jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
USAs kvinnelandslag i sjumannsrugby

USAs kvinnelandslag i sjumannsrugby er det amerikanske landslaget i sjumannsrugby for kvinner. De konkurrerer for USA under internasjonale konkurranser, som Panamerikanske leker, VM i sjumannsrugby, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De deltok i Sommer-OL 2016, og vil også delta i Sommer-OL 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) United States women's national rugby sevens team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Grums IK

Grums IK er en idrettsklubb fra Grums i Sverige. Klubben ble etablert i 1920.I fotball har klubben spilt i Sveriges tredje høyeste divisjon. Grums IK begynte med ishockey i 1944.  I ishockey spilte klubben 11 sesonger i Sveriges øverste divisjon på 1950- og 1960-tallet. I 1955 vant Grums IK ungdomsmesterskapet i ishockey og tok bronse i 1959 i den høyeste serien. Som mange mindre foreninger tvinger økonomien deg til å spille på et lavere nivå. Foreningen har imidlertid et godt rykte som et av Sveriges beste barnehager for ishockeyspillere gjennom tidene. Ishockeylaget spiller for tiden i 1. divisjon, driver en hockeygymnas og har juniorlag på høyt nasjonalt nivå.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Grums IK Hockey
Grums Fotboll
Fijis kvinnelandslag i sjumannsrugby

Fijis kvinnelandslag i sjumannsrugby er det fijianske landslaget i sjumannsrugby for kvinner. De konkurrerer for Fiji under internasjonale konkurranser, som VM i sjumannsrugby, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De deltok i Sommer-OL 2016, og vil også delta i Sommer-OL 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Fiji women's national rugby sevens team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kenyas kvinnelandslag i sjumannsrugby

Kenyas kvinnelandslag i sjumannsrugby er det kenyanske landslaget i sjumannsrugby for kvinner. De konkurrerer for Kenya under internasjonale konkurranser, som Samveldelekene, VM i sjumannsrugby, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De deltok i Sommer-OL 2016, og vil også delta i Sommer-OL 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Nyköpings SK

Nyköpings SK er en ishockeyklubb fra Nyköping i Södermanland med opprinnelse fra Gripen HC og Nyköpings Hockeys ungdomsklubb. I tillegg til ishockey er kunstløp aktiviteter også inkludert i foreningen. Klubben Gripen HC ble dannet i 2007, men først i 2014 - etter Nyköpings Hockeys konkursinnlevering - investerte de i å nå de høyere ligaene. Fra 4. divisjon kom de på andreplass i kvalifiseringsserien for hockeyettan 2016/2017. Dermed var laget kvalifisert for å spille i Hockeyettan.


== Referanser ==
Storbritannias kvinnelandslag i sjumannsrugby

Storbritannias kvinnelandslag i sjumannsrugby er det britiske landslaget i sjumannsrugby for kvinner. De konkurrerer for Storbritannia i sommer-OL. I andre landslagsturneringer deltar England, Wales, Skottland og Nord-Irland, men siden disse ikke har olympiske komiteer er det satt sammen et samlet britisk lag til OL
De deltok i Sommer-OL 2016, og vil også delta i Sommer-OL 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Great Britain women's national rugby sevens team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kinas kvinnelandslag i sjumannsrugby

Kinas kvinnelandslag i sjumannsrugby er det kinesiske landslaget i sjumannsrugby for kvinner. De konkurrerer for Kina under internasjonale konkurranser, som Asialekene, VM i sjumannsrugby, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De deltok ikke i Sommer-OL 2016, men vil også i Sommer-OL 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Kumla HC

Kumla HC, også kjent som Kumla Hockey og Kumla HC Black Bulls', tidligere IFK Kumla IK, er en ishockeyforening fra Kumla, Örebro. Kumla IK ble dannet som en allianseforening til IFK Kumla 1963 men til 2012/2013 Kumla ble en uavhengig klubb under navnet Kumla HC. 
Klubben spiller sine hjemmekamper i ICA Maxi Arena som har en kapasitet på 1200. 


== Referanser ==
Irans herrelandslag i basketball

Irans herrelandslag i basketball er landslaget i basketball som representerer Iran i internasjonale konkurranser.
Laget har deltatt to ganger i OL (1948 og 2008), og vil også delta i Sommer-OL 2020.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Iran men's national basketball team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
SK Lejon

SK Lejon er en ishockeyklubb fra Skellefteå. I 1997 skiftet foreningen navn fra Lejonströms SK til SK Lejon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted
Storbritannias kvinnelandslag i fotball

Storbritannias kvinnelandslag i fotball representerer Storbritannia i sommer-OL. 
I andre landslagsturneringer deltar England, Wales, Skottland og Nord-Irland, men siden disse ikke har olympiske komiteer er det satt sammen et samlet britisk lag til OL.
Laget ble opprettet for at Storbritannia kunne sende et eget samlet lag til Sommer-OL 2012 på hjemmebane. Etter å ha stått over kvalifiseringen til Sommer-OL 2016, deltok de i kvalifiseringen til Sommer-OL 2020 via VM i fotball for kvinner 2019. Her nådde England kvartfinalen og ble dermed en av fire europeiske lag som kvalifiserte seg via VM.


== Se også ==
Storbritannias herrelandslag i fotball
Englands kvinnelandslag i fotball
Nord-Irlands kvinnelandslag i fotball
Skottlands kvinnelandslag i fotball
Wales’ kvinnelandslag i fotball


== Eksterne lenker ==
(en) Great Britain women's national association football team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Örnsköldsvik HF

Örnsköldsvik Hockey (faktisk: Örnsköldsvik HF) er en ishockeyklubb fra Örnsköldsvik. Den ble dannet høsten 2010 som en sammenslåing av Örnsköldsviks SK Hockeyklubb og KB 65. Den har Skyttishallen som hjemmebane.


== Referanser ==
Strömsbro IF

Strömsbro IF, dannet 2. januar 1921, er en idrettsklubb i Strömsbro, Gävle, Gävleborgs län i Sverige. Klubben driver med bandy. Kvinnelaget har spilt i Sveriges øverste divisjon. Klubben er spesielt kjent for sine herrelandslag i ishockey og kvinnefotball, som hver konkurrerte i første klasse.


== Eksterne lenker ==
Strömsbro IF
Para-EM i friidrett 2021 – 1500 meter menn

1500 meter for menn under Para-EM i friidrett 2021 i Bydgoszcz ble arrangert 2. juni 2021.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Para-EM i friidrett 2021 – 1500 meter kvinner

1500 meter for kvinner under Para-EM i friidrett 2021 i Bydgoszcz ble arrangert 1. og 2. juni 2021.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Para-EM i friidrett 2021 – 5 000 meter kvinner

5000 meter for kvinner under Para-EM i friidrett 2021 i Bydgoszcz ble arrangert 5. juni 2021.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Clidicini

Clidicini er en gruppe av små biller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.


== Utseende ==
Clidicus-artene er store til perlebiller å være, gjerne 5-6 millimeter lange (de største nær 10 millimeter), avlange, blankt rødbrune, noe maurlignende. Hodet er stort og bredt, firkantet, bredere enn langt med ganske små fasettøyne. Palpene er klubbeformede, antennene nokså kraftige, litt over halve kroppslengden, noe tykkere utover med uten noen avsatt "klubbe", det innerste leddet er noe forlenget. Kjevene (mandiblene) er forholdsvis store med skarpe tenner. Pronotum er rundet, omtrent så langt som bredt og omtrent så bredt som hodet. Dekkvingene er rundede (ovale til pæreformede) med kraftige punktrader. Beina er forholdsvis lange.


== Levevis ==
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer.


== Utbredelse ==
Slekten Clidicus, som er den eneste med nålevende arter, er utbredt fra India i vest til Australia i øst.


== Fossile arter ==
På grunn av sin beskjedne kroppsstørrelse blir disse billene lett bevart i rav. Det er derfor kjent relativt mange fossile arter i denne gruppen, og gruppens evolusjonære historie er bedre dokumentert enn de fleste andre biller.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
Gruppe Mastigitae Fleming, 1821
Stammen Clidicini Casey, 1897
Slekten †Aenictosoma Schaufuss, 1891 (fossil) - én art fra baltisk rav
Slekten Clidicus Laporte de Castelnau, 1833 - 37 nålevende og to fossile arter
Slekten †Palaeoleptochromus O'Keefe, 1997 - én art fra rav fra kritt, Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Clidicini hos Fossilworks 
Clidicini – detaljert informasjon på Wikispecies
Leptomastacini

Leptomastacini er en gruppe av små biller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.


== Utseende ==
Små (gjerne ca. 2 millimeter), slanke perlebiller. Noen av artene har sterkt forstørret hode og lange, sigdformede mandibler.


== Levevis ==
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer. Denne gruppen har et underjordisk levesett, men lite er kjent om dem.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Middelhavsområdet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
Gruppe Mastigitae Fleming, 1821
Stammen Leptomastacini Casey, 1897
Slekten Ablepton Frivaldszky, 1877 - tre arter
Slekten †Archemastax Yin, Zhou, Cai & Newton, 2019 - én fossil art fra rav fra Myanmar, kritt.
Slekten Leptomastax Pirazzoli, 1855 - 25 arter
Slekten Taurablepton Franz, 1988 - tre arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leptomastacini hos Fauna Europaea 
Leptomastacini – detaljert informasjon på Wikispecies
Para-EM i friidrett 2021 – 5 000 meter menn

5000 meter for menn under Para-EM i friidrett 2021 i Bydgoszcz ble arrangert fra 1. til 5. juni 2021.


== Medaljevinnere ==
*) Fedor Rudakov deltok også, men ble diskvalifisert for å løpe utenfor sin bane. 


== Referanser ==
Pselaphini

Pselaphini er en gruppe av små, rødlige eller brunlige biller, der mange av artene er knyttet til maur. De ble før gjerne regnet som en egen familie, men nyere fylogenetiske undersøkelser tyder på at de bør regnes som en undergruppe av kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små, spinkle, blanke, gjerne rødlige køllebiller. Gruppen kjennes særlig på at kroppsformen er forholdsvis slank, og antenner og palper lange og klubbeformede.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae Latreille, 1802
Overstammen Pselaphitae
Gruppen Pselaphini Latreille, 1802
Slekten Afropselaphus Jeannel, 1950 - 26 arter, blant annet på Kanariøyene
Slekten Bellenden Chandler, 2001 - 6 arter, Asia, Australia
Slekten Curculionellus Westwood, 1870 - 13 arter, Australia
Slekten Dicentrius Reitter, 1882 - 10 arter, Balkan
Slekten Geopselaphus Jeannel, 1956 - 24 arter, Sør-Europa
Slekten Hirashimanymus Nomura, 1990 - to arter, Asia
Slekten Kakadu Chandler, 2001 - én art, Australia
Slekten Mareeba Chandler, 2001 - én art, Australia
Slekten Margaris Schaufuss, 1877 - én art
Slekten Maydena Chandler, 2001 - 5 arter, Australia
Slekten Mentraphus Sharp, 1883 - 6 arter
Slekten Nabepselaphus Nomura, 2002 - 6 arter, Asia
Slekten Neopselaphus Jeannel, 1951 - 10 arter, Neotropisk
Slekten Peckiella Chandler, 2001 - én art, Australia
Slekten Pselaphaulax Reitter, 1909 - ca. 50 arter, i Norge:
Pselaphaulax dresdensis (Herbst, 1792)
Slekten Pselaphellus Raffray, 1908 - 7 arter
Slekten Pselaphidius Jeannel, 1951 - 18 arter, Afrika
Slekten Pselaphischnus Raffray, 1897 - én art, Sør-Afrika
Slekten Pselaphogenius Reitter, 1910 - 58 arter
Slekten Pselaphophus Raffray, 1890 - 6 arter
Slekten Pselaphopluteum Owens, Leschen & Carlton, 2019 - én art, New Zealand
Slekten Pselaphorites Jeannel, 1952 - 18 arter
Slekten Pselaphostomus Reitter, 1909 - 29 arter
Slekten Pselaphotheseus Park, 1964 - to arter
Slekten Pselaphotrichus Besuchet, 1986 - 6 arter
Slekten Pselaphotumulus Owens & Carlton, 2020 - 6 arter, New Zealand
Slekten Pselaphus Herbst, 1792 - 68 arter, i Norge:
Pselaphus heisei Herbst, 1792
Slekten Taomica Hlavač, 2006 - én art, Ny-Caledonia
Slekten Tyraphus Sharp, 1874 - 18 arter


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller. Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Pselaphini – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(no) Pselaphini hos Artsdatabanken 
(sv) Pselaphini hos Dyntaxa 
(en) Pselaphini hos Fauna Europaea 
(en) Pselaphini hos Fossilworks 
(en) Kategori:Pselaphini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pselaphini – detaljert informasjon på Wikispecies
Plaumanniolini

Plaumanniolini er en gruppe av små biller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.


== Utseende ==
Små (gjerne ca. 2,5 millimeter), avlange, fint hårete, blankt rødbrune perlebiller. Gruppen kjennes særlig på at hodet er hort og bredt og antennene korte og spoleeformede. Hodet er nærmest halvsirkelformet sett ovenfra, med markerte bakhjørner og små fasettøyne, omtrent s¨å bredt som pronotum. Antennene er korte, leddene sitter tett sammen, og de er tydelig spoleformede (tykkest i midten). Pronotum er ovalt, mye bredete enn langt, dekkvingene ovale.


== Levevis ==
Artene i denne gruppen er trolig tett knyttet til maur, men lite er kjent med sikkerhet og biologien deres.


== Utbredelse ==
Slekten e rutbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
Gruppe Scydmaenitae Leach, 1815
Stammen Plaumanniolini Costa Lima, 1962 Slekten Plaumanniola Costa Lima, 1962
Plaumanniola cayennensis Jałoszyński, 2018 
Plaumanniola octosetosa (Franz, 1994) 
Plaumanniola regina Jałoszyński, 2013 
Plaumanniola sanctaecatharinae Costa Lima, 1962
Plaumanniola simplicissima Jałoszyński, 2014 


== Referanser ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Plaumanniolini – detaljert informasjon på Wikispecies
Michel Host

Michel Host (født i 1942 i Veurne i Flandern i Belgia, død 6. juni 2021 i Paris) var en belgisk-fransk forfatter.


== Biografi ==
Han vokste opp i en belgisk liten provinsby og gikk på katolsk internatskole i åtte år. I en alder av 19 år reiste han til Paris, hvor han ble grunnskolelærer. 
Host tok utdannelse i spanske studier ved Sorbonne, og parallelt skrev han sin første roman,L'Ombre, le Fleuve, l'Eté et seks års arbeid som ble belønnet med Robert Walser-prisen. Han bodde i Paris der han fra 1996 underviste i språk og litteratur for CNED. Han bidro med faste spalter i litteraturtidsskriftene Revue des deux mondes og Regards, og var medgrunnlegger av tidsskriftet L'Art du bref  i 1995. 
Han ble 44 år gammel hedret med Prix Goncourt for 1986 for sin andre roman, Valet de nuit (Grasset). Den handler om konfrontasjonen mellom en mor og sønnen hennes som bor innelåst i en leilighet i Paris. Ved tildelingen sa han at utmerkelsen fikk ham til å akseptere sin dialysebehandling, og å begynne å skrive mer.Han døde av covid-19 den 6. juni 2021 i Paris.


== Litteraturpriser ==
Prix Robert Walser 1984
Prix Goncourt 1986
Prix du Livre de Picardie 1996
Grand prix de la nouvelle de la S.G.D.L. 2003


== Verker ==
L'Ombre, le Fleuve, l'Eté, 1983, Éditions Grasset, prix Robert Walser 1984 (Bienne, Suisse) pour la première fois décerné à un romancier français.
Valet de nuit, 1986, Éditions Grasset, prix Goncourt
Les Cercles d'or, 1989, Éditions Grasset
La Maison Traum, 1990, Éditions Grasset
Peter Sis, l'imagier du temps, 1996, Éditions Grasset
La Soirée, 1989 (épuisé), réédition de poche, Ed. Mille & Une Nuits, 2002, Éditions Maren Sell
Images de l'Empire, 1991 Éditions Ramsay / De Cortanze, réédition 2001, Ed. Olympio, on line
Forêt Forteresse, conte pour aujourd'hui, 1993, Édition La Différence
with A. Absire, J-C. Bologne, D. Noguez, C. Pujade-Renaud, M. Winckler, D. Zimmermann : L'Affaire Grimaudi, roman, 1995, Éditions du Rocher
Les attentions de l'enfance, 1996, Éditions Bernard Dumerchez, prix de Picardie
Déterrages/villes, poèmes, 1997, Éditions Bernard Dumerchez
Journal de vacances d'une chatte parisienne, 1996, Éditions La Goutte d'Eau
Roxane, 1997, Éditions Zulma-Calmann-Lévy
Graines de pages, proses & poèmes sur 60 photos de Claire Garate, 1999, Éditions Eboris, Genève
Alentours, petites proses, 2001, Éditions de l'Escampette
Regards, album, 1999, Éditions Blanc-Mesnil 2000
Poème d'Hiroshima, oratorio, Éditions Rhubarbe, 2005
Le petit chat de neige, Éditions Rhubarbe, 2007


== Referanser ==
Marcepaniini

Marcepaniini er en gruppe av små biller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.


== Utseende ==
Bittesmå (0,5-1 millimeter), avlangt, ovale, fint hårete, gulbrune perlebiller. Antennene er kraftige, utvidete utover, de tre ytterste leddene danner en svakt avsatt klubbe. Hodet er kort og bredt, rundet, delvis skjult under pronotum, somm er bredt og rundet. Dekkvingene er avlange, lett rundede. Beina er slanke og middels lange.


== Levevis ==
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer.


== Utbredelse ==
Gruppen var lenge bare kjent fra Malaysia, der den forekommer både i Vest-Malaysia (Pahang) og på Borneo (Sabah, Sarawak). Nylig er den også registrert fra Thailand, Sumatra og Palawan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
Gruppe Cephenniitae Reitter, 1882
Stammen Marcepaniini Jałoszyński, 2013 Slekten Marcepania Jałoszyński, 2013
Marcepania daifuku Jałoszyński, 2020 
Marcepania elongata Jałoszyński, 2013 - Borneo
Marcepania halva Jałoszyński, 2020
Marcepania krowka Jałoszyński, 2020
Marcepania minutissima Jałoszyński, 2013 - Vest-Malaysia
Marcepania princesa Jałoszyński, 2019 
Marcepania semengohensis Jałoszyński, 2013 - Borneo
Marcepania seramaensis Jałoszyński, 2013 - Vest-Malaysia
Marcepania tuberculata Jałoszyński, 2013 - Borneo


== Referanser ==


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Marcepaniini – detaljert informasjon på Wikispecies
Papusini

Papusini er en gruppe av små biller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.


== Utseende ==
Knøttsmå til små biller (0,5 - 3,5 mm), som oftest forholdsvis slanke og blanke, nakne eller med oppstående hår. Hodet er lite og mer eller mindre rundt, og skilt fra brystet med en tydelig "hals". Fasettøynene er små og utstående med ganske få fasetter, noen arter mangler fasettøyne. Antennene er ganske lange og kraftige, trådformede eller svakt kølleformede, og består av 11 ledd. Palpene er ofte forholdsvis lange og kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis omtrent så langt som bredt og mye smalere enn dekkvingene. Ofte har det en tverr-rekke av dype groper nær roten. Dekkvingene dekker vanligvis hele bakkroppen. De er ofte ovale på form og bredest omkring midten. Hos mange arter har de noen dype groper ved roten. Beina er forholdsvis lange med fortykkede lår, ellers slanke. Fremlåret er ofte kledt med "sugekopper" som hjelper dem holde fast på byttet. Føttene er fem-leddete. Bilde: [1]


== Levevis ==
Disse artene er knyttet til maur, men lite spesifikt er kjent om dette.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Mexico og det sørvestlige USA (California, Nevada, Utah).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
Gruppe Mastigitae Fleming, 1821
Stammen Papusini  Jałoszyński & Brunke, 2018 Slekten Papusus Casey, 1897 Papusus andrewsi O'Keefe, 2003 
Papusus esparanza O'Keefe, 2003
Papusus guilianii O'Keefe, 2003
Papusus loebli O'Keefe, 2003
Papusus macer Casey, 1897
Papusus naranjus O'Keefe, 2003
Papusus panamint O'Keefe, 2003
Papusus piceus O'Keefe, 2003
Papusus werneri O'Keefe, 2003


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Papusini – detaljert informasjon på Wikispecies
Leptochromini

Leptochromini er en gruppe av små biller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.


== Utseende ==
Ganske små (2-3 millimeter), slanke, gulrøde perlebiller. Oversiden er fint kledt med oppstående hår. Gruppen kjennes særlig på at antennene og palpene er ganske lange - antennene er tynne, omtrent så lange som kroppen, det innerste leddet er forlenget, betydelig lengre enn det korte og brede hodet. Pronotum er hvelvet og rundet, dekkvingene rundede, beina nokså lange med klubbeformede lår.


== Levevis ==
Artene lever på skogbunnen i tropisk skog.


== Utbredelse ==
De nålevende artene lever i den neotropiske økosonen, fra Mexico i nord til Brasil i sør, men gruppen kjennes også fra fossiler fra eocen-tiden fra Europa.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
Gruppe Mastigitae Fleming, 1821
Stammen Leptochromini  Jałoszyński & Brunke, 2018 Slekten †Euroleptochromus Jałoszyński, 2012  - tre fossile arter fra baltisk rav
Slekten Leptochromus Motschulsky, 1855  - fem nålevende, og én fossil art, Mellom-Amerika.
Slekten †Rovnoleptochromus  Jałoszyński & Perkovsky, 2016  - to fossile arter fra rav, Eocen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Leptochromini – detaljert informasjon på Wikispecies
Para-EM i friidrett 2021 – 4 × 100 meter stafett

4 × 100 meter stafett, åpen klasse, ble arrangert under Para-EM i friidrett 2021 i Bydgoszcz den 4. juni 2021.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==