Henry Walpole

Henry Walpole (født 1558 i Docking i Norfolk i England, henrettet 7. april 1595 i York) var en engelskmann som konverterte til katolisismen, ble jesuittisk prest, og ble henrettet under de engelske katolikkerforfølgelser. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Henry Walpole var eldste sønn av Christopher Walpole og hans hustru Margery Beckham. Han fikk sin utdannelse på Norwich School, vid Peterhouse i Cambridge og på Gray's Inn i London. På det siste sted ble det lagt merke til at han stadig omgikkes med recusants, folk som ikke innordnet seg den nye kirkelige ordning.
Walpole var nærværende ved jesuittpresten Edmund Campions henrettelse på Tyburn i London den 1. desember 1581 og hans klær ble nedstenket av Campions blod. Etter dette valgte Walpole å bli katolikk. Før hadde han vært heller lunken religiøst sett, men nå oppgav han sin profesjon som advokat og fulgte i Campions fotspor. Han skrev en liten bok på vers som æret Campion; den ble trykket og distribuert i det skjulte i London. Myndighetene prøvde å fuinne ut hvem som stod bak. Trykkeren, en venn av Walpole ved navn Valenger, ble bøtelagt og mistet sine ører, men han forrådte ikke Walpole, som ikke desto minsdre var ender mistanke. Walpole flyktet fra London til farens hjem i Norfolk, og derfra flyktet han til Frankrike.


=== Landeflukt ===
Han reiste til Rouen, Paris og Reims; han ankom Reims den 7. juli 1582.  Den 28. april 1583 ble han opptatt på Collegium Anglorum i Roma og begynte å få mindre oppdrag i oktober dette år. Året derpå flyttet han til Frankrike for å studere videre. mest ved det skotske kolleg i Pont-à-Mousson. Han ble ordinert subdiakon og diakon i Metz.


=== Prest ===
Han ble presteviet i Paris den 17. desember 1588, og så ble han sendt til Brussel. Pater Walpole talte flytende italiensk, fransk, latin, engelsk og spansk. 
Etter ett år i Brussel ble han militærprest for engelske og irske katolske flyktninger som tjenestegjorde i de spanske styrker i Nederlandene. Han ble tatt til fange og ført til et engelsk fort i Flushing, der han ble torturert før han ble frikjøpt av sim bror Michael og hans jesuittiske foretatte. Så var han i Tournai for sit treje års probatio, hvorpå han ble sendt for å hjelpe til med grunnleggelsem av engelske presteseminarer i Sevilla og  Valladolid. I 1593 dro han til Filip II av Spania for å få tillatelse til å grunnlegge St Omers (nå Stonyhurt) College.
Walpole, hans yngste bror Thomas, og en engelsk soldat, seilte fra Dunkirk på et fransk skip - delvis et piratskip - med kurs for Skottland fordi de engelske sørkystshavnene var blitt stengt etter utbruddet av pesten. Etter ti stormfulle dager til sjøs ble de satt i land på Flamborough Head i Yorkshire den 4. desember 1593, og de skilte lag med det samme. Walpole ble arrestert på et vertshus i Bridlington; han var blitt forrådt av en annen medreisende fra sjøreisen som har tatt til fange og ville tjene seg penger for å kjøpe seg ut av fengselet. Walpole satt fengslet de neste seksten månedene. Først satt han i York Castle i tre måneder, så fikk «prestejegeren» Richard Topcliffe ham overført til Tower of London i februar 1594. Der ble pater Walpole hardt torturert i timesvis, fjorten ganger, men med brede intervaller slik at det ikke av vanvare kostet ham livet. Hans far var ved sviktende helse, og hans gods ville bare tilfalle kronen dersom sønnen ble henrettet for forræderi, så det gjaldt å holde ham i live til dom var felt.Våren 1595 ble han sendt tilbake til York. Der ble han dømt til døden under sin rettergang, og ble henrettet den 7. april samme år ved den dramatiske metoden hengning, trekking og kvartering. En annen henrettet katolikk samme dag var Alexander Rawlins, også han for høyforræderi.
Walpole ble saligerklært i 1929 og helligkåret som en av Englands og Wales' førti martyrer den. 25 oktober 1970 av pave Paul VI.


== Litteratur ==
En spansk skildring av Walpoles liv og martyrium er blitt publisert av Joseph Creswell som Historia de la Vida y Martyrio que padecio en Inglaterra, este año de .1595. el P. Henrique Valpolo sacerdote de la Compañia de Iesus, que fue embiado del Colegio de los Ingleses de Valladolid, y ha sido el primer martyr de los Seminarios de España. Con el martyrio de otros quatro Sacerdotes: los dos de la misma Compañia, y los otros dos de los Seminarios (En Madrid, en casa de Pedro Madrigal, 1596).Augustus Jessopp skrev en biografi om Walpole med tittel One generation of a Norfolk house, og redigerte hans brev, som ble trykket i  Norwich i 1873 som Letters of Fa. Henry Walpole, S.J..


== Referanser ==