jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Abrus precatorius

Abrus precatorius er en art i erteblomstfamilien, som vokser i det tropiske Afrika og Asia. Planten er en klatrende busk, som har likefinnede blader i med mange par småblader. Blomstene kommer i klaser, og har en blekpurpur til blekfiolett farge. Senere kommer det skjermer også kalt skolmer, som åpner seg når de er modne. I disse skolmene er det frø med et typisk utseende, som er rødt med en svart flekk der de er festet i skolmen.


== Giftstoffer og giftighet ==
Abrus precatorius er en av de giftigste plantene, som er kjent. Den inneholder noen  lektiner, som går under navnet abrin.
Ca. 0,5 g frø regnes som dødelig for en voksen person. Men frøene har et hardt skall, som normalt ikke skades i fordøyelsessystemet, men om frøene tygges, borres hull i eller males helt eller delvis opp, så er de livsfarlige.I 1984 var det et tilfelle et alvorlig forgiftningstilfelle, etter han hadde tatt indisk «helsepulver», som ble diagnostisert til forgiftning av Abrus precatorius. Dette er sannsynligvis den alvorligste forgiftningen, der pasienten overlevde. 
En inder kom til bake, etter å ha besøkt sitt hjemmland, og ble innlagt på sykehuset i Hamburg med en blodig diare, etter å allerede ha blitt plagd med alvorlig mage– og tarmbetennelse i to dager. To dager senere utviklet han  i tillegg til betennelse i bukspyttkjertelen også til slutt Diabetes mellitus, som et resultat av betennelsen i bukspyttkjertelen. To dager etter betennelsen i bukspyttkjertelen begynte, så kom det også dramatiske neurologiske symptomer, pasienten ble delirisk, halvt bevisstløsog han hallusinerte. Dagen etter så dukket det opp en lammelse av den ene siden av kroppen, som truet med å påvirke den andre siden av kroppen også. Denne lammelsen utviklet seg i alvorlighet. Pasienten ble svært søvnig, og fikk også anfall av generelle sentralnervøse kramper, som kunne kontrolleres med høye doser av epilepsi-medisiner. Pasienten utviklet bevistløshet, som utviklet seg til pustestans. Han ble påkoblet en respirator. Denne tilstanden varte til dag nummer atten, etter starten på forgiftningen. Etter dette ble han gradvis friskere iløpet av de tre neste ukene, og lammelsene forsvant. Betennelsen i bukspyttkjertelen ble fort bedre, etter førti dager forgiftningssymptomene begynte. Han kunne da bli skrevet ut av sykehuset, men han hadde fortsatt en svak diabetes og svakt sykelige leververdier.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abrus precatorius i Encyclopedia of Life 
(en) Abrus precatorius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Abrus precatorius hos ITIS 
(en) Abrus precatorius hos NCBI 
(en) Abrus precatorius hos The International Plant Names Index 
(en) Abrus precatorius hos Tropicos 
(en) Kategori:Abrus precatorius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Abrus precatorius – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Abrus precatorius – detaljert informasjon på Wikispecies
Sten Hegeler

Sten Hegeler (1923–2021) var en dansk psykolog, sexolog og forfatter.
25 år gammel utga han sin første bok, Hvordan, mor?, som var seksualopplysning for barnehavebarn. I 1961 utkom oppslagsboken Kærlighedens ABZ, skrevet sammen med konen Inge Hegeler (1927–1996). Sammen med henne redigerte han på 1960- og 1970-tallet en sexbrevkasse i blant annet danske Ekstra Bladet og i norske Dagbladet.Sten Hegeler var sønn av arkitekten Poul Henningsen, og fikk to barn med sin kone Inge.


== Referanser ==
Natacha Ngoye Akamabi

Natacha Ngoye Akamabi (født 15. august 1993) er en brazzavillekongolesisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun vant 100 meter og 200 meter under Jeux de la Francophonie 2017. 


== Idrettskarriere ==
Akamabi deltok i Afrikamesterskapet i friidrett 2010, men ble slått ut i forsøksheatet på 100 meter og 200 meter. Under Afrikalekene 2011 ble hun slått ut i semifinalen på 400 meter. Hun deltok i VM i friidrett innendørs 2012, og løp der 400 meter, men ble slått ut i forsøksheatet der hun løp på 58,21 sekunder. Jeux de la Francophonie 2013 ble arrangert i Nice i Frankrike, og Akamabi deltok der på 400 meter, men ble slått ut i forsøksheatet. Under Afrikamesterskapet i friidrett 2014 ble hun slått ut i forsøksheatet på 400 meter, men nådde semifinalen på 200 meter, der hun løp på 24,06 sekunder, og gikk ikke videre til finalen. Hun kom på femteplass på 200 meter under Afrikalekene 2015, men ble slått ut i forsøksheatet på 400 meter. På 4 x 400 meter stafett kom Republikken Kongo på fjerdeplass.Hun deltok på 200 meter under Afrikamesterskapet i friidrett 2016, og løp på 24,54 i forsøksheatet, men fullførte ikke i semifinalen. Under Jeux de la Francophonie 2017 fikk hun to medaljer; hun vant 100 meter og 200 meter, og satte personlig rekord på begge distansene, med 11,56 i finalen på 100 meter og 23,39 i semifinalen på 200 meter. Hun deltok også på 4 x 100 meter stafett, der Republikken Kongo kom på fjerdeplass. Hun kom på femteplass på 100 meter og 200 meter under Afrikalekene 2019, og hun deltok på 200 meter under VM i friidrett 2019, men ble der diskvalifisert i forsøksheatet for å trå utenfor sin bane.Hun representerte Kongo under Sommer-OL 2020 i Tokyo, som ble arrangert i 2021. Der fikk hun best tid i det innledende heatet på 100 meter. Hun ble slått ut i forsøksheatet, der hun kom sist i heat 6.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Natacha Ngoye Akamabi – Olympedia 
(en) Natacha Ngoye Akamabi – World Athletics 
(en) Natacha Ngoye Akamabi – TheSports.org 
Profil hos Sommer-OL 2020 Arkivert 8. august 2021 hos Wayback Machine.
Nedre Klekken vei

Nedre Klekken vei (1-33, 4-12) er en vei i Klekken i Ringerike.
Veien går fra Klekkenveien, og går sørover fra denne. En sidevei går østover til Borgergata, og Heggestubben er en sidegate til Nedre Klekken vei, vestover. Veien består av eneboliger, og ligger cirka 206 meter over havet ved Klekkenveien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nedre Klekken vei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Heggestubben

Heggestubben (1, 3, 5, 7, 10) er en vei i Klekken i Ringerike.
Veien er en sidevei til Nedre Klekken vei, og går vestover fra denne. Veien er kort, cirka 200 meter, og består av eneboliger. Den ligger cirka 200 meter over havet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Heggestubben, Ringerike – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gino Renni

Luigi Melieni Mollo (født 7. juni 1943 i Corigliano Calabro i provinsen Cosenza i Calabria i Italia, død 1. august 2021 i Buenos Aires i Argentina), profesjonelt kjent som Gino Renni, var en italiensk-argentinsk skuespiller, komiker og sanger.


== Liv og virke ==
Gino Renni kom i ung alder, etter andre verdenskrig, fra Italia til Argentina med sin far Francesco («Cirillo») Melieni (1918-1980) og moren Elena (1919-2019). Familien bodde på Córdoba-gaten (mellom Mario Bravo og Billinghurst) og faren solgte frukt og grønnsaker engros på Mercado de Abasto i Buenos Aires. Han hadde en søster, Ana María, som døde i 2014.
Hans sangerkarriere begynte i 1961. Han raskt etter også til filmen; og ble kjent for sin rolle som Gino Foderone i filmserien Brigada explosiva contra los ninjas. Det meste av karrieren var i Argentina, men han var også i noen tid i Mexico.
I 2013 stilte Renni til valg for et sete i Deputertekammeret i Italia som medlem av Partito Democratico, men tapte valget.
Renni ble innlagt på sykehus den 6. juni 2021 med covid-19 kort tid etter å ha blitt vaksinert med Sinopharm i Buenos Aires. Han døde to måneder senere 1. august 2021 av komplikasjoner forårsaket av infeksjonen, 78 år gammel.


== Skuespilleri ==


=== FjernsynOperación Ja-Já (1967) ===
Nino (1971)
Mañana puedo morir (1979)
Mesa de Noticias (1983)
Amándote (1988)
Amándote II (1990)
Atreverse (1990)
Romanzo (1990)
Brigada cola (1992)
Perla negra (1994)
Zíngara (1996)
Cebollitas (1997-1998)
Muñeca brava (1998-1999)
Amor latino (2000)
Provócame (2001)
Kachorra (2002)
Poné a Francella (2002)
Dr. Amor (2003)
Sin código (2004)
El Patrón de la Vereda (2005)
Sos mi vida (2006)
El hombre de tu vida (2011)
Cuando me sonreís (2011)
Loco por vos (2016) 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gino Renni på Internet Movie Database 
(en) Gino Renni hos The Movie Database
Tectosternum

Tectosternum er en slekt av biller som hører til familien vannkjær (Hydrophilidae).


== Utseende ==
Ganske små (ca. 1,5 millimeter), bredt ovale, hvelvede, blanke, mørke vannkjær. Oversiden er fint og jevnt punktert.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika og tropisk Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien vannkjær, Hydrophiloidea
Familien vannkjær, Hydrophilidae
Underfamilien kulevannkjær, Sphaeridiinae
Stamme Megasternini
Slekten Tectosternum Balfour-Browne, 1958
Tectosternum brunneum (Balfour-Browne, 1950)
Tectosternum exstriatum Balfour-Browne, 1958
Tectosternum naviculare (Zimmermann, 1869)


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
Tectosternum på GBIF [2]
(en) Tectosternum i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tectosternum hos ITIS 
(en) Tectosternum hos NCBI
Sternocoelis

Sternocoelis er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
Små, forholdvis langbeinte, rundede, blanke, rødbrunlige stumpbiller. Kroppen er spredt kledt med oppstående hår.


== Levevis ==
Denne gruppen er myrmekofiler, det vil si at de lever sammen med maur i reirene/tuene deres. Disse små billene kan ri rundt på ryggen av maurene.


== Utbredelse ==
De fleste artene lever i det nordvestlige Afrika og på den Iberiske halvøya, men slekten forekommer også øst til Tyrkia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien maurstumpbiller, Haeteriinae Marseul, 1857 – ikke i Norge, bør trolig regnes til storstumpbillene. 111 alekter.
Slekten Sternocoelis Lewis, 1888
Sternocoelis acutangulus (Lewis, 1887)
Sternoceolis alluaudi Théry, 1921
Sternocoelis arachnoides Fairmaire, 1877
Sternocoelis bedeii Lewis, 1884
Sternocoelis berberus Lackner et Yélamos, 2001
Sternocoelis comosellus (Fairmaire, 1883)
Sternocoelis diversepunctuatus Pic, 1911
Sternocoelis espadaleri Yélamos, 1995
Sternocoelis fusculus (Schmidt, 1888)
Sternocoelis grandis (Reitter, 1883)
Sternocoelis hispanicus Rosenhauer, 1856
Sternocoelis incisus (Schmidt, 1885)
Sternocoelis laevidorsis (Fairmaire, 1876)
Sternocoelis lewisi (Reitter, 1883)
Sternocoelis marginalis Normand, 1915
Sternocoelis marseulii (Brisout de Barneville, 1866)
Sternocoelis merklii (Schmidt, 1885)
Sternocoelis otini Peyerimhoff, 1949
Sternocoelis pluristriatus (Fairmaire, 1876)
Sternocoelis puberulus (Motschulsky, 1858)
Sternocoelis punctulatus (Lucas, 1855)
Sternocoelis robustus Pic, 1911
Sternocoelis setulosus Reitter, 1872
Sternocoelis slaoui Théry, 1921
Sternocoelis sulcaticollis Pic, 1937
Sternoceolis vaucheri Lewis, 1896
Sternocoelis viaticus Lewis, 1892
Sternocoelis yelamosi Lackner and Hlavác, 2012


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
Sternocoelis på AntWiki [1]
(en) Sternocoelis i Encyclopedia of Life 
(en) Sternocoelis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sternocoelis hos Fauna Europaea 
(en) Sternocoelis hos ITIS 
(en) Kategori:Sternocoelis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sternocoelis – detaljert informasjon på Wikispecies
Juan Eduardo Alcayaga del Canto

Juan Eduardo Alcayaga del Canto (født 29. januar 1947 i Coquimbo i Chile, død 11. juli 2021 samme sted) var en chilensk politiker.
Han var medlem av Partido Radical, og ble borgermester i Coquimbo i 2012 da den foregående borgermester, Oscar Pereira, døde.


== Politisk karriere ==
Han ble valgt til kommunerådet i Coquimbo kommune suksessivt i 1992, 1996 og 2000. I 2004 ble han ikke valgt, men ble innvalgt igjen ved kommunevalget i 2008.Han tjenestegjorde mellom 8. mai 2006 og 30. oktober 2008 som regionsdirektør for Servicio Nacional de Turismo. Han var også president for Asociación Latinoamericana de Municipios Turísticos y la Asociación de Municipios Turísticos de Chile. Den 18. juli 2012 ble han av kommunestyrevalgt til ordfører for å tjene den ufullendte valgperioden til den avdøde Oscar Pereira.Han døde 11. juli 2021 som følge av komplikasjoner fra covid-19, som viste seg å bli for belastende i tillegg til et kirurgisk inngrep for å fjerne en svulst.


== Referanser ==
Agrodes

Agrodes er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 15 arter, fire av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Nokså store (gjerne 20-24 millimeter), slanke, mørke, blanke, blålig metallisk fargede kortvinger. Hodet er ovalt med nokså små fasettøyne som sitter nær forkanten, og lange, rundede tinninger. Det er en ganske smal "hals" mellom hode og pronotum. Pronotum er snokså smalt, mye lengre enn bredt, for det meste rektangulært, men tilsmalnet foran, dekkvingene forholdsvis korte, flygevingene velutviklede. Oversiden er nokså tett kledt med korte, utstående hår.


== Levevis ==
Dise billene er rovdyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
Stammen Xantholinini
Slekten Agrodes Nordmann, 1837
Agrodes conicicollis Sharp, 1876
Agrodes elegans Nordmann, 1837


== Eksterne lenker ==
Agrodes på GBIF [1]
(en) Agrodes i Global Biodiversity Information Facility 
Agrodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Eikemyrveien

Eikemyrveien (3-25, 2-42) er en vei i Haug i Ringerike.
Veien er en blindvei med avkjøring fra Loveien, på vestsiden av denne. Veien består av rekkehus og eneboliger, og ligger cirka 235 meter over havet ved Loveien.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==
Paraspercheus

Paraspercheus er en utdødd slekt av biller som trolig bør plasseres i familien vannkjær (Hydrophilidae).


== Utseende ==
Nokså store (13-15 millimeter), avlangt-ovale biller.


== Utbredelse i tid og rom ==
Slekten er kjent fra jura og kritt, mellom 165-113 millioner år før nåtid, fra funnsteder i Kasakhstan og Russland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien vannkjær, Hydrophiloidea Latreille, 1802
Familien vannkjær, Hydrophilidae Latreille, 1802
Fossile slekter med uklar tilknytning
Slekten †Paraspercheus Ponomarenko, 1977†Paraspercheus asiaticus Ponomarenko, 1977
†Paraspercheus vitimensis Ponomarenko, 1977


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fossilworks - Paraspercheus. Database over fossile arter [1] Arkivert 16. august 2021 hos Wayback Machine.
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Pactolinus

Pactolinus er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
Middelsstore til nokså store (den europiske arten 9-14 millimeter), brede til noe avlange, halvblanke, noe flate, brunrøde til svarte stumpbiller. Noen arter har påfallende lange, sigdformede kjever.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Europa (én art) og Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae
Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
Stammen Histerini Gyllenhal, 1808
Slekten Pactolinus Motschulsky, 1860
Pactolinus arctus (Desbordes, 1914)
Pactolinus collai Vienna, 2005
Pactolinus fortis (Schmidt, 1889)
Pactolinus gigas (Paykull, 1811)
Pactolinus intrepidus (Lewis, 1897)
Pactolinus latilabris (Lewis 1911)
Pactolinus latipes (Palisot de Beauvois, 1805)
Pactolinus major (Linnaeus 1767)  - forekommer i Europa
Pactolinus maurus (Marseul, 1854)
Pactolinus robusticeps (Marseul, 1886)
Pactolinus robusticollis (Lewis, 1892)
Pactolinus saginatus (Lewis, 1899)
Pactolinus togoensis (Bickhardt, 1918)
Pactolinus transvaalensis Gomy, 2001


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
Pactolinus på GBIF [1]
Bilde av Pactolinus major
(en) Pactolinus i Encyclopedia of Life 
(en) Pactolinus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pactolinus hos Artsdatabanken 
(sv) Pactolinus hos Dyntaxa 
(en) Pactolinus hos Fauna Europaea 
(en) Pactolinus hos ITIS 
(en) Pactolinus hos NCBI 
(en) Kategori:Pactolinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Flismoveien

Flismoveien (1, 19, 21, 73, 76)) er en vei på Veme i Sokna i Ringerike.
Flismoveien går fra Vemeveien, nordover fra denne, og ligger mellom Gamle Vemevei og Piperåsveien. Veien har spredt bebyggelse, og ligger cirka 126 meter over havet i sørenden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Flismoveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Velleius

Quedius (Velleius) er en gruppe av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Gruppen ble tidligere regnet som en egen slekt, nå oftest som er undergruppe i den store slekten Quedius.


== Utseende ==
Ganske store og avlange, mørke kortvinger. Fra beslektede grupper kjennes de særlig på at antennene er kraftige og sagtakkede.


== Levevis ==
Disse artene lever i vepsebol tilhørende arter i slekten Vespa. Den nordeuropeiske arten, Quedius (Velleius) dilatatus, lever i bolene til geithams (Vespa crabro) og kan kanskje dukke opp i Norge nå da geithamsen når har rekolonisert deler av Østlandet etter å ha vært borte i mange år.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
Stammen Staphylinini Latreille, 1802
Gruppen Quediina Kraatz, 1858
Slekten Quedius Stephens, 1829
Underslekten Velleius Leach, 1819 (før gjerne regnet som en egen slekt)
Quedius (Velleius) amamiensis (Watanabe, 1990)
Quedius (Velleius) circumipectus (Cho, 1996)
Quedius (Velleius) dilatatus (Fabricius, 1787)
Quedius (Velleius) elongatus (Naomi, 1986)
Quedius (Velleius) pectinatus (Sharp, 1874)
Quedius (Velleius) rectilatus Zhao & Zhou, 2015
Quedius (Velleius) sagittalis Zhao & Zhou, 2015
Quedius (Velleius) setosus (Sharp, 1889)
Quedius (Velleius) watanabei Solodovnikov, 2012


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 – utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Velleius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Velleius – detaljert informasjon på Wikispecies
Mary-Sophie Harvey

Mary-Sophie Harvey (født 11. august 1999) er en canadisk konkurransesvømmer.Hun var med å kvalifisere Canada til finalen for stafettlaget som tok en 4. plass på 4 × 200 m fri under Sommer-OL 2020 i Tokyo,


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marie-Sophie Harvey – Olympics.com 
(en) Marie-Sophie Harvey – Olympedia 
(en) Marie-Sophie Harvey – Canadian Olympic Committee 
(en) Marie-Sophie Harvey – FINA 
(en) Marie-Sophie Harvey – swimrankings.net 
(en) Marie-Sophie Harvey – TheSports.org
Kristine Arntzen

Kristine Arntzen (født 1996) er en norsk programleder på radio blant annet for Morgenshowet på Radio NRJ.Hun startet i radio i 2019 som programleder for NRJ formiddagen. I 2020 ble hun programleder for Morgenshowet sammen med Jonas Bergløv. 
Arntzen har tidligere arbeidet for Stavernfestivalen og for Findings festivalen, Elvefestivalen, We love the 90s og Landstreff Fredriksten. Her hadde hun diverse oppdrag som blant annet videoprodusent og artistintervjuer.Arntzen har en bachelorgrad fra Westerdals Oslo ACT innen Strategi og PR. I 2022 signerte hun også med David Eriksen og Eccentric People som programleder.Hun ble nominert til Årets Talent innenfor Prix Radio i 2020.


== Referanser ==
Summer McIntosh

Summer McIntosh (født 18. august 2006) er en canadisk konkurransesvømmer.Hun representerte Canada på stafettlaget som tok en 4. plass på 4 × 200 m fri under Sommer-OL 2020 i Tokyo,


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Summer McIntosh – Olympics.com 
(en) Summer McIntosh – Olympedia 
(en) Summer McIntosh – Canadian Olympic Committee 
(en) Summer McIntosh – FINA 
(en) Summer McIntosh – swimrankings.net 
(en) Summer McIntosh – TheSports.org
Rebecca Smith (svømmer)

Rebecca Smith (født 14. mars 2000) er en canadisk konkurransesvømmer.
Hun representerte Canada på stafettlaget under Sommer-OL 2020 i Tokyo som tok sølv på 4 × 100 m fri og som også tok en 4. plass på 4 × 200 m fri under de samme lekene,


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rebecca Smith – Olympics.com 
(en) Rebecca Smith – Olympedia 
(en) Rebecca Smith – Canadian Olympic Committee 
(en) Rebecca Smith – FINA 
(en) Rebecca Smith – swimrankings.net 
(en) Rebecca Smith – TheSports.org
Kayla Sanchez

Kayla Sanchez (født 7. april 2001) er en canadisk konkurransesvømmer.I 2021 representerte hun Canada under Sommer-OL 2020 i Tokyo og tok sølvmedalje på stafettlaget på 4 × 100 m fri. Sanchez var også med på stafettlaget som tok en 4. plass på 4 × 200 m fri. Sanchez tok hun med tiden 24,93 en 22. plass på 50 meter fri under de samme lekene, men kvalifiserte seg ikke til semifinalene på øvelsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kayla Sanchez – Olympics.com 
(en) Kayla Sanchez – Olympedia 
(en) Kayla Sanchez – Canadian Olympic Committee 
(en) Kayla Sanchez – FINA 
(en) Kayla Sanchez – swimrankings.net 
(en) Kayla Sanchez – TheSports.org
Astrapaeus

Astrapaeus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).. Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En nokså stor (10-15 millimeter), avlang, svart kortvinge med mursteinsrøde dekkvinger, minner overflatisk om artene i den store slekten Quedius. Hodet er stort og rundet med bred "hals", fasettøynene middelsstore og flate, antennene ganske tynne, pronotum stort og rundet, dekkvingene forholdsvis korte. Bakkroppen har en brunrødt tverrbånd som går over det sjuende og åttende leddet.


== Levevis ==
Arten kan finnes i hule trær og råtten, død ved, men også på bakken mellom løvstrø.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sør- og Mellom-Europa nord til det sørligste England og Polen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien storkortvinger, Staphylininae Latreille, 1802
Stammen Staphylinini Latreille, 1802
Understammen Cyrtoquediina
Slekten Astrapaeus Gravenhorst, 1802
Astrapaeus ulmi (P. Rossi, 1790)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Astrapaeus i Encyclopedia of Life 
(en) Astrapaeus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Astrapaeus hos Fauna Europaea 
(en) Astrapaeus hos NCBI 
(en) Kategori:Astrapaeus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Astrapaeus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Astrapaeus på GBIF [1]
UK Beetles - Astrapaeus ulmi. Nettside om arten
Gamle Vemevei

Gamle Vemevei (3-23, 4-36)) er en vei på Veme i Sokna i Ringerike.
Gamle Vemevei går fra Vemeveien, nordvestover fra denne, og der den passerer Nedre Veme gård dreier den vestover. Den krysser Kirkeveien. Veien har spredt bebyggelse, og ligger cirka 160 meter over havet der den krysser Kirkeveien.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gamle Vemevei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons