevnt MKB 3/506 Lökhaug. Forsvaret solgte i 2011 eiendommen, og i dag er området statlig sikret friluftsområde.Løkhaug signalstasjon var en av flere signalstasjoner som ble anlagt ved munningen av Trondheimsfjorden som fremskutt bevoktning for Agdenes festning. Den ytre bevoktningslinjen gikk mellom Løkhaug signalstasjon og Smellingen signalstasjon.


== Referanser ==
Exequiel Palacios

Exequiel Alejandro Palacios (født 5. oktober 1998) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Bayer Leverkusen.


== Landslaget ==
Den 8. september 2018  fikk han sin første landskamp for Argentina mot Guatemala.Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Meritter ==
River PlateCopa Argentina (2): 2016/2017, 2018/2019
Copa Libertadores (1): 2018
Recopa Sudamericana (1): 2019ArgentinaVM i fotball (1): 2022
Copa América (1): 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Exequiel Palacios – UEFA 
(fr) Exequiel Palacios – LÉquipe 
(en) Exequiel Palacios – Transfermarkt 
(en) Exequiel Palacios – national-football-teams.com 
(en) Exequiel Palacios – WorldFootball.net 
(en) Exequiel Palacios – FootballDatabase.eu 
(en) Exequiel Palacios – Soccerway 
(en) Exequiel Palacios – PlaymakerStats.com 
(de) Exequiel Palacios – Tysklands fotballforbund 
(en) Exequiel Palacios – FBref
Brasil under Vinter-OL for ungdom 2020

Brasil vil delta under Vinter-OL for ungdom 2020 fra 9. januar til 22. januar 2020 i Lausanne i Sveits.


== Curling ==

Brasil har kvalifisert et mix-lag med fire utøvere.


== Referanser ==
Professors navn

Professors navn er en tittel som en regjering eller statssjef på eget initiativ kan beslutte å tildele en velmerittert akademiker, eller en representant for kulturlivet som har utvist en særlig utmerket innsats. Formelt het det tidligere at man «tillegges professors navn, heder og verdighet». En slik person blir titulært professor livet ut; ved alderspensjon blir han eller hun ikke emeritus/emerita og heller ikke benevnt «tidligere professor», ettersom det dreier seg om en vitenskapelig eller kulturelt motivert hederstittel.
Professors navn deles ut i Sverige av regjeringen og i Finland av presidenten.
Professors navn er en forkortet form av det eldre begrepet «professors navn, heder og verdighet» (n. h. o. v.), som også anvendes når ikke-akademiske statstjenstemannstitler ble utdelt som hederstitler, men som ble avskaffet i forbindelse med avskaffelsen av rangordenen 1909.


== Se også ==
Æresdoktor
Ischnocarabus

Carabus (Ischnocarabus) er en underslekt av biller i delgruppen (underfamilien) jordløpere (Carabinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 20 millimeter), avlange, svarte jordløpere. Kjevene er forholdsvis store, fasettøynene rundet utstående. Pronotum er rundet, betydelig bredere enn langt og nesten like bredt som dekkvingene. Dekkvingene er ovale med fin, lengdestripet skulptur.


== Levevis ==
Artene lever på bakken, både i skog og på heier. De er nattaktive rovdyr.


== Utbredelse ==
Underslekten er bare kjent fra Tyrkia (Anatolia) 


== Systematisk inndeling ==
Listen følger i hovedsak 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie jordløpere Carabinae Latreille, 1802
stammen Carabini Latreille, 1802
slekten Carabus Linnaeus, 1758
Underslekten Ischnocarabus Kraatz, 1877
Carabus cychropalpus Peyron, 1858
Carabus tenuitarsis (Kraatz, 1877)
Carabus tenuitarsis ankarensis Bruning, 1961
Carabus tenuitarsis auvrayi Charet, 1992
Carabus tenuitarsis balgoenzensis Deuve & Charet, 2004
Carabus tenuitarsis tenuitarsis (Kraatz, 1877)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Carabus (Ischnocarabus) – detaljert informasjon på Wikispecies
Madeleine Enersen Hellerød

Madeleine Enersen Hellerød (født 15. mars 1995) er en norsk tidligere disco- og freestyledanser fra Lørenskog. Hun er en av norges mestvinnende dansere med ni VM-gull, ni VM-sølv og tre VM-bronse, fem EM-gull, ni EM-sølv og fire EM-bronser, i tillegg til flere NM-gull.Hun deltok i 2020-utgaven av Mesternes Mester.


== Referanser ==