jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Typhlocyptus

Typhlocyptus er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet  arter, to av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Ganske små, korte og trinne kortvinger, kroppen fint hårete. Kroppen er nærmest dråpeformet og ganske blank. Antennene er temmelig korte, de tre ytterste leddene er større enn de løvrige og danner en løs klubbe.
Beina er tynne.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i Middelhavsområdet (Kreta) og i India og Sri Lanka.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Hypocyphtini Laporte de Castelnau, 1835
Slekten Typhlocyptus Saulcy, 1878Typhlocyptus besucheti Pace, 1985
Typhlocyptus ceylonensis Pace, 1985
Typhlocyptus creticus Assing, 2019
Typhlocyptus loebli Pace, 1985
Typhlocyptus pandellei Saulcy, 1878


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Typhlocyptus i Global Biodiversity Information Facility 
Typhlocyptus – detaljert informasjon på Wikispecies
Svensk mesterskap på rulleski 2019

Svensk mesterskap på rulleski 2019 ble arrangert som to arrangementer: 

Malmö 1. juli 2019 - fellesstart, 20 km for menn og 15 km for kvinner.
Billinge 14. og 15. september 2019 - individuell start


== Resultater menn ==


=== 20 km fellesstart ===


== Resultater kvinner ==


=== 15 km fellesstart ===


== Kilder ==
Resultater fellesstart
Ole N. Krekling

Ole Nilsen Krekling  (12. juni 1836-17. desember 1913) var en norsk gårdbruker, trelasthandler, sagbrukseier og politiker som levde fra 1836 til 1913. Han var fra Eiker og bodde der det meste av livet, på gårdene Nedre Skarra, Krekling og Åker. Han satt i herredsstyret i rundt 30 år, og han var ordfører i Eiker fra 1880 til 1883 og i Øvre Eiker kommune i 1898. Fra 1889 til 1891 var han suppleant til Stortinget. Han drev også som trelasthandler, og han hadde en eierandel i Hotvedt dampsag i Drammen. Han bodde i Drammen i sine siste leveår.
Ole N. Krekling ble tidlig engasjert i kommunepolitikken, og han ble valgt inn i Eikers herredsstyret i 1864, bare 28 år gammel. Der satt han sammenhengende i 30 år, derav 24 år i formannskapet. Han var ordfører fra 1880 til 1883 og deretter varaordfører fra 1884. Han hadde altså dette vervet da Eiker ble delt i 1885, og han fortsatte deretter som varaordfører i Øvre Eiker kommune fram til 1887.
I perioden 1889-91 var han suppleant på Stortinget. Han var kjent som en konservativ mann, men han var skeptisk til partivesenet og på Stortinget opptrådte uavhengig av partidannelsene. I 1898 ble han likevel valgt inn i herredsstyret i Øvre Eiker på Høyres liste. Da var han i høyeste grad en politisk veteran, og han ble på nytt valgt til ordfører. Denne perioden varte bare i ett år, i forbindelse med overgangen fra to-årige til tre-årige valgperioder. Krekling fortsatte imidlertid som medlem av herredsstyret og formannskapet fra 1899 til 1901, da han trakk seg ut av politikken for godt, 65 år gammel.
I tillegg til å drive gården og skogen drev Ole Krekling som trelasthandler, og han var medeier i Hotvedt dampsag i Drammen.
I 1894 kjøpte han gården Åker ved Hokksund på auksjon, men det var den nest eldste av sønnene Hans, som fikk skjøte på denne eiendommen. Ole og Eline flyttet dit, mens den eldste sønnen, Nils, overtok driften av Krekling. Ole var imidlertid fortsatt eier av denne gården fram til 1909.
Ved folketellingen 1900 bodde Ole og Eline på Åker. Ole ble oppført som husstandens overhode og som «Trælasthandler» De to siste periodene i herredsstyret ble han valgt inn fra Haug sogn, ikke fra Fiskum.
Noen år seinere flyttet Ole og Eline til Drammen, og der de bodde sine siste leveår. Ved folketellingen 1910 bodde de i en villa i Arups gate 15, der de også leide ut to leiligheter til andre. Ole Krekling var fortsatt oppført med «Trælasthandler» som yrke.
Ole N. Krekling døde i Drammen den 17. desember 1913.


== Referanser ==
Amblopusa

Amblopusa er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Små til middelsstore (gjerne ca. 5 millimeter), avlange kortvinger. Et fellestrekk ved de fleste er at dekkvingene er ganske små, vanligvis bare halvparten så lange som pronotum, og flygevinger mangler. Hodet er ofte forholdsvis stort.


== Levevis ==
Artene lever i fjæra, der de gjerne kryper rundt langs kanten av fjærepytter.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt rundt det nordlige Stillehavet fra Japan til British Columbia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Liparocephalini Fenyes, 1918
Slekten Amblopusa Casey, 1894
Amblopusa alaskana Ahn & Ashe, 1996
Amblopusa brevipes Casey, 1894
Amblopusa hokkaidona Ahn & Ashe, 1996
Amblopusa magna Zerche, 1998
Amblopusa pacifica (Sawada, 1991)
Amblopusa vancouverensis Yoo & Ahn, 2020


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [2]
(en) Amblopusa – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Amblopusa i Encyclopedia of Life 
(en) Amblopusa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amblopusa hos ITIS 
(en) Amblopusa hos NCBI 
Amblopusa – detaljert informasjon på Wikispecies
Emeidae

Emeidae (småmoafamilien) er en familie med utdødde flygeudyktige moafugler (Dinornithiformes), som alle var endemiske til New Zealand. Seks arter er kjent, og disse er fordelt i to underfamilier med to slekter i hver. Familien viser størst artsmangfold på Sørøya, men tre av artene var også representert på Nordøya. Kun én av disse var imidlertid endemisk til Nordøya, mens de to andre fantes på på begge øyene.


== Biologi ==
Artene i denne familien var ikke like storvokste som de største moaene, men noen av dem var allikevel svært store fugler. Artene utviser til dels sterk kjønnsdimorfisme, i det hunnene gjerne ble ganske mye større enn hannene. Vekten varierte, fra den relativt lille mantellsmoaen, som i snitt veide omkring 36,5 kg ifølge Worth & Scofield (2012), til den kjempestore elefantfotmoaen, som i snitt veide rundt 218 kg ifølge Worth & Scofield (2012).Vekt-estimatene som Worth & Scofield (2012) ga på moaer har imidlertid senere blitt kraftig utfordret, blant annet av Brassey et al. (2013). I dag regner man derfor med at mantellsmoaen veide cirka 17–36 kg, mens elefantfotmoaen typisk veide 73–163 kg.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Worth & Scofield (2012).

Palaeognathae, primitive nåtidsfugler
Notopalaeognathae
Rheiformes, nandufugler
Novaeratitae, kasuarfugler, elefantfugler og kivifugler
Tinamiformes, tinamufugler (pampashøns)
†Dinornithiformes, moafugler
†Megalapteryidae, fjellmoafamilien
†Dinornithidae, kjempemoafamilien
†Emeidae, (småmoafamilien)
†Anomalopteryginae
†Anomalopteryx
†A. didiformis, buskmoa (Sør- og Nordøya, New Zealand)
†Pachyornis
†P. elephantopus, elefantfotmoa (Sørøya, New Zealand)
†P. geranoides, mantellsmoa (Nordøya, New Zealand)
†P. australis, toppmoa (Sørøya, New Zealand)
†Emeinae, stumpnebbmoaer
†Emeus
†E. crassus, østmoa (Sørøya, New Zealand)
†Euryapteryx
†E. curtus, kystmoa (Sør- og Nordøya, New Zealand)


== Slektskap ==
Kladogrammet under følger Bunce et al. (2009):


== Utryddelse ==
Moafuglene ble utryddet som følge av maorienes overbeskatning av bestandene. Det er usikkert akkurat når de døde ut, men det var trolig på 1500-tallet. Maoriene kom til øyene mot slutten av 1200-tallet, så utryddelsen gikk raskt. De var utdødd lenge før James Cook kom til øyene. Da oppdagelsesreisende fra  Europa kom til øyene, fortalte maoriene mange historier om forfedrenes jakt på kjempefugler, som de kalte moa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emeidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Emeidae hos Fossilworks 
(en) Emeidae hos NCBI 
Emeidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Lipmoaivi

Lipmoaivi er et fjell i Lebesby kommune i Finnmark. Det ligger på Sværholthalvøya, rundt 17 kilometer sørvest for Veidnes. Fjellet har en høyde på 511 meter over havet.


== Referanser ==
Dictyon

Dictyon er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Små, mer eller mindre dråpeformede kortvinger.


== Levevis ==
Disse artene lever sammen med termitter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Marokko i vest til Korea i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Mesoporini Cameron, 1959 Slekten Dictyon Fauvel, 1900
†Dictyon antiquus Paśnik & Kubisz, 2002
Dictyon hlavaci Assing, 2010
Dictyon insulicola Kishimoto, 1999
Dictyon pumilio (Eppelsheim, 1884)
Dictyon termitophilum Kim, Yoon-Ho & Kee-Jeong Ahn, 2011


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dictyon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dictyon hos Fossilworks 
Dictyon – detaljert informasjon på Wikispecies
J (programmeringsspråk)

J er et programmeringsspråk utviklet i løpet av de tidlige 1990-årene av Kenneth E. Iverson og Roger Hui, hovedsakelig basert på programmeringsspråket APL, som også var utviklet av Iverson. Programmeringsspråket J er opprettholdt av den privateide bedriften Jsoftware.


== Se også ==
APL


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Dorylobius

Dorylobius er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Disse billene etterligner maurene de lever sammen med.


== Levevis ==
Artene lever sammen med hærmaur i slektene Aenictus og Dorylus.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Mimanommatini Wasmann, 1912Understammen Dorylophilina
Slekten Dorylobius Raffray, 1899Dorylobius sulcicollis Raffray, 1899


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dorylobius i Global Biodiversity Information Facility 
Dorylobius – detaljert informasjon på Wikispecies
Christian J. Ihlen

Christian J. Ihlen (26. november 1838-13. januar 1901) var en norsk kjøpmann, gårdbruker og lokalpolitiker som var født på Modum i 1838 og døde på Øvre Eiker i 1901. Fra 1871 var han gårdbruker på gården Ullern ved Hokksund. Han var den siste ordføreren for Eiker kommune i 1884-85 og den første ordføreren for den nye Øvre Eiker kommune fra 1885 til 1887. Han var dessuten stortingsrepresentant for Venstre 1889-91 og medlem av næringskomitéen.
Ihlen ble født på gården Holsrud på Modum den 26. november i 1838, og foreldrene hans var Johan Henrik Ihlen og Anne Elisabeth Knudsdatter.
Ifølge enkelte kilder skal han skal ha gått på Den Tordenskioldske Borgerskole i Holmestrand og deretter ha vært til sjøs i noen år, men det er usikkert om dette er riktig. Han var handelsbetjent i Halden og i Sandsvær før han ble ansatt hos garvermester og landhandler Petter Braathen i Hokksund. I denne perioden var han med og startet Eker skytterlag, blant annet sammen med sin arbeidsgivers eldste sønn, Hans Severin Braathen.
I 1867 flyttet Ihlen til Drammen og startet en kommisjonsforretning der, men i 1871 giftet han seg med Othilie Regine Poulsen, som var datter av gårdbruker Godberg Poulsen på Ullern ved Hokksund. Han flyttet da tilbake til Eiker og overtok svigerfarens gård. Forretningen i Drammen ble overtatt av den yngre broren, Knut Edvard Ihlen.
Som eier av Ullern var han også eier av det store Mælens laksefiskeri, som var en av de faste fangstinnretningene ved Hellefossen. I den forbindelse bidrog han til bygge opp Ullern Lakseklekkeri, som ble en svært viktig institusjon for laksefisket i Drammenselva.
I 1882 ble Christian J. Ihlen valgt inn i Eikers herredsstyre, der han satt fram til 1891. Han var ordfører i 1884-85 og ble dermed den siste ordfører for hele Eiker og den første i Øvre Eiker etter kommunedelingen i 1885. Han var også Stortingsmann fra 1889 til 1891 og medlem av næringskomiteen. Politisk hørte han til den moderate delen av Venstre, både i lokalpolitikken og på Stortinget. Lokalt ble han regnet som en motvekt til det radikale miljøet rundt Ole N. Fossum, Ivar Hauge og lensmann Hans Andreas Andersen.
Christian J. Ihlen døde på Ullern den 13. januar 1901.


== Referanser ==
Fiolinplott

Et fiolinplott er en metode for å plotte numeriske data hvor man benytter en sannsynlighetstetthet (ofte glattet med en kjernetetthetsestimator) for å gi en representasjon av den underliggende fordelingen til dataene. Den kan være er et alternativ til et boksplott som representerer de numeriske data gjennom kvartilene deres.
I likhet med et boksplott vil et fiolinplott ofte inneholde en markør for medianen til dataene, en boks som markerer interkvartilavstanden og muligens alle prøvepunktene gitt at antallet målinger ikke er for høyt.


== Bruk ==
I likhet med boksplott kan fiolinplott brukes for å vise sammenligninger av en variabelfordeling (eller utvalgsfordeling) på tvers av forskjellige "kategorier" (eksempelvis sammenligning av temperaturfordeling mellom dag og natt, eller sammenligning av bilprisfordelinger på tvers av forskjellige bilprodusenter).


== Fordeler og ulemper ==
Et fiolinplott kan være mer informativt enn et vanlig boksplott. Et boksplott viser bare sammendragsstatistikk som gjennomsnitt eller median og interkvartilene, mens et fiolinplott viser den kontinuerlige fordeligen av dataene. Fiolinplott kan særlig være nyttig når dataene har en multimodal fordeling (mer enn en topp). I slike tilfeller kan et fiolinplott vise tilstedeværelsen av forskjellige topper, deres posisjon og relative amplitude. I denne sammenhengen spiller imidlertid glattefunksjonen en viktig rolle.
Selv om et fiolinplott inneholder mer informasjon enn et boksplott kan de være vanskelige å forstå, muligens fordi de nettopp inneholder mye informasjon eller muligens på grunn av at de er mindre utbredt. De kan derfor være vanskeligere å forstå, særlig for mange lesere som ikke er vant med dem. I slike tilfeller kan en alternativ plottemetode være å plotte en serie stablede histogrammer eller kjernetetthetsfordelinger.


== Varianter ==
I 2020 ble det vist at fiolinplott med speilet tetthet (mirrored density violin plot) kan gi bedre ytelse enn konvensjonelle fiolinplott for identifisering av interessante strukturer.Et fiolinplott kan ha flere lag. For eksempel kan den ytterste formen representere alle mulige resultater, mens laget innenfor kan representere verdiene som oppstår 95% av tiden. Det neste laget (dersom det finnes) kan for eksempel representere verdiene som oppstår 50% av tiden.


== Se også ==
Svermplott (swarm plot), kan kombineres med fiolinplott


== Referanser ==
Ole N. Fossum

Ole Nilsen Fossum (født 1834, død 19. april 1910) var en norsk gårdbruker, fengselsbetjent, forlikskommissær, bankbestyrer og politiker som levde fra 1834 til 1910. Han bodde på Eiker det meste av sitt liv og var ordfører i Øvre Eiker kommune fra 1888 til 1895, men levde sine siste år i Drammen. Han representerte Venstre på Stortinget fra 1892 til 1894 og tilhørte den radikale delen av partiet.
Ved siden av å drive gård var Ole N. Fossum underoffiser, og han tok sersjanteksamen og sto i militær tjeneste fras 1856 til 1866. Dessuten engasjerte han seg sterkt i skyttersaken og tanken om å danne «Folkebevæpningssamlag»" Han var en av lederne i Ekers skytterlag da dette i 1882 brøt ut av Centralforeningen for Udbredelse af Legemsøvelser og Vaabenbrug og startet det radikale Buskerud Amts Folkebevæpningssamlag - en organisasjon som erklærte at den var villig til å gripe til våpen for å forsvare stortinget og folkesuvereniteten mot svenskekongen og hans embetsmenn.
På denne tiden var Ole Fossum også engasjert i lokalpolitikken. Han ble valgt inn i Eikers herredsstyre i 1876, og fra 1882 satt han også i formannskapet. Han markerte seg som leder for den mest radikale delen av Venstre, og da han ble valgt til Øvre Eikers ordfører i 1888, innebar det en kraftig kursendring i forhold til forgjengeren, Christian J. Ihlen, som også var venstremann, men tilhørte den moderate delen av partiet.
I 1889, året etter at han var blitt valgt til ordfører, solgte Ole Nilsen gården Fossum og begynte som «vagtmester» - det vil si fangevokter - ved Haugsund Distriktsfengsel. I tillegg hadde han stillingene som fattigforstander, forlikskommisær og revisor ved overformynderiet, og ved siden av drev han litt jord. I 1892 ble han valgt inn på Stortinget, der han var 4. representant fra Buskerud amt og medlem av lagtinget, samt av justiskomiteen 1892-93 og av sosialkomiteen i 1894. Han markerte seg også ved å støtte radikale standpunkt som allmenn stemmerett og rent norsk flagg.
Fossum var en markant leder i lokalpolitikken på første halvdel av 1890-tallet, men han mistet mye av sin innflytelse etter en høyredreining blant velgerne rundt midten av Tiåret. Ved valget i 1894 mistet han plassen på stortinget, og året etter ble han heller ikke gjenvalgt til herredstyret på Øvre Eiker.
I 1897 fikk Ole N. Fossum stillingen som bestyrer for Norges Banks filial i Drammen. Han beholdt imdilertid også stillingen som fangevokter ved Haugsund Distriktsfengsel, og ved folketellingen 1900 bodde han fortsatt i Hokksund. Seinere flyttet han imidlertid til Drammen. Stillingen som bankbestyrer hadde han fram til 1909, da han trådte tilbake 75 år gammel. Han døde i Drammen året etter, den 19. april 1910.


== Referanser ==
Hans P. Rustand

Hans Pedersen Rustand (1843–1922) var en norsk gårdbruker, trelasthandler, politiker og sparebank-direktør.
Han var gårdbruker på gården Rustand på Fiskum i Øvre Eiker kommune. I nesten 30 år var han medlem av kommunestyret, han satt 17 år i formannskapet og var ordfører i tre perioder. I perioden 1906–1909 representerte han Buskerud liberale samlingsparti på Stortinget.
Ved siden av gårdsdriften drev Hans P. Rustand som trelasthandler, og han var medeier i Kongsberg Dampsag. Seinere startet han eget trelastfirma på Kongsberg. Dessuten satt han i direksjonen for Ekers sparebank i 40 år, fra 1883 og fram til sin død. Fra 1895 var han også bankens administrerende direktør.
Alt i 1877 ble Rustand valgt inn i herredsstyret som representant for Fiskum sogn, og han ble gjenvalgt 11 ganger, slik at han satt der sammenhengende til 1902. Fra 1884 var han enten medlem eller suppleant i formannskapet.
Han kom inn i politikken før etableringen av politiske partier, men etter at partiene også begynte å prege lokalpolitikken, sognet han til den moderate delen av Venstre. I valperioden 1896-97 var han ordfører, mens han i 1898 var viseordfører, før han på nytt var ordfører fra 1899 til 1901. I perioden 1902-04 satt han ikke i herredsstyret, men han kom tilbake som ordfører fra 1905 til 1907. Da representerte han fortsatt Venstre, men gikk enn for et bredt borgerlig samarbeid, som omfattet både Høyre og den moderate delen av Venstre. På fylkesplan resulterte dette samarbeidet i grunnleggelsen av Buskerud liberale samlingsparti i 1906, og Rustand meldte seg inn i dette. Ved stortingsvalget samme år var han partiets kandidat i Numedal krets, og han ble dermed partiets første representant på stortinget, fra 1907 til 1909. Drammens Tidende beskrev i denne forbindelse Rustand som «en ægte Bonde med gode Evner og Kundskaber og stor Arbeidsomhed; forsigtig og omtænksom i al sin Færd.»
Etter 1909 trappet Hans P. Rustand ned den politiske aktiviteten, men han fortsatte som administrerende direktør for Ekers sparebank, en stilling han hadde fra 1895 til 1917.
Hans P. Rustand døde den 23. juli 1922.


== Referanser ==
Rasmus L. Næss

Rasmus Larsen Næss (født 6. januar 1844, død 28. august 1916) var gårdbruker og lokalpolitiker, og levde fra 1844 til 1916. Han bodde det meste av livet på gården Neset i Øvre Eiker, som han eide fra 1880 og fram til sin død. Han var medlem av herredsstyret fra 1882 til 1911 og ordfører i Øvre Eiker kommune fra 1902 til 1904. I perioden 1889-91 var han vararepresentant til Stortinget. Dessuten satt han i mange år i styrene for Ekers sparebank og Skotselv meieri.
I tillegg til å drive gård var Rasmus i flere år tilsynsmann for Riksforsikringen, og han var medlem av direksjonen i Ekers sparebank i 18 år og satt 25 år i styret for Skotselv Meieri. Han ble valgt inn i Eikers herredsstyre fra Bakke sogn i 1882 og gjenvalgt 12 ganger som kommunestyrerepresentant i Øvre Eiker. Til sammen satt han 29 år i kommunestyret, og i fire av disse periodene var han medlem av formannskapet. I perioden 1889-91 var han vararepresentant på Stortinget, og han var ordfører i Øvre Eiker fra 1902 til 1904.
Rasmus Næss kom inn i lokalpolitikken før den ble preget av politiske partier, og partitilhørigheten hans var skiftende gjennom hele hans politiske løpebane. Han sognet til Venstre, og ved kommunevalget i 1899 sto han på Moderate Venstres liste. Tre år seinere sluttet han seg imidlertid til det rene Venstre, og han ble da valgt til ordfører for perioden 1902-1904. I neste periode ble han valgt inn på en tverrpolitisk fellesliste fra Bakke, som ikke var tilsluttet det nye Samlingspartiet, men ved valget i 1907 ble han nominert på tredjeplass av Det Liberale Samlingspartiet i Bakke og gjenvalgt til herredsstyret en trettende og siste periode. Da denne perioden var over i 1911, trakk han seg tilbake fra politikken.
Rasmus L. Næss døde den 28. august i 1916 og ble gravlagt ved Bakke kirke.
Kystmoa

Kystmoa (Euryapteryx curtus) er en utryddet flygeudyktig fugl i familien Emeidae og tilhører moafuglene (Dinornithiformes). Arten inngår som eneste kjente art i slekten Euryapteryx. Kystmoaen var endemisk for New Zealand, men av seks kjente arter i denne familien er kystmoaen den eneste som var utbredt på både Nordøya og Sørøya. Dette skyldes trolig at det i Pleistocen fantes et eid mellom Nord- og Sørøya.


== Biologi ==
Kystmoaen var kortvokst til å være moafugl, og det var ekstremt stor størrelsesforskjell på hunnen og hannen. Hannen målte såvidt over halvmeteren i høyde og veid trolig kun 12–34 kg, noe som er svært lite for en moa. Hunnen var kompakt, dobbelt så høy og kunne veide 49–109 kg.Forskjellen i størrelse mellom hannen og hunnen var så stor at man til å begynne med klassifiserte hunnen og hannen som to ulike arter, E. curtus og E. gravis, inntil man oppdaget at de tilhøre samme art. I en tid vurderte forskerne om det var snakk om to ulike kjønn eller to ulike underarter. Det viste seg imidlertid å være to ulike underarter, hvorav den nordlige var betydelig mindre enn den sørlige.Det hevdes at arten døde ut i tidsrommet 1350–1450, noe som må ansees relativt kort etter at maoriene ankom New Zealand mot slutten av 1200-tallet. Fossile funn antyder at arten var mest utbredt i kystnære strøk. Siden kystmoaen ikke antas å ha vært spesielt tallrik, regner man med at den ble jaktet til utryddelse av maoriene.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Worth & Scofield (2012).

Palaeognathae, primitive nåtidsfugler
Notopalaeognathae
Rheiformes, nandufugler
Novaeratitae, kasuarfugler, elefantfugler og kivifugler
Tinamiformes, tinamufugler (pampashøns)
†Dinornithiformes, moafugler
†Dinornithidae, kjempemoafamilien
†Megalapteryidae, fjellmoafamilien
†Emeidae, (småmoafamilien)
†Anomalopteryginae
†Anomalopteryx
†A. didiformis, buskmoa (Sørøya, New Zealand)
†Pachyornis
†P. geranoides, mantellsmoa (Nordøya, New Zealand)
†P. elephantopus, elefantfotmoa (Sørøya, New Zealand)
†P. australis, toppmoa (Sørøya, New Zealand)
†Emeinae
†Emeus
†E. crassus, østmoa (Sørøya, New Zealand)
†Euryapteryx
†E. curtus, kystmoa (New Zealand)
E. c. curtus, nordkystmoa (Nordøya, New Zealand)
E. c. gravis, sørkystmoa (Sørøya, New Zealand)


== Slektskap ==
Kladogrammet under følger Bunce et al. (2009):


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kystmoa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kystmoa hos Fossilworks 
(en) Kystmoa hos NCBI 
(en) Kategori:Euryapteryx curtus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Euryapteryx curtus – detaljert informasjon på Wikispecies