jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Melkior Undseth

Melkior Undseth (født 21. august 1882 i Øvre Rendal, død 12. juli 1968 i Øvre Rendal, også kjent som Melchior Olsen Undseth og M.O. Undseth) var en gårdbruker, gårdsbestyrer, herredskasserer og lokalpolitiker for Arbeiderpartiet som var ordfører i Øvre Rendal 1929-1931. Han ble valgt til ordfører ved loddtrekning, ettersom det var stemmelikhet 8–8 mellom ham og den borgerlige kandidaten, sittende ordfører Johs. Myrberg. Han satt i kommunestyret fra 1917 til 1940.Han var gårdsbestyrer på Øvre Rendal pleiehjem fra 1919 eller 1923 til 1933, og kjøpte deretter gården Bergsethaugen (eller Haugen) i 1936. Han drev den til sønnen overtok i 1958. I årene fra 1944 til 1963 drev de feriekoloni for Oslo kommune på gården. Han arbeidet som herredskasserer fra 1933 til 1956.Undseth var lokalhistorisk interessert, og deltok i arbeidet med Bulls bygdebok, var med på å utvikle Bull-museet og satt i styret for museet. Han var også aktiv i Øvre Rendal mannskor.


== Referanser ==
Shihori Ōi

Shihori Ōi (japansk: 大井 栞; født 29. juni 1999 i Sapporo) er en japansk skihopper, som representerer Waseda-universitetet.
Ōi debuterte i verdenscupen den 10. januar 2015 på hjemmebane i Sapporo, hvor hun akkurat ikke kvalifiserte seg til finaleomgangen med en 31.-plass.
Under Junior-VM på ski 2015 i Almaty tok Ōi bronse i lagkonkurransen, sammen med Nozomi Maruyama Yurina Yamada og Yūka Setō.
Ōi deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer, der hun endte på 11.-plass i normalbakken og 8.-plass i mikslagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shihori Ōi – Olympedia 
(en) Shihori Ōi – FIS (skihopping) 
(pl) Shihori Ōi – skijumping.pl
Haruka Iwasa

Haruka Iwasa (japansk: 岩佐 明香; født 12. april 1996 i Sapporo) er en japansk skihopper, som representerer Nihon-universitetet.
Iwasa debuterte i verdenscupen den 18. januar 2014 på hjemmebane i Zaō, hvor hun ikke kvalifiserte seg til finaleomgangen med en 42.-plass.
Under Junior-VM på ski 2014 i Val di Fiemme ble Iwasa juniorverdensmester i lagkonkurransen, sammen med Yūki Itō, Yurina Yamada og Sara Takanashi.
Iwasa tok tre gull under Vinteruniversiaden 2017 i Almaty; individuelt, lag og mikslag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Haruka Iwasa – FIS (skihopping) 
(pl) Haruka Iwasa – skijumping.pl
Yūken Iwasa

Yūken Iwasa (japansk: 岩佐 勇研; født 2. juli 1999 i Sapporo) er en japansk skihopper, som representerer Tokyo Biso Kogyo Corporation.
Under Junior-VM på ski 2016 i Râșnov tok Iwasa bronse i lagkonkurransen, sammen med Masamitsu Itō, Minami Watanabe og Ryōyū Kobayashi.
Iwasa debuterte i verdenscupen den 11. februar 2017 på hjemmebane i Sapporo, hvor han kvalifiserte seg til finaleomgangen og endte på en 30.-plass.
Under Junior-VM på ski 2017 i Park City kopierte Iwasa bronsemedaljen fra lagkonkurransen i Râșnov, denne gang på lag med Minami Watanabe, Masamitsu Itō og Fumika Segawa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yūken Iwasa – FIS (skihopping) 
(pl) Yūken Iwasa – skijumping.pl
Eisenhüttenstadt

Eisenhüttenstadt («Jernverksbyen») er en by i landkreis Oder-Spree i den tyske delstat Brandenburg. Eisenhüttenstadt ligger ved elven Oder og har en befolkning på 34 483 innbyggere (juni 2006). Byen ble grunnlagt i 1950 som en ny sosialistisk by i forbindelse med opprettelsen av et nytt stålverk.
Eisenhüttenstadt kalles også Hütte eller  Hüttenstadt av de lokale, men den blir også spøkefullt kalt Schrottgorod, en sammensetning av det tyske ord Schrott for skrotmetall og det russiske ord gorod for by.Oder–Spree-kanalen løper sammen med Oder i byen. Eisenhüttenstadt ligger 25 km sør for Frankfurt (Oder), 25 km nord for Guben og 110 km øst for Berlin.


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Eisenhüttenstadt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Eisenhüttenstadt – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
EKO Stahl AG
Den lokale encyclopedi Wikihüttenstadt
Lynangrep

Lynangrep, (originaltittel: They Were Expendable) er et amerikansk krigsfilm fra 1945 regissert av John Ford og med Robert Montgomery, John Wayne og Donna Reed i hovedrollene.


== Handling ==
I desember 1941 kommanderer løytnant John "Brick" Brickley (spilt av Robert Montgomery) en skvadron av motortorpedobåt fra U.S. Navy basert i Cavite på Filippinene. Løytnant J.G. "Rusty" Ryan (spilt av John Wayne) er Bricks sjef, og nære venn. Etter det japanske angrepet på Pearl Harbor, får skvadronen ordre om å angripe en stor japansk krysser.
Men Rusty havner snart på sykehus, når det blir oppdaget at han har blodforgiftning. Der begynner Rusty et forhold med sykepleier Sandy Davyss. Bricks båter synker den japanske krysseren, og oppnår etter hvert økende suksess - men på bekostning av både båter og soldater. Men det er bare et spørsmål om tid før Filippinene faller.


== Medvirkende ==
Robert Montgomery - Lieutenant John Brickley
John Wayne - Lieutenant (junior grade) "Rusty" Ryan
Donna Reed - 2nd Lieutenant Sandy Davyss
Jack Holt - General Martin
Ward Bond - BMC "Boats" Mulcahey
Marshall Thompson - Ensign "Snake" Gardner
Paul Langton - Ensign "Andy" Andrews
Leon Ames - Major James Morton
Arthur Walsh - Seaman Jones
Donald Curtis - Lieutenant (J.G.) "Shorty" Long/Radio Announcer
Cameron Mitchell - Ensign George Cross
Jeff York - Ensign Tony Aiken
Murray Alper - TM1c "Slug" Mahan
Harry Tenbrook - SC2c "Squarehead" Larsen
Jack Pennick - "Doc"
Alex Havier - ST3c "Benny" Lecoco
Charles Trowbridge - Admiral Blackwell
Robert Barrat - The General
Bruce Kellogg - Elder Tompkins MoMM2c
Tim Murdock - Ensign Brant
Louis Jean Heydt - "Ohio"
Russell Simpson - "Dad" Knowland
Vernon Steele - Army Doctor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lynangrep på Internet Movie Database 
(no) Lynangrep hos Filmfront 
(sv) Lynangrep i Svensk Filmdatabas 
(da) Lynangrep i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Lynangrep på Allociné 
(nl) Lynangrep på MovieMeter 
(en) Lynangrep på AllMovie 
(en) Lynangrep på Turner Classic Movies 
(en) Lynangrep på Rotten Tomatoes 
(en) Lynangrep på Box Office Mojo
Deborah Borgen

Deborah Borgen (født 13. juli 1960 i Canada) er grunnlegger av selskapet Unique Mind ESP, forfatter, foredragsholder og utvikler av det mentale treningsprogrammet  DB-System , tidligere kalt «BevissthetsTrening».  
Meditasjonsformen SIM (Selv-ledet Imaginær Meditasjon) forbindes med hennes treningsprogram. De senere årene har DB-System vekket interesse for forskning innenfor psykologi og nevrologi. Borgen er oppvokst i Oslo og er utdannet økonom ved Handelshøyskolen BI.


== Bibliografi ==
2011: Magisk Hverdag, i samtale med Kim Bjørnqvist, Gyldendal, ISBN 9788205464384
2013: Magical Moments, i samtale med Kim Bjørnqvist, Morgan James Publishing, ISBN 9781614488040
2014: Ta tak i livet ditt - før noen andre gjør det, i samtale med Kim Bjørnqvist, Gyldendal, ISBN 9788205424203
2017: Kvalifisert for fremtiden, Deborah Borgen og Cecilie Stenhaug, Kolofon, ISBN 9788230016824
2018: Tutu og det magiske rommet, Deborah Borgen og Cecilie Stenhaug, Kolofon, ISBN 9788230018453


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Ledernytt 14. desember 2015: Tren opp magefølelsen og bli en bedre leder Intervju med Deborah Borgen
Norgesmesterskapet i bordtennis

Norgesmesterskapet i bordtennis har blitt arrangert av Norges Bordtennisforbund hvert år siden 1946.
Kongepokalen for menn har blitt utdelt til vinneren i single for menn hvert år siden 1950.
Kongepokalen for kvinner har blitt utdelt til vinneren i single for kvinner hvert år siden 1979, bortsett fra i 1998 og 2004, da det ikke var nok deltagere til å dele ut kongepokal.


== Vinnere ==


== Kilder ==
bordtennis.no: Norgesmestere
Rolf Bryhn (1990): Kunnskapsforlagets idrettsleksikon, s. 341-42.
Aschehoug og Gyldendals Store Norske Leksikon, Bind 16 (Nøkkelbind), s. 219-20. Oslo: Kunnskapsforlaget 1998.
Tom A. Schanke (2012): Norsk Idrettsleksikon – Toppidrett i 150 år, Bind 4, s. 45. Tom A. Schankes Forlag. ISBN 978-82-303-2060-0.
Zenas Leonard

Zenas Leonard (født 19. mars 1809 i Clearfield County i Pennsylvania i USA, død 14. juli 1857) var en amerikansk mountain man, oppdagelsesreisende og pelshandler, best kjent for sin dagbok Narrative of the Adventures of Zenas LeonardSom ung mann arbeidet han for sin onkel i Pittsburgh før han flyttet til St. Louis for der å arbeide i kontorene til handelskompaniet Gannt and Blackwell.
I 1831 dro han avsted med et Gant and Blackwell-kompani på ca 70 mann på en fangst- og handelsekspedisjon. De levde av det de fikk ut av landet (Leonard skriver at 

«The flesh of the Buffaloe is the wholesomest and most palatable of meat kind»).De slet under mangelen på mange fornødenheter, men samlet set en veldig rikdom av pelser. Hestene døde under den strenge vinteren, og folklene var også bær ved sultedøden. En av grunnene til at de klarte seg var at de handlet med indianerne. Blant de mest hjelpsomme av stammefolkene var en negro som levde blant kråkeindianerne i det nordlige sentrale Wyoming; han hevdet at han hadde vært med på Lewis og Clarks ekspedisjon; det kan ha dreid seg om slaven og oppdageren York. 

In this village we found a negro man, who informed us that he first came to this country with Lewis & Clark – with whom he also returned to the State of Missouri, and in a few years returned again with a Mr. Mackinney, a trader on the Missouri river, and has remained here ever since - which is about ten or twelve years. He has acquired a correct knowledge of their manner of living, and speaks their language fluently. He has rose [sic] to be quite a considerable character, or chief, in their village; at least he assumes all the dignities of a chief, for he has four wives, with whom he lives alternately.
I 1835 kom Leonard tilbake til  Independence i Missouri med nok pelser til å kunne stablere en forretning og handelspost ved Fort Osage. Han fortsatte å handle langs elven der resten av livet.Leonards dagbok ble utgitt i bokform av D.W. Moore fra Clearfield i Pennsylvania i 1839, etter å ha vært føljetong i avisen Clearfield Republican. Den har med mange detaljer om de forskjellige indianerstammer som han og hans folk hadde kontakt med. 


== Se også ==
Wildcat Bill


== Referanser ==
Giada Tomaselli

Giada Tomaselli (født 1. januar 2003) er en italiensk skihopper som representerer GS Monte Giner.


== Karriere ==
Tomaselli debuterte internasjonalt i alpecupen den 10. januar 2016 i sveitsiske Einsiedeln.
Under Junior-VM på ski 2019 i Lahtis endte Tomaselli på 31.-plass individuelt, 7.-plass med kvinnelaget og 8.-plass med mikslaget.
Tomaselli ble tatt ut i den italienske troppen til Ski-VM 2019 i Seefeld, der hun hoppet Italia til 8.-plass i lagkonkurransen for kvinner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giada Tomaselli – Olympedia 
(en) Giada Tomaselli – FIS (skihopping) 
(pl) Giada Tomaselli – skijumping.pl
Veronica Gianmoena

Veronica Gianmoena (født 25. oktober 1995 i Cavalese) er en italiensk skihopper og kombinertløper som representerer US Lavazè.


== Karriere ==


=== Hopp ===
Gianmoena har deltatt i seks junior-VM mellom 2010 og 2015, med en 24.-plass som beste plassering fra Junior-VM på ski 2015 i Almaty.
Hun representerte Italia under Vinter-OL for ungdom 2012, med en 12.-plass individuelt og 10.-plass i lagkonkurransen.
Gianmoena debuterte i verdenscupen i skihopping den 16. februar 2013 i slovenske Ljubno, hvor hun ikke kvalifiserte seg til finaleomgangen med en 40.-plass.
Hun ble tatt ut i den italienske troppen til Ski-VM 2019 i Seefeld, der hun hoppet Italia til 8.-plass i lagkonkurransen for kvinner.


=== Kombinert ===
Gianmoena debuterte i kontinentalcupen i kombinert den 20. januar 2018 på Rena, hvor hun endte på en 5.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Veronica Gianmoena – Olympics.com 
(en) Veronica Gianmoena – Olympic.org 
(en) Veronica Gianmoena – Olympedia 
(en) Veronica Gianmoena – FIS (kombinert) 
(en) Veronica Gianmoena – FIS (skihopping) 
(pl) Veronica Gianmoena – skijumping.pl 
(en) Veronica Gianmoena – TheSports.org
Ole Solnørdal

Ole Severin Solnørdal (født 15. februar 1869 i Ørskog, død 5. mai 1946 i Oslo) var en norsk advokat. Han er også kjent som talsmann for avholdsbevegelsen.


== Liv ==
Han var sønn av læreren Ole Johan Solnørdal og Karen Sorthe. I 1888 tok han examen artium fra Kristiania katedralskole og ble deretter cand. jur. i 1896. Fra 1904 hadde han egen praksis som høyesterettsadvokat i Kristiania.
Solnørdal var formann i den komiteen som ble nedsatt av justisminister Johan Castberg i 1908 for å gjøre forarbeidet til arbeidstvistloven. Han skrev ellers en rekke offentlige og private lovforslag, samt juridiske avhandlinger. I 1905 utarbeidet han sammen med Nikolaus Gjelsvik og Johan Scharffenberg et forslag til en republikansk forfatning for Norge. Fra 1914 til 1927 var han leder for Avholdsfolkets oplysningskontor, og han utga en bok om brennevinsforbudet i 1926. Han var også generalsekretær for Arbeiderdemokratene og samarbeidet nært med Johan Castberg.


== Referanser ==


== Litteratur ==
O. Solnørdal: Nogen bemerkninger til læren om sedvanerettsdannelse og sedvanerettsreglenes virkeområde. Tidsskrift for Rettsvitenskap 1919 s. 306-357
O. Solnørdal: "Sakens natur". Bemerkninger til den juridiske metode. Tidsskrift for Rettsvitenskap 1921 s. 173-216
O. Solnørdal: Rusdrikkloven. Utgitt med anmerkninger av O. Solnørdal, Advokat. Kristiania (Grøndahl & Søn) 1923
O. Solnørdal: Den Trøndske Ålmenningsretten i gammalnorsk tid. Bilag til Tidsskrift for Rettsvitenskap Oslo 1933
O. Solnørdal: Individ, stat og rett.  Juridiske småskrifter utgitt av Tidsskrift for Rettsvitenskap Nr. 4. Oslo 1942
O. Solnørdal: Rettleiing i almenningslæren. Oslo (BøndenesForlag) 1958.  Anm. av B. Berger i TfR 1959 s. 290-307
Finne-Grønn, S.H. (1940). Norges prokuratorer, sakførere og advokater 1660-1905. Den norske sakførerforening.
Kåre Foss

Kåre Foss (født 10. april 1895 i Kristiania, død 21. oktober 1967) var en norsk litteraturhistoriker og professor ved Universitetet i Oslo.


== Liv ==
Han var sønn av disponent Torstein Foss (1866–1914) og Anna Valstad. I 1922 ble han cand. philol. med hovedfag i norsk, og var deretter ansatt som lektor ved Sorbonne-universitetet i Paris fra 1923 til 1927. Fra 1928 var han overlærer ved Oslo handelsgymnasium, hvor han i 1937 ble direktør. I 1934 fikk han doktorgraden for en avhandling om Ludvig Holbergs naturrett på idéhistorisk bakgrunn. Han ble utnevnt til professor i litteraturhistorie ved Universitetet i Oslo i 1948.
Som litteraturhistoriker tilhørte han den historisk-biografiske retningen. Han skrev artikler i Edda om Ludvig Holberg og om franske forfattere som La Bruyère og Dangeau.


== Utmerkelser ==
Foss var ridder av Æreslegionen og medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.


== Litteratur ==
Studentene fra 1913. Oslo: Bokkomiteen for studentene fra 1913. 1938. 


== Eksterne lenker ==
(no) Kåre Foss i Store norske leksikon
Lorentz Johannsen

Lorentz Johannsen (født 14. september 1769 i Lyksborg i Slesvig, død 27. april 1837 i Trondhjem) var en norsk kjøpmann, konsul, bankadministrator og politiker, som var stortingsmann for Trondhjem 1818–1823.


== Liv og virke ==
Han vokste opp i Slesvig, som den gangen var i personalunion med Danmark, som sønn av bonde Johann Petersen og Sophie Maria Lorentzdatter. I likhet med mange andre sønderjyder på 1600-, 1700- og 1800-tallet kom han til Trondhjem for å drive handel. Handelspatrisiatet i Søgaden var dominert av sønderjyske familier. Da Johannsen kom til byen, ble han således ansatt hos en annen sønderjyde, Hans Carl Knudtzon. Hans handelshus, Hans Knudtzon & Co., var et av byens ledende handelshus med en rekke handelsskip, eierinteresser i kobberverk og industri, eksport av fisk, kobber og trelast til utlandet, og import av korn, salt og annet. Johannsen giftet seg i 1801 med Knudtzons datter, Magdalena Boletta, men hun døde to år senere. I 1804 giftet han seg på nytt med hennes søster, Sarah Marie Knudtzon. Begge ekteskapene var barnløse.Lorentz Johannsen fikk borgerbrev som kjøpmann i 1804 og ble tatt opp med medeier i svigerfarens handelshus i 1805. Da svigerfaren døde i 1823, ble Johannsen firmaets sjef. Johannsen var britisk og nederlandsk visekonsul i Trondhjem.Johannsens ettermæle er særlig knyttet til hans innsats for det norske bank- og pengevesenet før og etter 1814. Han deltok på bankmøtet i 1813/1814. Han var fra 1821 medlem av representantskapet i Norges Bank, som på den tiden hadde sitt hovedkontor i Trondhjem. Han ivret for å etablere Trondhjems Børs, noe som ble virkelighet i 1819, og satt i børs- og handelskomiteen 1819–1820 og 1823–1824. Lorentz Johannsen og Jacob Roll var de viktigste fødselshjelperne til Trondhjems Sparebank, som ble etablert i 1823, og Johannsen var medlem av bankens direksjon (styre) frem til sin død.I årene 1817–1819 var Johannsen «de eligerte menn» i Trondhjem, en borgerrepresentasjon som bestod nesten utelukkende av grossistene i Søgaden, og som blant annet hadde i oppgave å anvise byens utgifter. Johannsen var stortingsmann for Trondhjem 1818–1823 og satt i budsjett- og desisjonskomiteen. Han «deltok i forberedelsene av de store finanssakene som måtte gjennomføres etter at Norge ble selvstendig, blant annet avviklingen av låne- og diskontokassen, det økonomiske oppgjøret med Danmark, statslånet av 1822 og bevilgninger til oppføringen av Det kongelige slott». Han var også varamann til Stortinget 1827–1832, men behøvde ikke å møte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Lorentz Johannsen hos Norsk senter for forskningsdata
Jaume Munar

Jaume Munar (født 5. mai 1997) er en spansk profesjonell tennisspiller. 
Han har fem 2. runder som beste resultat i Grand Slam-sammenheng. Han har også vunnet sju Challenger-titler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jaume Munar – ATP-touren 
(en) Jaume Munar – ITF Tennis 
(en) Jaume Munar – Davis-cupen
Mackenzie McDonald

Mackenzie McDonald (født 16. april 1995) er en amerikansk profesjonell tennisspiller.
Hans beste resultat i Grand Slam-sammenheng er 4. runde, noe han har nådd ved to anledninger, i Australian Open og Wimbledon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mackenzie McDonald – ATP-touren 
(en) Mackenzie McDonald – ITF Tennis
Osborne Russell

Osborne Russell (født 1814 i Bowdoinham i Maine i USA, død 2. august 1892) var en mountain man og politiker som bidro til å opprette regjeringen i den amerikanske delstat Oregon.


== Liv og virke ==
Osborne Russell kom til Oregon Country i 1834 som medlem av Nathaniel J. Wyeths andre ekspedisjon. Han vendte tilbake til samme område i 1842 med Elijah Whites følge. Han deltok i Champoegmøtet 2. mai 1843, og stemte da for at det skulle dannes en regjering. I oktober samme år ble han utvalgt av den første eksekutivkomité til å bli øverste dommer for Oregons provisoriske regjering og tjenestegjorde som dette til 14. mai 1844. I 1844 ble han innvalgt i Oregon-territoriets provisoriske regjerings annen eksekutivkomite. Han var alliert med den gruppe som ønsket å utrope en uavhengig Republic of the Pacific, og var derfor ikke fremgangsrik som kandidat til guvernør i 1845; han tapte mot George Abernethy. Russell dro etterhvert til California.Selv om den ikke ble publisert før lenge etter opprettelsen av Yellowstone National Park, inneholder Osbornes Journal of a Trapper en tidlig beskrivelse av  Lamar Valley, eller Osbornes Secluded Valley i Yellowstone.


== Verker ==
Russell, Osborne and Aubrey L. Haines. Journal of a Trapper: In the Rocky Mountains Between 1834 and 1843; Comprising a General Description of the Country, Climate, Rivers, Lakes ISBN 978-1542843317 ISBN 1-58976-052-2


== Referanser ==
Melanispa

Melanispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Små (ca. 6-7 millimeter), ovale eller avlangt-ovale, noe flate, blanke, svarte skjoldbiller, kan ha noe metallisk glans, dekkvingene kan være brungule.  Antennene er tynne, 11-leddete, halvparten så lange som kroppen. Pronotum er trapesformet sett ovenfra, med rette sider. Dekkvingene er jevnbrede, uten utvidete sidekanter, med 10 fine punktrader, tvert avkuttet i spissen.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artenes vertsplanter er ukjente.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Guadeloupe (M. truncata) og Cuba (M. bicolor, som det er usikkert om hører hjemme her).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Imatidiini Hope, 1840
slekten Melanispa Balý, 1858
Melanispa bicolor Zayas, 1960 - usikkert om denne hører til her
Melanispa truncata Balý, 1858


== Litteratur ==
L. Sekerka (2014) Review of Imatidiini genera (Coleoptera: Chrysomelidae: Cassidinae). Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 54 (1): 257-314. [1]


== Eksterne lenker ==
Hispines of the World - Melanispa
Melanispa på ITIS
(en) Melanispa i Encyclopedia of Life 
(en) Melanispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Melanispa hos ITIS 
Melanispa – detaljert informasjon på Wikispecies
Stenispa

Stenispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Små (ca. 5 millimeter), lange og slanke, sylindriske til noe flate, gjerne svarte skjoldbiller.  Antennene er tynne, 11-leddete, halvparten så lange som kroppen. Pronotum er firkantet. Dekkvingene er jevnbrede, uten utvidete sidekanter, med 10 fine punktrader, i spissen er ytterkanten sagtakket.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artene lever på gress og planter i halvgrasfamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt fra USA i nord til Argentina i sør.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Imatidiini Hope, 1840
slekten Stenispa Balý, 1858
Stenispa attenuata Baly, 1877
Stenispa batesii Baly, 1858
Stenispa brevicornis Baly, 1885
Stenispa clarkella Baly, 1858
Stenispa collaris Baly, 1858
Stenispa elongata Pic, 1922
Stenispa gemignanii Monrós and Viana, 1947
Stenispa graminicola Uhmann, 1939
Stenispa guatemalensis Uhmann, 1930
Stenispa metallica (Fabricius, 1801)
Stenispa minasensis (Pic, 1931)
Stenispa parryi Baly, 1858
Stenispa peruana Uhmann, 1930
Stenispa proxima Monrós and Viana, 1947
Stenispa robusticollis Pic, 1922
Stenispa sallei Baly, 1858
Stenispa sulcatifrons Pic, 1928
Stenispa vespertina Baly, 1877
Stenispa vianai Uhmann, 1938
Stenispa vicina Baly, 1858
Stenispa viridis (Pic, 1931)


== Litteratur ==
L. Sekerka (2014) Review of Imatidiini genera (Coleoptera: Chrysomelidae: Cassidinae). Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 54 (1): 257-314. [1]


== Eksterne lenker ==
Hispines of the World - Stenispa
Stenispa på ITIS
(en) Stenispa i Encyclopedia of Life 
(en) Stenispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stenispa hos ITIS 
(en) Stenispa hos NCBI 
Stenispa – detaljert informasjon på Wikispecies