jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
REKOM Group

Rekomgroup er en dansk kjede innen serveringsbransjen med vekt på bar- og diskotekdrift som omfatter rundt 200 serveringssteder i Norden. Den er blant de største i sitt segment i Europa.


== Etablering ==
Rekom ble etablert i 2007 i Danmark ved at flere restauratører slo seg sammen for å få et bedre utgangspunkt i forhandlinger med leverandører og større fotavtrykk i utelivsbransjen.


== Ekspansjon ==
Hurtig vekst i Danmark førte til ekspansjon i utlandet, og i 2015 ble Heidi's Bier Bar i Oslo etablert, hvorpå flere byer i Norge fulgte etter. Deretter fulgte Finland etter i 2019 og grupperingen gjorde et større oppkjøp av Deltic group i England 2020.
I 2018 ble over halvparten av Rekom gruppen kjøpt opp av selskapet Catacap.


== Konsepter driftet av selskapet ==
Tijuana, Wine/House , Sportsbaren, Kuda, Mackkjelleren, Steinbeck & Shaw, Eden, Liquid, Play, Fiction, Terrace, Unit1, JJ`s, Bar&Beyond, Vinyl retro club, Tru, Unit 7, Cameo, Atik, Unit 17, Pryzm, Aloha beach bar, Aya, Proud Mary Pub, Zurf, Mandalay, Kasket,  Hvide lam, Dansebar, B, Baren, Alibi, Gamla, Stortorvet gjestgiveri, Johns, Lawo, London, Rustik, Mørk`s, Crazy daisy, James Bond 007, Tyren, Skjenken bar & bakgård, Bar mix, Tema bar, Dansebar & Einstein, Roxy malt, Glød, Eskes, Pioner bar, Lola, Natcafeen, Rosengaardens vinstue, Hygge, Circus, Sportscafe, Beverly, Butchers, Kokomo, Dorsia, Eldorado, The Mint, *ISM, Tørst, Stereo bar, Sjus, Simpelt V, Rhino bar, No stress, Little green door, Rabalder bar, Farfar, Davinchi bar, Cucaracha, Bæst, Andy`s Bar 7, Den Nordjuske Ambassade, Loulou, Dandy, Kj10, Nox, Giraffen, Fabrikken, Andy`s, Hornsleth bar, Dampmøllen, Skaal, Sprutten, Den glade gris, Mexi, Box, LA bar, Tyrolia,, Musen & elefanten, La boucherie, Hive, The drinken flamingo, Cafe Guldhornene, Heidis Bier Bar. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Katholisches Büro

Katholisches Büro («Katolsk Byrå») flertall: Katholische Büros) er kontakt- og kontaktpunkter for den katolske kirke i Tyskland eller dens biskoper til politiske og sosiale aktører. De representerer etter sin selvforståelse grensesnittet mellom den katolske kirke og politikken, som representerer og ivaretar den katolske kirkes syn utad. Spesielt sender de uttalelser om aktuelle lovgivningsprosjekter til den føderale regjering og Forbundsdagen eller til relevante statlige organer. Byråene er rent indrekirkelige institusjoner og uavhengige av staten. Byråsjefene har protokollarisk tradisjonelt ministergrad.


== Beskrivelse ==


=== Innordning (Berlin/Bonn, for delstatene) ===
Katholisches Büro i Berlin er - ved siden av Den tyske katolske bispekonferanses sekreteriat i Bonn - ett av to tjenesteenheter under den tyske bispekonferansen. Dens juridiske person er knyttet til Verband der Diözesen Deutschlands (VDD). Mens sekretariatet for bispekonferansen har hovedansvaret for den innenkirkelige meningsdannelse, omfatter det katolske byrås oppgaver også lobbyvirksomhet utad.  Ifølge Katholisches Büro føler det seg forpliktet til det felles beste og hevder å representere de sosiale grupper som ellers ikke har noen sterk lobby. Den ser følgelig sine oppgaver særlig innenfor sosial- og flyktningpolitikken. 
De katolske bispedømmene har også opprettet tilsvarende kontorer på delstatlig nivå. Årsaken til dette er at forbundsstatene i henhold til bestemmelsene i grunnloven om kompetansee, har egen lovgivende kompetanse for en rekke områder som er av særlig relevans for den katolske kirke.


== Litteratur ==
Kristian Buchna: Ein klerikales Jahrzehnt? Kirche, Konfession und Politik in der Bundesrepublik während der 1950er Jahre (= Historische Grundlagen der Moderne 11), Nomos, Baden-Baden 2014, ISBN 978-3-8487-1230-4.
Leopold Turowski: § 46. Verbindungsstellen zwischen Staat und Kirchen im Bereich der katholischen Kirche, i: Listl/Pirson (utg.), Handbuch des Staatskirchenrechts der Bundesrepublik Deutschland, Band II, 2. Aufl., Berlin 1995, ISBN 978-3-428-08032-8.


== Referanser ==
Magical Play

Magical Play (魔法遊戯 飛び出す!! ハナマル大冒険, Magical Play) er en OVA regissert av Hiroki Hayashi med figurer designet av Kiyohiko Azuma. Den ble gitt ut i 24 episoder mellom november 2001 og mai 2002. ADV Films kjøpte opp DVD-lisensen til serien, og ga den ut i 2004.


== Referanser ==
Valens (kjemi)

I kjemi er valensen til et grunnstoff et mål på dets kapasitet til å kombinere med andre atomer når det danner kjemiske forbindelser eller molekyler.


== Beskrivelse ==
Kombinasjonskapasiteten, eller affiniteten til et atom til et gitt element, bestemmes av antall hydrogenatomer det kombineres med. I metan har karbon en valens på 4; i ammoniakk har nitrogen en valens på 3; i vann har oksygen en valens på 2; og i hydrogenklorid har klor en valens på 1. Klor, siden den har en valens på én, kan erstatte hydrogen. Fosfor har en valens på 5 i fosforpentaklorid, PCl5. Valensdiagrammer av en forbindelse representerer koblingen til elementene, med linjer trukket mellom to elementer, noen ganger kalt bindinger, som representerer en mettet valens for hvert element. De to tabellene nedenfor viser noen eksempler på forskjellige forbindelser, deres valensdiagrammer og valensene for hvert element i forbindelsen.


== Moderne definisjoner ==
Valens er definert av IUPAC som:Det maksimale antallet enverdige atomer (opprinnelig hydrogen- eller kloratomer) som kan kombineres med et atom av elementet under vurdering, eller med et fragment, eller som et atom av dette elementet kan erstattes med.En alternativ moderne beskrivelse er:Antallet hydrogenatomer som kan kombineres med et grunnstoff i et binært hydrid eller det dobbelte av antallet oksygenatomer som kombineres med et element i dets oksid eller oksider.Denne definisjonen skiller seg fra IUPAC-definisjonen ettersom et element kan sies å ha mer enn én valens.
En svært lik moderne definisjon gitt i en nylig artikkel definerer valensen til et bestemt atom i et molekyl som "antall elektroner som et atom bruker i binding", med to ekvivalente formler for beregning av valens:valens = antall elektroner i valensskallet til fritt atom - antall ikke-bindende elektroner på atomet i molekylet,ogvalens = antall bindinger + formell ladning.


== Referanser ==
Sina Elise Tosterud

Sina Elise Tosterud (født 24. februar 1996) er en norsk tidligere fotballspiller. Hun debuterte for LSK Kvinner, som reserve i bortekampen mot Klepp 29. september 2013 og startet første gang i kamp mot Amazon Grimstad på hjemmebane 13. oktober 2013. 
Tosterud spilte for FK Toten da hun signerte med LSK i 2013. Hun gikk fortsatt på videregående skole på Toten og pendlet hun mellom Toten og Lillestrøm. Hun ble nummer 2 i serien 2013, men vant både serie og NM, 2014, og NM igjen i 2015. 12. august 2015 ble det kjent at Tosterud sluttet i LSK. Hun hadde den siste sesongen vært plaget med sykdom og lite spilletid.  Tosterud har 12 landskamper på aldersbestemte lag for J16, J17 og J-19. 


== Meritter ==
LSK Kvinner:
Seriesølv i 2013
Seriemester i 2014
Norgesmester i 2014
Norgesmester i 2015


== Karriere som spiller ==


== Referanser ==
Svømming under Samveldelekene 2010 – 50 meter fri menn

50 meter fri menn er en svømmeøvelse som ble arrangert under Samveldelekene 2010 i SPM Swimming Pool Complex i New Delhi, India 8. og 9. oktober 2010.


== Resultater ==
Det ble svømt i ni forsøksheat der de bestod av maksimum antall svømmere (åtte). Svømmerne med de seksten beste tidene kvalifiserte seg til semifinalene og de åtte beste i semifinalene kvalifiserte seg til finalen.


=== Forsøksheat ===
Resultatene var som følger:


=== Semifinaler ===


==== Semifinale 1 ====


==== Semifinale 2 ====


=== Finale ===


== Referanser ==
Cinemateket i Kristiansand

Cinemateket i Kristiansand startet i 2008 og er et av landets yngste cinemateker og holder til på Aladdin kino, men Aladdin kino har en lang og dramatisk historie i Kristiansand. Aladdin åpnet i 1909 og flyttet til dagens plassering i Kongens gate i 1914.
Siden 1994 har Aladdin huset mange forskjellige institusjoner, og de siste årene har huset vært fyllt av liv og kreativ virksomhet. I tillegg til Cinemateket finner du nå Sørnorsk Filmsenter, SØRF kompetansesenter for musikk, Norsk Forfattersentrum Sør, Scenekompaniet, teaterprosjektet Loop Loop Loop og ellers flere profesjonelle filmskapere, skribenter og andre som jobber innen kultur.


== Referanser ==
Coronation Street

Coronation Street er en britisk såpeserie som har gått på ITV siden 1960. Serien handler om innbyggerne i Coronation Street, et arbeiderklassestrøk i den oppdiktede byen Weatherfield. Serien ble skapt av Tony Warren.Coronation Street er Storbritannias lengstlevende serie. Det ble sendt to episoder ukentlig i starten. Fra 2017 har det blitt sendt seks episoder i uken. I 2020 passerte den 10 000 episoder.Serien har blitt tildelt flere priser under BAFTA-utdelingen gjennom årenes løp, deriblant i kategorien Best Continuing Drama og Best soap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Coronation Street på Internet Movie Database 
(en) Coronation Street på Metacritic
Fair and Warmer

Fair and Warmer er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Henry Otto.


== Handling ==
Jack og Blanny Wheeler bor i leiligheten ovenfor Laura og Billy Bartlett. Jack liker å være ute veldig sent og spille poker, men påstår ovenfor sin kone at han deltar på møter ved Mystic Shrine-samfunnet. Blanny og Billy er medfølende over hverandres ensomhet i ekteskapene deres, og finner på et opplegg i forsøk på å vekke ektefellens misunnelse.


== Skuespillere ==
May Allison som Blanny Wheeler
Pell Trenton som Jack Wheeler
Eugene Pallette som Billy Bartlett
Christine Mayo som Laura Bartlett
William Buckley som Philip Evans
Effie Conley som Tessie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fair and Warmer på Internet Movie Database 
(en) Fair and Warmer på AllMovie
Faith (1919)

Faith er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Charles Swickard.


== Handling ==
George Farrelly, en forvalter av bankboker ved en bank i en New York, får besøk av sin barndomskjæreste, Charity Garvice. Hun forteller ham at hans blinde gamle lærerinne, Martha Owen, har en forutanelse om at noe er galt i Georges liv. George forteller at han har stjålet et verdifult diamant-kjede, som egentlig tilhører bank-presidentens Harringtons kone.
Men George går med på å returnere halsbåndet. Men senere innrømmer Harrington at kjedet hadde blitt overlatt med vilje for å teste Georges ærlighet, og han tilbyr derfor George stillingen som assisterende manager for banken.


== Skuespillere ==
Bert Lytell som George Farrelly
Rosemary Theby som Charity Garvice
Edythe Chapman som Martha Owen
Edwin Stevens som bankens president Abner Harrington
Nancy Chase som Mrs. Harrington


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Faith på Internet Movie Database 
(en) Faith på Turner Classic Movies
A Fallen Idol

A Fallen Idol er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Kenean Buel.


== Handling ==
Hawaii-prinsessen Laones kjærlighet til Keith Parrish forhindres på grunn av sosialt press. Etter å ha blitt overtalt til å avslå Mr. Parrish sitt forslag om ekteskap, forsøker hun å begå selvmord.


== Skuespillere ==
Evelyn Nesbit som Prinsesse Laone
Lillian Lawrence som Mrs. Parrish
Sidney Mason som Keith Parrish
Lyster Chambers som Stephen Brainard
Pat Hartigan som Brainards kamerat
Harry Semels som Tushau
Thelma Parker som Lato
Marie Newton som Elsie Blair
Fred Williams som faren til Keith


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Fallen Idol på Internet Movie Database 
(en) A Fallen Idol på AllMovie
The False Code

The False Code er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Ernest C. Warde.


== Handling ==
John Benton er leder for et selskap som produserer forskjellige deler til skip. Han er en rettferdig og hederlig mann, men hans partner Henry Vance er det ikke. Vance og en  annen ansatt Daniel Gray signerer Bentons navn på bestillinger for kjeler som de vet er defekte. Planen deres går ut på å installere kjelene på skip, slik at fartøyene kommer til å synke til sjøs og de kan få tak i pengene fra en forsikring.
Etter at skipet har sunket ansetter konspiratørene en person som klarer å åpne pengeskap for å plante penger hos Benton, og få det til å se ut som det var han alene som tjente masse penger på denne ordningen. Benton blir derfor dømt til fengsel. Han soner i tolv år før han endelig blir løslatt. Etterpå oppdager han hva som egentlig hadde skjedd. Men de virkelige ansvarlige for planen er nå langt mer velstående, og har også blitt mektige innenfor lokal-politikken. Men Benton kommer etter hvert med en plan, som han håper kan avsløre alle kjeltringene.


== Skuespillere ==
Frank Keenan som John Benton
Miles McCarthy som Henry Vancee
Joseph J. Dowling som Daniel Grey
Clyde Benson som Oscar Curtin
Ed Brady som Chicago Ed
Helene Sullivan som Mrs. Benton
Jean Calhoun som Anne Benton
Pell Trenton som Jim Grey


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The False Code på Internet Movie Database 
(en) The False Code på AllMovie
False Evidence

False Evidence er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Edwin Carewe.


== Handling ==
Sandy MacTavish, som bor i den lille landsbyen Redwoods, California, forlover vekk babyen sin Madelon - som landsbyens skikk er - til den velstående Lot Gordon. Men når Madelon vokser opp, forelsker hun seg i Lots fetter Burr.
Men når Lot forsøker å kysse henne i skogen, knivstikker Madelon ham - uten å vite hvem han egentlig var. Burr tar deretter på seg ansvaret for forbrytelsen, og dette fører til en rekke komplikasjoner.


== Skuespillere ==
Viola Dana som Madelon MacTavish
Wheeler Oakman som Burr Gordon
Joe King som Lot Gordon
Edward Connelly som Sandy MacTavish
Pat O'Malley som Richard MacTavish
Peggy Pearce som Dorothy Fair
Virginia Ross som Samanthy Brown


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) False Evidence på Internet Movie Database 
(en) False Evidence på Turner Classic Movies
The False Faces

The False Faces er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Irvin Willat.


== Handling ==
I løpet av første verdenskrig får en profesjonell tyv kjent som «The Lone Wolf» i oppdrag å stjele en sylinder, som kan inneholde viktig informasjon bak de tyske linjene. Dette skal han bringe til alliert etterretningshovedkvarter.
Imidlertid setter tyske agenter ut for å forhindre planene hans, og dette blir ledet av den samme mannen som tidligere var ansvarlig for dødsfallet til tyvens søster.


== Skuespillere ==
Henry B. Walthall som Michael Lanyard
Mary Anderson som Cecilia Brooke
Lon Chaney som Karl Eckstrom
Milton Ross som Ralph Crane
Thornton Edwards som løytnant Thackery
William Bowman som kaptein Osborne
Ernest Pasque som Blensop
W.H. Bainbridge som oberst Stanistreet
Steve Murphy


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The False Faces på Internet Movie Database 
(en) The False Faces på AllMovie
A Favor to a Friend

A Favor to a Friend er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av John Ince.


== Handling ==
Når Mary Worthington ikke går med på å signere et dokument som fritar eksekutorene av hennes avdøde fars eiendom fra tap av penger på grunn av dårlig forvaltning, låser de henne inne for å tvinge henne til å etterkomme kravene deres. I mellomtiden bekymrer Danny Abbott, en presseagent for Marys venn Gloria Morning, og to jødiske støttespillere at Glorias mislykkede musikal, The Purple Pagoda, kommer til å ødelegge dem økonomisk. Danny overtaler derfor kameraten Robert Garrison til å kidnappe Gloria og løslate henne kort tid før showtime for musikalen. De håper med dette å produsere en nyhet for å tiltrekke flere billett-kjøpere. Når Mary stikker av og kommer seg til Glorias leilighet, kidnapper Garrison henne - i den tro at hun er Gloria.


== Skuespillere ==
Emmy Wehlen som May Worthington
Jack Mulhall som Robert Garrison
Hugh Fay som Danny Abbott
Joseph Kilgour som Mark Arnold
Effie Conley som Gloria Morning
Jack Miller som Sam Arnold
Harry Todd som William Z. Williams


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Favor to a Friend på Internet Movie Database 
(en) A Favor to a Friend på AllMovie
The Fear Woman

The Fear Woman er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av John A. Barry.


== Handling ==
Etter at den berusede faren hennes dør samme kveld som hun kunngjør at hun har blitt forlovet, oppdager Helen Winthrop en beskjed fra ham som advarer om at alkohol skal ha ødelagt alt for familiens siste fire generasjoner.
Helen avbryter deretter forlovelsen sin med advokat Robert Craig, slik at hun kan teste om hun selv har disse vanene. Men dette fører snart til en rekke komplikasjoner.


== Skuespillere ==
Pauline Frederick som Helen Winthrop
Milton Sills som Robert Craig
Walter Hiers som Percy Farwell
Emmett King som Harrison Winthrop
Harry Northrup som Sidney Scarr
Ernest Pasque som Bruce Terhune
Beverly Travers som Stella Scarr
Lydia Yeamans Titus som Mrs. Honorah Farwell


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Fear Woman på Internet Movie Database 
(en) The Fear Woman på AllMovie
A Fight for Love

A Fight for Love er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av John Ford.


== Handling ==
Politiet er på jakt etter Cheyenne Harry, etter drapet på en indisk gutt. Det eneste vitnet til denne forbrytelsen var en prest - som ikke kan fortelle hva han hadde sett fordi den virkelige gjerningspersonen, Black Michael, allerede hadde tilstått for ham.


== Skuespillere ==
Harry Carey som Cheyenne Harry
Joe Harris som Black Michael
Neva Gerber som Kate McDougal
Mark Fenton som Angus McDougal
J. Farrell MacDonald som en prest
Neola May som en indisk jente


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Fight for Love på Internet Movie Database
The Fighting Brothers

The Fighting Brothers er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av John Ford.


== Handling ==
Når broen til sheriff Larkins blir uskyldig anklaget for å ha begått et drap, gjør Larkin fremdeles jobben sin. Han arresterer sin egen bror, og tar ham til fengsel. Men etter at plikten hans er gjort, og sheriffen er ferdig på jobben velger han å hjelpe broren sin med å stikke av.


== Skuespillere ==
Pete Morrison som Sheriff Pete Larkin
Hoot Gibson som Lonnie Larkin
Yvette Mitchell som Conchita
Jack Woods som Ben Crawly
Duke R. Lee som Slim


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Fighting Brothers på Internet Movie Database
Knut Henrik Lund

Knut Henrik Lund (1909–1991) var en norsk billedhugger, blant annet kjent for sine portrettbyster.
Han var opprinnelig shippingmann, et virke han hadde fram til 1940. Før krigen var han også elev av Wilhelm Rasmussen.
Under krigen flyktet han til Sverige, og var deretter i årene 1945 til 1948 ved Kungliga Akademien för de fria konsterna i Stockholm. Resten av livet arbeidet han som billedhugger.
Fra 1937 var han gift med Irene Una Rasmussen, fra 1959 med Linge Cappelen Langaard.


== Kjente arbeider ==
Lund laget byster eller portretthoder av blant andre:

Rolf Stranger, Høyres Hus i Oslo (avduket 1968)
Professor Johan Hjort, Havforskningsinstituttet i Bergen (1968)
Professor Georg Ossian Sars, Havforskningsinstituttet i Bergen (1968)
Direktør Gunnar Kristian Lindeman, Vinmonopolet på Hasle i Oslo (1969)
Rolf Stranger, Norges Varemesse på Sjølyst i Oslo (1980)
Skipsreder Ludvig Braathen, Braathens SAFE i Oslo (1971)
Direktør Hans Christian Henriksen, Den norske Amerikalinje (1971)Han sto også for statuen «Blomsterpiken» i Molde lufthavn (1973)


== Referanser ==


== Kilder ==
«Knut Henrik Lund» i Norsk kunstnerleksikon
Vesta (slekt)

Vesta er  en slekt av lysbiller. 


== Utseende ==
Hannene har lange, kamformede antenner og store fasettøyne. Artene er gjerne avlange, middelsstore og farget i ulike kombinasjoner av rødt og svart.


== Levevis ==
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker.  


== Utbredelse ==
Gruppen er vidt utbredt i Sørøst-Asia og i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Orden biller (Coleoptera)
Underorden  Polyphaga
Overfamilie  Cantharoidea
Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
underfamilie Amydetinae Olivier, 1907
stamme Vestini McDermott, 1964
slekt Vesta Laporte de Castelnau, 1833 - 34 arter


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vesta i Encyclopedia of Life 
(en) Vesta i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Vesta hos ITIS 
(en) Vesta hos NCBI 
(en) Kategori:Vesta (Lampyridae) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Aspisoma

Aspisoma er  en slekt av lysbiller. 


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, noe brede og flate lysbiller. Hos hannene er hodet gjerne dekket av pronotum sett ovenfra. Antennene er trådformede.


== Levevis ==
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker.  


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den Nye verden, fra Florida og Texas og sørover.


== Systematisk inndeling ==

Orden biller (Coleoptera)
Underorden  Polyphaga
Overfamilie  Cantharoidea
Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
underfamilie lysbiller (Lampyrinae) Latreille, 1817
stamme Cratomorphini Green, 1948
slekten Aspisoma Laporte de Castelnau, 1833 - 72 arter, neotropisk


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1] Besøkt 16.9. 2022
(en) Aspisoma i Encyclopedia of Life 
(en) Aspisoma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aspisoma hos ITIS 
(en) Aspisoma hos NCBI 
Aspisoma – detaljert informasjon på Wikispecies
Lamprocera

Lamprocera er  en slekt av lysbiller. 


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, noe flate lysbiller, farget i ulike kombinasjoner av rødlig og svart. Hos hannene er hodet gjerne dekket av pronotum sett ovenfra. Antennene er fjærformede.


== Levevis ==
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker.  
I denne gruppen sender ikke alle artene ut lys som voksne.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den Nye verden, mest i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Orden biller (Coleoptera)
Underorden  Polyphaga
Overfamilie  Cantharoidea
Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
underfamilie lysbiller (Lampyrinae) Latreille, 1817
stamme Lamprocerini E. Olivier, 1907
slekten Lamprocera Laporte de Castelnau, 1833 - 18 arter
Lamprocera alacris E.Olivier, 1911
Lamprocera diluta E.Olivier, 1885
Lamprocera dolens E.Olivier, 1899
Lamprocera exstincta E.Olivier, 1896
Lamprocera flavofasciata Blanchard, 1846
Lamprocera laeta E.Olivier, 1899
Lamprocera latreillei (Kirby, 1818)
Lamprocera nigrans E.Olivier, 1909
Lamprocera picta
Lamprocera pictipennis E.Olivier, 1911
Lamprocera praeusta Gorham, 1880
Lamprocera spreta E.Olivier, 1909
Lamprocera thoracica E.Olivier, 1888
Lamprocera torquata E.Olivier, 1895
Lamprocera trimaculata Motschulsky, 1854
Lamprocera trinotaticollis Pic, 1935
Lamprocera tristior Gorham, 1880


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lamprocera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lamprocera hos ITIS 
(en) Lamprocera hos NCBI 
(en) Kategori:Lamprocera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons