Oksana Zabuzjko

Oksana Zabuzjko (ukrainsk: Окса́на Стефа́нівна Забу́жко, født 19. september 1960 i Lutsk i Ukraina) er en ukrainsk forfatter, journalist, poet, essayist og filosof. Hun er kjent for sine utgivelser The Museum of Abandoned Secrets og Fieldwork in Ukrainian Sex. Oksana Zabuzjko er en ukrainsk forfatter, som er kjent for sine romaner og essay. Hun har særlig vært opptatt av feminisme og nasjonal identitet. Zabuzjko ble født i Lutsk i Vest-Ukraina i 1960, men bor og jobber i Kyiv.
Zabuzjko publiserte sin første diktsamling i 1985 og har siden skrevet både poesi, prosa og essay. Hun er ved gjentatte anledninger kåret til en av de viktigste kulturpersonlighetene i Ukraina. Hennes viktigste verk er romanene Feltstudier av ukrainsk sex som kom ut i 1996 og Museet for etterlatte hemmeligheter fra 2009. Hun også skrever på online litteratur platform Zbrutsj. Hennes artikkel fra april 2022 skrevet i The Times Literary Supplement «No guilty people in the world? Reading Russian literature after the Bucha massacre», hvor hun starer en diskusjon om kollektiv ansvaret av alle russere for krigen i Ukraina.


== Museet for etterlatte hemmeligheter ==
Museet for etterlatte hemmeligheter er Oksana Zabuzjkos andre roman, som hun skrev i 2009. Den 800 sider lange romanen handler om tre generasjoner av en ukrainsk familie i perioden 1940–2004. Litteraturanmeldere har sammenlignet den med Thomas Mann's Buddenbrooks. Romanen har form som en granskning av historiske hendelser, ført i pennen av journalisten Daryna Hoshchynska. Det tar leseren med fra sultkatastrofen som kalles Holodomor, via geriljahæren UPA, til Oransjerevolusjonen.
Romanen vant i 2010 tidsskriftet Korrespondents pris for beste ukrainske bokutgivelse, og i 2013 ble tildelt Angelus Central European Literature Award.


== Notre Dame d’Ukraine ==
Oksana Zabuzjko mest populære roman er Notre Dame d’Ukraine. Den handler om den ukrainske forfatteren Lesia Ukrajinka (1871–1913), men er samtidig en fremstilling av den ukrainske intelligentsiaen og kulturelle verdier i Ukraina rundt år 1900.


== Feltstudier av ukrainsk sex ==
Romanen har et tydelig selvbiografisk element og handler om Oksana som lik forfatteren er poet. Hun reiser til USA på stipend, slik også Zabuzjko gjorde det på 1990-tallet. Romanen er delvis henvendt direkte til leseren, som om det var en forelesning om Ukraina og den ukrainske nasjonen, og er ellers bygd opp rundt det vanskelige forholdet mellom Oksana og Mykola, hennes ukrainske kjæreste. Romanen forteller med dyp innsikt, men også humor om den dobbelt utsatte posisjonen det er å være kvinnelig poet fra Ukraina. Ikke bare skriver man på et språk som ingen har hørt om, som kvinne må man finne seg i å bli misbrukt av menn som har blitt misbrukt av kolonimakten.
Kombinasjonen av en brutal kjærlighetshistorie med diskusjonen av den nasjonal idé er sentral for romanen. På den ene siden blir den nasjonale idéen presentert som noe typisk for kulturelt bevisste ukrainske kvinner: fortellerstemmen siterer en venninne som uttaler at de ikke forelsker seg i menn, men i den nasjonale idéen. Dette blir framstilt som et romantisk offer på nasjonens alter. På den andre siden det frigjørende, feministiske perspektivet. Zabuzjko bruker et språk som tidligere har vært reservert mannlige forfattere, og inkluderer en rekke tabuer som kvinnelig seksuell tilfredsstillelse og menstruasjon.
Litteraturviteren Uilleam Blacker påpeker at selv om Zabuzjko vanligvis blir framstilt som en feministisk pioner i Ukraina, så er hennes tekster i realiteten ambivalente i forholdet til feministiske idéer. Han identifiserer en spenning hos Zabuzjko mellom ønsket om å finne en distinkt kvinnelig stemme, som kan representere en avskjed med den mannsdominerte ukrainske litterære tradisjonen, og på den andre siden, hennes respekt for de nasjonale tradisjonene og ønske om å bevare dem. Zabuzjko løser ikke dette dilemmaet, men det er nettopp denne spenninga som gjør hennes tekster så særegne. Hun uttrykker på en egen måte den postkolonialistiske kvinnens traumatiske, komplekse erfaring med kropp, sex og kjønn.


== Bibliografi (utvalg) ==
1996: Feltstudier av ukrainsk sex (roman)
2003: Søster, søster (noveller)
2007: Notre Dame d’Ukraine (sakprosa)
2009: Museet for etterlatte hemmeligheter (roman)
2022: Min lengste reise (essaysamling). Oversatt til norsk av Martin Paulsen. Kagge forlag.


=== Tekster oversatt til engelsk ===
O. Zabuzhko Girls, translated by Askold Melnyczuk.
O. Zabuzhko I, Milena in: The Third Shore: Women's Fiction from East Central Europe (Writings from an Unbound Europe) (Paperback) by Agata Schwartz, Luise von Flotow. Also found in: Two Lands, New Visions: Stories from Canada and Ukraine by Janice Kulyk Keefer (Editor), Solomea Pavlychko (Editor).
O. Zabuzhko Fieldwork In Ukrainian Sex, translated by Halyna Hryn. Las Vegas: AmazonCrossing, 2011
A Kingdom of Fallen Statues. Poems and Essays by Oksana Zabuzhko Transl. by Marco Carynnyk, Askold Melnyczuk, Michael M.Naydan, Wanda Phipps, Lisa Sapinkopf, Douglas Burnet Smith, and Virlana Tkacz. Toronto: Wellspring Ltd., 1996
O. Zabuzhko The Museum of Abandoned Secrets, translated by Nina Shevchuk-Murray. Las Vegas: AmazonCrossing 2012
No guilty people in the world? Reading Russian literature after the Bucha massacre - The Times Literary Supplement, 22. april 2022


=== Oversettelser til ukrainsk ===
Svetlana Aleksijevitsj, Чорнобиль: хроніка майбутнього (1998) ISBN 966-727438-1
Svetlana Aleksijevitsj  Чорнобильська молитва (2016) ISBN 978-617-7286-05-8


== Utmerkelser ==
MacArthur Grant
Antonovych International Foundation Prize
Ukrainas nasjonalpris
Nasjonal dronning Olhas orden (av president av Ukraina fra 16. januar 2009)
ANGELUS Central European Literature Award


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Oksana Zabuzhko – kategori av bilder, video eller lyd på Commons