Christophe Pierre

Christophe Louis Yves Georges Pierre (født 30. januar 1946) er en fransk prelat, erkebiskop og diplomat for Den hellige stol. Han var stasjonssjef (nuntius) for Pavestolens nuntiaturer i Haiti, Uganda, Mexico og fra 2016 i USA.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Christophe Pierre tilbrakte store deler av barndommen i Afrika, blant annet på Madagaskar, der han hadde sine første skoleår i Antsirabe, og i Marokko (Marrakesh). Han begynte på presteseminaret i Rennes i 1963 og avbrøt studiene i 1965–1966 for å gjøre sin militærtjeneste.


=== Prest ===
Erkebiskopen av Rennes, kardinal Gouyon, ordinerte ham til prest den 5. april 1970. Frem til 1977 studerte han ved Det pavelige diplomatiske akademi i Roma.
Deretter virket han ved forskjellige nuntiaturer over hele verden, først i Wellington i New Zealand, så i Mosambik, Zimbabwe, Cuba, Brasil,og som Pavestolens permanente observatør til FN i Genève (1991).


=== Erkebiskop, pavelig nuntius ===
Nuntius til Haiti: Den 12. juli 1995 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærerkebiskop pro hac vice av Gunela og apostolisk nuntius til Haiti. Kardinal Angelo Sodano bispeviet han den 24. september samme år; medkonsekratorer var kardinal Paul Joseph Marie Gouyon, erkebiskop av Rennes, og Jacques André Marie Jullien, erkebiskop av Rennes.
I Haiti, som i årevis hadde hatt en pågående kirke-stat-konflikt, ble han beskrevet som ikkepolitisk, og han arrangerte for at Haitis president Jean-Bertrand Aristide ble løst fra sine presteløfter og laisert.Nuntius til Uganda: Den 10. mai 1999 ble han utnevnt til apostolisk nuntius til Uganda. I 2000 tok han til motmæle mot regjeringens fremme av kondombruk som hjørnestein i kampen mot AIDS. Etter at visepresident Speciosa Kazibwe, som selv var lege, promoterte kondombruk under en nasjonal rundreise og beklaget at religiøse ledere hemmet regjeringens folkehelsetiltak, sa erkebiskop Pierre at kondomer fremmet en «direkte promiskuitet» som ville forøke spredningen av AIDS. Flere år etter knyttet han Ugandas suksess i bekjempelsen av AIDS til kirkens strategi med abstinensundervisning.Under sine år i Uganda var han frittalende, og han hjalp med å mentorere mange unge ugandere sammen med denitalienske misjonæren fader John Scalabrini som bidro sterkt til å utdanne og støtte mange vanskeligstilte ugandere med skole og helsehjelp.
Mordet på nuntius Michael Courtney til Burundi den 29. desember 2003 fant også sted i denne perioden. Erkebiskop Pierre oppholdt seg der for diplomatiske øyemed og ledet requiemmessen i Burunddi, begravelsen fant sted i Irland.
Nuntius til Mexico: Pave Benedikt XVI utnevnte ham til apostolisk nuntius i Mexico den 22. mars 2007. Etter at pave Frans skarpt kritiserte de meksikanske biskoper under sitt besøk til landet i februar 2016, protesterte en lederartikkel i avis i Mexico bys erkebispedømmes avis pavens kritikk og spurte: «Har paven noen grunn til å refse meksikanske biskoper? ... Svarer pavens improviserte ord til dårlige råd fra noen nært til ham? Hvem gav paven dårlige råd?» Erkebiskop Pierre ble generelt ansett som målskiven for lederartikkelen og som kilden for «dårlige råd». En meksikansk historiker skrev at han hadde klart «å veve med en kunsters talent en enhet blant katolikkene, og slik overvinne de politiske skiller og kulturkriger som hadde forårsaket så stor en skade», og krediterte Pierre med bygge bro mellom landets sekulære establishment og den katolske befolkning.I Mexico preget også konflikten mellom sentralamerikanske immigranter og USA hans embetsperiode, noe som var en av de avgjørende faktorene i hans etterfølgende utnevnelse som apostolisk nuntius i USA.
Nuntius til USA: Den 12. april 2016 utnevnte pave Frans ham til apostolisk nuntius i USA, etter erkebiskop Carlo Maria Viganò som da gikk i pensjon. Som støtte til immigranter sluttet han seg til demonstrasjonre og møter ved Texas-Mexico grensebiskoper i oktober 2016 i Nogales i Arizona, og i februar 2016 i San Juan i Puerto Rico.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724–1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718–1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744–1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782–1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802–1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819–1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852–1934) *1898
Kardinal Clemente Micara (1879–1965) *1920
Kardinal Antonio Samorè (1905–1983) *1950
Kardinal Angelo Sodano (1927–) *1978
Erkebiskop Chrisophe Pierre (1946–) *1995


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christophe Pierre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons