jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Juozapas Matulaitis-Labukas

Juozapas Matulaitis-Labukas (født 19. januar 1894 i Greikonys i Guvernementet Vilna, død 28. mai 1979 i Kaunas) var en litauisk katolsk biskop.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Etter å ha studert fra 1913 til 1918 på presteseminaret i Vilnius ble han i 1918 ordinert til prest. Han var kapellan i Žasliai, Kalesninkai og Švenčioni. 
Årene 1922-1926 studerte han sosiale og økonomiske vitenskaper i Tyskland og Sveits. i 1926 ble han doktor i samfunnsvitenskap. Siden 1926 var han kansellist i bispedømmet Kaišiadorys. I 1928 ble han generalvikar der, først under biskop Juozapas Kukta, senere under biskop Teofilius Matulionis.  
Han tok seg av byggearbeidene til Kaišiadorys-katedralen, kurien, bispedømmets hvilehjem i Birštoni og anliggender verdrørende menighetsøkonomien. I 1942 ledet han som kapitularvikar bispedømmet Kaišiadorys. 
Sammen med biskop Teofilius Matulionis ble han i 1946 arrestert av sovjetisk sikkerhetstjeneste. Han  ble dømt til 10 år i fangeleir i Sibir. 
Han returnerte til Litauen i 1955 og ble utnevnt til altarist av Raseiniai. Årene 1957-1965 underviste han ved ved Kaunas interdiocesane presteseminar. 
Den 6. mai 1965 ble han valgt til guvernør av Kaunas erkebispedømme og Vilkaviškis bispedømme.


=== Biskop ===
Den 5. desember 1965 ble han bispeviet oblatfedrenes generalat på Via Aurelia i Roma av kardinal Carlo Confalonieri og medkonsekratorene kurieerkebiskop Antonio Samorè og biskop Stefan László av Eisenstadt; og og utnevnt til apostolisk administrator av Kaunas erkebispedømme og Vilkaviškis bispedømme. Han innehadde disse stillingene til sin død. 
I  1965 deltok han på den siste sesjonen av Det andre Vatikankonsil. I årene 1966-1979 formann for for de litauske biskopers ordinariekollegium.Han er gravlagt på Šiluva-basilikaens gravlund.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Kardinal Carlo Confalonieri (1893-1986) *1941
Biskop Juozapas Matulaitis-Labukas (1894-1979) *1965


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dr. Ign. Urbonas. Vyskupas J. Labukas-Matulaitis
Mostafa Tarek Meshaal

Mostafa Tarek Meshaal (født 28. mars 2001) er en qatarsk fotballspiller som spiller for Al-Sadd SC.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Qatars tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mostafa Tarek Meshaal – Transfermarkt 
(en) Mostafa Tarek Meshaal – national-football-teams.com 
(en) Mostafa Tarek Meshaal – WorldFootball.net 
(en) Mostafa Tarek Meshaal – FootballDatabase.eu 
(en) Mostafa Tarek Meshaal – Soccerway 
(en) Mostafa Tarek Meshaal – FBref
Abdelrahman Moustafa

Abdelrahman Mohamed Fahmi Moustafa (født 5. april 1997) er en qatarsk fotballspiller som spiller for Al-Duhail SC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abdelrahman Moustafa – Transfermarkt 
(en) Abdelrahman Moustafa – national-football-teams.com 
(en) Abdelrahman Moustafa – FootballDatabase.eu 
(en) Abdelrahman Moustafa – Soccerway 
(en) Abdelrahman Moustafa – FBref
Naif Al-Hadhrami

Naif Al-Hadhrami (født 18. juli 2001) er en qatarsk fotballspiller som spiller for Al-Rayyan SC.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Qatars tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Naif Al-Hadhrami – Transfermarkt 
(en) Naif Al-Hadhrami – national-football-teams.com 
(en) Naif Al-Hadhrami – WorldFootball.net 
(en) Naif Al-Hadhrami – FootballDatabase.eu 
(en) Naif Al-Hadhrami – Soccerway 
(en) Naif Al-Hadhrami – FBref
Normallys

Normallys eller internasjonalt lys er en måleenhet for lysstyrke som ble brukt i engelsk og fransktalende land mellom 1909 og 1948. Det uttrykker nivåer av lysintensitet i forhold til lyset som sendes ut av et stearinlys av spesifikk størrelse og bestanddeler. Den historiske lysstyrken er lik 0,981 candela. I moderne bruk blir normallys noen ganger brukt som et synonym for candela.


== Kalibrering ved hjelp av normallys ==
For å måle normallyset til en lampe, bedømte en person etter øyet den relative lysstyrken til tilstøtende overflater - den ene ble bare opplyst av en standardlampe (eller stearinlys) og den andre bare av lampen som ble testet. De justerte avstanden til en av lampene til de to overflatene så ut til å ha lik lysstyrke. Deretter beregnet de normallyset til lampen under testing fra de to avstandene og den inverse-kvadratiske loven.


== Referanser ==
Philipp Zulechner

Philipp Zulechner (født 12. april 1990) er en østerriksk fotballspiller som fra den 31. desember 2022 er klubbløs.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Philipp Zulechner – Transfermarkt 
(en) Philipp Zulechner – national-football-teams.com 
(en) Philipp Zulechner – WorldFootball.net 
(de) Philipp Zulechner – fussballdaten.de 
(en) Philipp Zulechner – Soccerway 
(no) Philipp Zulechner – Norges Fotballforbund 
(en) Philipp Zulechner – FBref 
(es) Philipp Zulechner – as.com
Michael Berentsen

Michael Berentsen (født i 1812, død 16. februar 1903) var en norsk kjøpmann og skipsreder.En periode drev han et firma i Stavanger sammen med sin bror Erik Berentsen, deres felles foretak E. & M. Berentsen bestod av en manufaktur-, kolonial- og isenkramforretning, samt skipsrederi og sildehandel. Men i 1849 trådde Michael Berentsen ut av dette kompaniskapet, og opprettet sitt eget sildeslakteri og skipsrederi. En gate på Storhaug i Stavanger er oppkalt etter ham.


== Flåte ==
Som skipsreder eide han en rekke skip. Noen av dem er: 

Fullriggeren «Czar» (1855)
Barken «Dinhora» (1864)
Barken «Zorida» (1867)
Brødrene Minde (1815)
«Alette» (1835)
«Johann Adolph» (1849)
«Amelia» (1854)
«Freia» (1858)
«Trafikk»
«Ørnen»
«Hiram»
«Sir Robert»
«Thule»
«Emanuel»
«Ophir»


== Referanser ==
Zolani Mahola

Zolani Mahola (født 19. juli 1981) er en sørafrikansk sanger, skuespiller og foredragsholder også kjent under artistnavnet The One Who Sings. Hun er mest kjent som vokalist for det sørafrikanske bandet Freshlyground, et band hun var med å grunnlegge i 2002. 15. august 2019 kunngjorde hun at hun ville lansere en egen solokarriere, og spilte sin siste konsert med Freshlyground nyttårsaften 2019 i Cape Town.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zolani Mahola – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zolani Mahola på Internet Movie Database 
(en) Zolani Mahola hos Behind The Voice Actors 
(en) Zolani Mahola på Discogs 
(en) Zolani Mahola på MusicBrainz 
(en) Zolani Mahola på Last.fm 
(en) Zolani Mahola på Genius — sangtekster 
(en) Zolani Mahola på AllMusic
Arne Møller (1904)

Arne Frithjof Normann Møller (født 16. november 1904, død 24. mars 1963) var en norsk fotballspiller.
Han spilte fra sine barneår og hele karrieren for Frigg i Oslo og står oppført i klubbhistorien med 249 kamper fra 1923.
Arne fikk 9 landskamper for Norges herrelandslag i fotball mellom 1924 og 1927, og scoret sitt første mot Finlands herrelandslag i fotball som de slo 3–1 den 15. juni 1927.På privaten giftet han seg i 1928 med Johanna Danielsen (1909–96) fra Bergen. Han jobbet som "Automobilselger". Kona jobbet som mannequin i hovedstaden. Deres to døtre Grete Brunvoll (1930–2022) og Mette Møller (1934–2001) ble begge ballettdansere.  Arne's søster Else Møller ble også danserinne. De var barn av Frithjof H. I. Møller (født 1877) og Anna M. Pedersen (født 1878).


== Referanser ==
Apsectus

Apsectus er en slekt av biller som hører til familien klannere (Dermestidae). De lever av dødt animalsk materiale, for eksempel kjøtt, hud, pelsverk og ull. 


== Utseende ==
Små (1,5-2 millimeter), ovale, blanke, mørkbrunlige klannere. Kroppen er tett kledt med nokså lange, oppstående hår. 


== Levevis ==
Arten elver i nettene til ulike edderkopper, der de eter silke fra nettet og også tørre dyrerester slik som døde edderkoppegg.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord- og Mellom-Amerika, fra Pennsylvania i nord til Panama i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien klannere, Dermestoidea – bare én familie
Familien klannere, Dermestidae
Underfamilien larveklannere, Trinodinae  Casey, 1900
Slekten Apsectus LeConte, 1854
Apsectus araneorum Beal, 1959
Apsectus centralis Sharp, 1902
Apsectus dichromus Beal, 1959
Apsectus hispidus Melsheimer, 1844
Apsectus hystrix Sharp, 1902
Apsectus mexicanus (Reitter, 1881)
Apsectus minutus Sharp, 1902
Apsectus obscurus Sharp, 1902


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Apsectus i Encyclopedia of Life 
(en) Apsectus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Apsectus hos ITIS 
(en) Kategori:Apsectus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Apsectus – detaljert informasjon på Wikispecies
Macrothorictus

Marothorictus er en slekt av biller som hører til familien klannere (Dermestidae). De lever av dødt animalsk materiale, for eksempel kjøtt, hud, pelsverk og ull. Mange arter kan gjøre betydelig skade på lagrede matvarer, tekstiler og biologiske samlinger. En del av disse artene har blitt spredt med handel over store deler av verden. 


== Utseende ==
Små (opptil 3,5 millimeter), avlangt-ovale, fint hårete, blanke, brunlige klannere. Pronotum har en dyp, skrå fure ved roten på hver side.


== Levevis ==
Klannerne lever av dødt dyrisk materiale og kan klare seg med svært lite fuktighet, slik at de kan spise tørrfisk, nålede tørre insekter, lær og andre tørre materialer. Ute i naturen lever de av kadavere, matrester i fuglereir, insektrester i vepse- og humlebol og lignende. De nyklekte larvene er svært aktive og kan komme seg inn gjennom ganske små åpninger. De voksne hos noen arter (særlig i slekten Anthrenus) finnes ofte på blomster av skjermplanter. Andre, særlig i slekten Dermestes, tiltrekkes til åtsler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Sør-Afrika, Namibia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien klannere, Dermestoidea – bare én familie
Familien klannere, Dermestidae
Underfamilien Thorictinae Agassiz, 1846 (=Thaumaphrastinae) - ikke i Norge
Stammen Thorictini Agassiz, 1846
Slekten Macrothorictus Andreae, 1967
Macrothorictus braunsi Andreae, 1967
Macrothorictus kalaharicus Andreae, 1967
Macrothorictus kochi Andreae, 1967
Macrothorictus longisetosus Háva, 2013
Macrothorictus longitarsis Andreae, 1967
Macrothorictus majusculus (Péringuey, 1886)
Macrothorictus salinus Andreae, 1967


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Macrothorictus i Encyclopedia of Life 
(en) Macrothorictus i Global Biodiversity Information Facility
Non Stop Dagbladet

Non Stop er et underholdningsprogram med Sondre Rahm og Christian Wehus som programledere. Det produseres av Dagbladet og distribueres på avisens nettsider.


== Historie ==
Viral- og underholdningsprogrammet ble lansert i 2020. Programmet går ut på at programlederne presenterer viralvideoer fra internett. Programmet har en halv million visninger hver uke, som gjør det til et av Norges største web-TV-program. I 2021 slo programmet visningsrekord da det hadde 800 000 visninger på én uke.I tillegg til daglige episoder hos Dagbladet, publiseres programmet på avisens Youtube-kanal med 400 000 abonnementer. Programmet har også per november 2022 en samlet følgerskare på 140 000 på det sosiale nettverket TikTok og bildedelingsapplikasjonen Snapchat.I mai 2022 fikk programmet advarsel fra den offentlige etaten Medietilsynet, som mente web-TV-serien og distributør Dagbladet brøt loven for ikke å merke produktplassert innhold godt nok.


== Se også ==
Dagbladet
Nett-tv


== Referanser ==
Orphilodes

Orphilodes er en slekt av biller som hører til familien klannere (Dermestidae). De lever av dødt animalsk materiale, for eksempel kjøtt, hud, pelsverk og ull. Mange arter kan gjøre betydelig skade på lagrede matvarer, tekstiler og biologiske samlinger. En del av disse artene har blitt spredt med handel over store deler av verden. 


== Utseende ==
Små, brunlige til svarte biller, gjerne ganske blanke og glatte. Kroppsformen er mer eller mindre bredt oval. Antennene er klubbeformede. Hodet er forholdsvis lite og ofte skjult under brystskjoldet. Mange arter har to punktøyne i pannen. Antennene består av 5-11 ledd og er vanligvis nokså korte, med en tydelig, 1-3 leddet kølle. Hos hannene til noen arter er det ytterste leddet sterkt forstørret, like langt som resten av antennen. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, sett ovenfra firkantet eller halvsirkelformet. Det har ingen tydelig forhøyninger eller groper. Dekkvingene er oftest noe flate. Hos noen arter dekker de ikke hele bakkroppen. Beina er temmelig korte og kan foldes tett inntil kroppen. Larvene er mer eller mindre kjegleformede og gjerne kledt med lange hår.


== Levevis ==
Klannerne lever av dødt dyrisk materiale og kan klare seg med svært lite fuktighet, slik at de kan spise tørrfisk, nålede tørre insekter, lær og andre tørre materialer. Ute i naturen lever de av kadavere, matrester i fuglereir, insektrester i vepse- og humlebol og lignende. De nyklekte larvene er svært aktive og kan komme seg inn gjennom ganske små åpninger. 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien klannere, Dermestoidea – bare én familie
Familien klannere, Dermestidae
Underfamilien Orphilinae LeConte, 1861
Slekten Orphilodes Lawrence & Slipinski, 2005
Orphilodes australis Lawrence & Slipinski, 2005
Orphilodes malleecola Lawrence & Slipinski, 2005
Orphilodes minor Lawrence & Slipinski, 2005


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Orphilodes i Encyclopedia of Life 
(en) Orphilodes i Global Biodiversity Information Facility 
Orphilodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Sommercupen i skiskyting 2022

Sommercupen i rulleskiskiskyting 2022 (Asko Sommercup) gikk over 4 renn, fra 27. august 2022 i Karidalen til 18. september 2022 i Drangedal i forbindelse med NM i rulleskiskyting 2022.


== Resultater senior ==


=== Kvinner ===

Marthe Kråkstad, Anne B. De Besche, Karoline Knotten og Karoline Erdal vant ett renn hver.


=== Menn ===

Martin Femsteinevik, Johannes Dale, Filip Fjeld Andersen (ellevteplass sammenlagt) og Petter Austberg Bjørn (18.-plass sammenlagt) vant ett renn hver.


== Resultater junior ==


=== K20-22 ===

Maren Kirkeeide, Eivor Melbybråten, Maren Bakken (15.-plass sammenlagt) og Frida Dokken (15.-plass sammenlagt) vant ett renn hver.


=== M20-22 ===

Oskar Kjos, Aksel Aasbø, Isak Frey og Martin Uldal (16.-plass sammenlagt) vant ett renn hver.


=== K19 ===

Ragna Fodstad og Maren Sofie Brännare-Gran vant ett renn hver, og Guro Femsteinevik (fjerdeplass sammenlagt) vant to renn.


=== M19 ===

Sivert Gerhardsen vant to av rennene, og Noah Husnes og Håvard Tosterud vant ett renn hver.


=== K18 ===

Synne Flaa vant to av rennene, og Eirin Sletten og Anna Mæhre Torjussen (femteplass sammenlagt) vant ett renn hver.


=== M18 ===

Kasper Kalkenberg vant alle fire rennene, og William Ramsfjell kom på andreplass i tre av de fire rennene.


=== K17 ===

Marie Flaa vant to av rennene, og Guro Strindeberg og Julie Tronerud Kvelvane (sjetteplass sammenlagt) vant ett renn hver.


=== M17 ===

Marius Fidjeland vant tre av rennene, og Leander Aunvik vant ett renn.


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater kvinner senior
Resultater menn senior
Resultater K20-22
Resultater M20-22
Resultater K19
Resultater M19
Resultater K18
Resultater M18
Resultater K17
Rseultater M17
Sinoxylon

Sinoxylon er en slekt av ehttebiller som borer i død ved. 


== Utseende ==
Små (2 – 20 mm), sylindriske, nokså korte og brede hettebiller. De kan minne om barkbiller (Scolytinae) men kan skilles fra disse blant annet på at fasettøynene er ovale og ikke oppdelt. Brystskjoldet (pronotum) er høyt hvelvet, hetteformet, og dekker hodet sett ovenfra. Hodet er kort og bredt med små fasettøyne. Hos underfamiliene splintvedbiller (Lyctinae) og Polycaoninae er hodet fremstrakt og godt synlig ovenfra, hos de andre undergruppene er det dekket av det hetteformede brystskjoldet. Antennene er korte til middels lange og består av 9-11 ledd. De tre ytterste leddene danner en vifte. Fasettøynene er ovale, ikke delt av noen innskjæring. Brystskjoldet (pronotum) er nokså flatt, firkantet sett ovenfra hos splintvedbiller og Polycaoninae, hos de andre gruppene er det karakteristisk hetteformet. Den fremre, bratt nedstigende delen har gjerne tverr-rynker og ofte er fremkanten trukket ut til et par korte horn. Dekkvingene er lange og parallellsidige. De slutter bratt bak, og mange arter har bakover- eller oppoverrettede tenner i den bakerste delen, i likhet med mange barkbiller. Beina er korte, framleggene har ofte tenner eller pigger. Føttene er nokså lange, slanke og fem-leddete. Larvene er bleke, svakt C-formede, med korte hår. De har en kraftig hodekapsel med nokså små, men sterke kjever (mandibler) og korte bein.


== Levevis ==
De fleste av hettebillene borer i død ved. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).


== Skadedyr ==
I tillegg til at noen arter kan ødelegge treverk, finnes det enkelte arter i denne familien som kan gjøre betydelig skade på lagrede, tørre matvarer. Det største problemet er den lille arten kornborebille (Rhyzopertha dominicana), som borer i tørt korn. Den har blitt spredt over det meste av verden, og kan også gjøre skade på andre tørre matvarer.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
Familien hettebiller, Bostrichidae
Underfamilien hettebiller, Bostrichinae Latreille, 1802
Stammen Sinoxylini Lesne, 1898
Slekten Sinoxylon Duftschmid, 1825 - 52 arter


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sinoxylon i Encyclopedia of Life 
(en) Sinoxylon i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sinoxylon hos Artsdatabanken 
(sv) Sinoxylon hos Dyntaxa 
(en) Sinoxylon hos Fauna Europaea 
(en) Sinoxylon hos ITIS 
(en) Sinoxylon hos NCBI 
(en) Kategori:Sinoxylon – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sinoxylon – detaljert informasjon på Wikispecies
Seniorspesialist

Seniorspesialist er en militær grad for grenaderer (vervet personell) i det norske Luftforsvaret. Den har koden OR 4 i henhold til STANAG 2116, over ledende spesialist (OR 4) og under kvartermester (OR 5). Tilsvarende grad i Hæren er Korporal 1. klasse og i Sjøforsvaret er Konstabel 1. klasse.
Gradstegnet er to vinkler med èn bue over.


== Referanser ==
Skipsbevegelser

Skipsbevegelser er definert av de seks frihetsgradene som et skip eller en båt kan være utsatt for.
De seks bevegelsene kan inndeles i de overordnede kategorier forskyvning og rotasjon.


== Forskyvning ==


=== Duving ===
Skipet forflytter seg opp/ned. 


=== Sidejaging ===
Skipet forflytter seg fra side til side.


=== Jaging ===
Skipet forflytter seg frem/tilbake. 


== Rotasjon ==


=== Giring ===
Et skip girer når det dreier rundt det vertikale aksen  (z).


=== Stamping ===
Et skip stamper når det dreier rundt tverrskipsaksen (y). 


=== Rulling ===
Et skip ruller – "gynger fra side til side" – når det dreier rund langsskipsaksen (x) fordi det blir utsatt for et tverrskipsmoment, typisk bølger eller dønninger. 
Rulling kan dempes blant annet vha. stabilisatorfinner og vanntanker.


== Referanser ==
Stephanopachys

Stephanopachys er en slekt av hettebiller som borer i ved. 


== Utseende ==
Små, langstrakte, nokså smale, blanke, mørke hettebiller. De kan minne om smale barkbiller (Scolytinae) men kan skilles fra disse blant annet på at fasettøynene er ovale og ikke oppdelt. Brystskjoldet (pronotum) er høyt hvelvet, hetteformet, og dekker hodet sett ovenfra. Hodet er kort og bredt med små fasettøyne. Antennene er korte til middels lange og består av 9-11 ledd. De tre ytterste leddene er noe tykkere enn de øvrige og danner en avlang kølle. Fasettøynene er ovale, ikke delt av noen innskjæring. Brystskjoldet (pronotum) er nokså flatt, firkantet sett ovenfra hos splintvedbiller og Polycaoninae, hos de andre gruppene er det karakteristisk hetteformet. Den fremre, bratt nedstigende delen har gjerne tverr-rynker. Dekkvingene er lange og parallellsidige. De slutter bratt bak, og mange arter har bakover- eller oppoverrettede tenner i den bakerste delen, i likhet med mange barkbiller. Beina er korte, framleggene har tenner eller pigger. Føttene er nokså lange, slanke og fem-leddete. Larvene er bleke, svakt C-formede, med korte hår. De har en kraftig hodekapsel med nokså små, men sterke kjever (mandibler) og korte bein.


== Levevis ==
De fleste av hettebillene borer i død ved, denne slekten laver på ved av bartrær. 


== Utbredelse ==
Slekten har en holarktisk utbredelse og forekommer også (innført?) i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
Familien hettebiller, Bostrichidae
Underfamilien tannhettebiller, Dinoderinae C.G. Thomson, 1863
Slekten Stephanopachys Waterhouse, 1888
Stephanopachys ambericus Zahradník & Háva, 2015
Stephanopachys amplus (Casey, 1898)
Stephanopachys asperulus (Casey, 1898)
Stephanopachys brunneus (Wollaston, 1862)
Stephanopachys conicola Fisher, 1950
Stephanopachys cribratus (LeConte, 1866)
Stephanopachys densus (LeConte, 1866)
Stephanopachys dugesi Lesne, 1939
Stephanopachys electron Zahradník & Háva, 2015
Stephanopachys himalayanus Lesne, 1932
Stephanopachys hispidulus (Casey, 1898)
furuhettebille Stephanopachys linearis (Kugelann, 1792) - finnes i Norge
Stephanopachys opacus Casey
Stephanopachys pacificus Casey
Stephanopachys parvulus Casey
Stephanopachys quadricollis (Fairmaire in Marseul, 1878)
Stephanopachys rugosus (Olivier, 1795)
Stephanopachys sachalinensis (Matsumura, 1911)
Stephanopachys sobrinus (Casey, 1898)
granhettebille Stephanopachys substriatus (Paykull, 1800) - finnes i Norge
Stephanopachys vetus Peris, Delclòs, Soriano & Perrichot, 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stephanopachys i Encyclopedia of Life 
(en) Stephanopachys i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stephanopachys hos Artsdatabanken 
(sv) Stephanopachys hos Dyntaxa 
(en) Stephanopachys hos Fauna Europaea 
(en) Stephanopachys hos Fossilworks 
(en) Stephanopachys hos ITIS 
(en) Stephanopachys hos NCBI 
(en) Kategori:Stephanopachys – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stephanopachys – detaljert informasjon på Wikispecies