jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vittorio Maria Vanzo

Vittorio Maria Vanzo (født 29. april 1862 i Padova, død 13. desember 1945 i Milano) var en italiensk dirigent og musikklærer. Han var gift med den norske sangeren Anna Kriebel Vanzo.
Han begynte å studere musikk i sin hjemby Padova. Fra han var ni år oppholdt han seg i Venezia som pianist-akkompagnatør. Han ble uteksaminert fra konservatoriet i Milano i 1881 i komponistklassen, og var elev av Antonio Bazzini, Antonio Angeleri og Stefano Ronchetti-Monteviti. Etter utdannelsen jobbet han en tid som en akkompagnatør for Felice Varezi.
Vanzo er best kjent som en promotor av tysk musikk i Italia, dette startet i 1883, da han fremdeles var en ung mann som ledet framførelse av Lohengrin i Parma. I denne forestillingen spilte den da 16 år gamle Arturo Toscanini cello i orkesteret. Spesielt er de italienske poppføringene av Richard Wagners opera knyttet til hans navn, med mellom annet den første italienske Valkyrie i Torino i 1891. Gabriele d'Annunzio, som kalte Tristan og Isolde i Ravenna det høyeste musikalske inntrykket i sitt liv, snakket med beundring om denne aktiviteten til Vanzo. I 1896-1897 var Vanzo dirigent for La Scala i Milano der han satte opp Götterdämmerung for første gang, og gjenoppførte også Giuseppe Verdi's Don Carlos, begge oppsettingene anses imidlertid som mislykkede. Etter dette arbeidet Vanzo i 1897 og 1898 i Moskva og deretter i Buenos Aires, for så å vende tilbake til Italia. I tillegg til Wagner er en rekke oppføringer av Puccini sine operaer knyttet til hans navn.
Etter 1906 slutter Vanzo sine konsertopptredener og fokuserte hovedsakelig på pedagogikk og åpnet en vokalskole i Milano. Blant elevene til Vanzo var Ina Maria Ferraris, Richard Schubert og Maria Fuchs. En rekke russiske sangere var også elever av Vanzo som Lydia Lipkovskaya, Zoya Lodiy, Lydia Babich og Georgy Baklanov.
Av og til fortsatte Vanzo å opptre som pianist på konserter sammen med sin kone Anna Kriebel Vanzo og framførte mellom annet komposisjoner av Edvard Grieg og Isaac Albanis. Han spilte også en rekke egne klaverstykker.
Som en følge av sitt ekteskap med norske Anna Kriebel studerte mange norske komponister hos Vanzo i Milano. 


== Referanser ==
Quadragesimo Anno

Quadragesimo Anno (latin for "i det 40'ende året") er en encyklika av pave Pius XI utgitt på dagen 40 år etter Rerum Novarum. Skrivet fokuserer på de etiske sidene av sosial og økonomisk politikk.
Første del av encyklikaen fremhever viktigheten av Rerum Novarum og tidligere pavers engasjement.


== Oppsummering av politiske sider ==
Alle må få organisere seg med de reglene som best passer for å oppnå deres mål. Paven fremholder viktigheten av å velge styreform, så lenge hensynet til almenhetens beste ivaretas.. Menneskelig enhet kan ikke oppnås gjennom klassekamp. Samtidig, selv om fri konkurranse er nyttig, må den begrenses og kan ikke diktere økonomiske hverdagen, noe "onde individualistiske ånder har mer enn tilstrekkelig bevist." Økonomien må styres av prinsipper, men ikke av sine egne lover, og sosial rettferdighet og veldedighet må ligge til grunn for styringen av økonomien og for institusjoner og mennesker som former økonomien. Encyklikaen forbyr streiker og lockout.
Sosialismen er, ifølge paven, delt i to leire; kommunismen, som har klassekamp og krig som sine mål, og de moderate antivoldelige som heller i retning av kristne prinsipper. En kamp for at felles velferd ikke skal overlates til private individer er en kristen kamp, og de som vil oppnå det har ingen grunn til å bli sosialister. Kristensosialisme er, ifølge punkt 120, en selvmotsigelse, og man kan ikke være god katolikk og sosialist.
I et uregulert marked vil mennesker, preget av syndefallet, kjøpe og selge med rask profitt og minst mulig arbeid som mål. Lover som beskytter selskaper reduserer ansvarligheten og samvittigheten, og legger til rette for urettferdighet og juks. Streng moral og håndheving av den kreves for å stoppe slik enorm ondskap.I punkt 80 beskrives subsidiaritetsprinsippet, at staten skal ta ansvar for de overordnede sakene, mens andre grupper håndterer saker som er mindre viktige. Paven mener dette vil gjøre staten mer effektiv, gladere og mer velstående.
Encyklikaen oppfordrer til internasjonalt samarbeid.
Encyklikaen beskriver et trepartssamarbeid der staten, arbeiderne og industriene sammen finner en vei mellom ren kapitalisme og sosialisme.


== Referanser ==
Ömer Toprak

Ömer Toprak (født 21. juli 1989) er en tyskfødt tyrkisk fotballspiller som spiller for Antalyaspor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ömer Toprak – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ömer Toprak – FIFA 
(en) Ömer Toprak – UEFA 
(en) Ömer Toprak – Transfermarkt 
(en) Ömer Toprak – national-football-teams.com 
(en) Ömer Toprak – WorldFootball.net 
(de) Ömer Toprak – fussballdaten.de 
(en) Ömer Toprak – Soccerway 
(en) Ömer Toprak – EU-Football.info 
(en) Ömer Toprak – Tyrkias fotballforbund
Sergio Gomez

Sergio Gómez Martín (født 4. september 2000) er en spansk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Manchester City.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergio Gomez – UEFA 
(fr) Sergio Gomez – LÉquipe 
(en) Sergio Gomez – Transfermarkt 
(en) Sergio Gomez – WorldFootball.net 
(en) Sergio Gomez – FootballDatabase.eu 
(en) Sergio Gomez – Soccerway 
(de) Sergio Gomez – Tysklands fotballforbund 
(en) Sergio Gomez – FBref
Fridrikh Ermler

Fridrikh Markovitsj Ermler (russisk: Фридрих Маркович Эрмлер), født Vladimir Markovitsj Breslav 13. mai 1898 i Rēzekne, Det russiske keiserdømmet, død 21. mars 1967 i Leningrad) var en sovjetisk filmregissør.


== Filmer i utvalg (regi) ==
1926 – Katka - bumazjnyj ranet
1928 – Dom v sugrobakh
1928 – Parizzjskij sapozjnik
1929 – Oblomok imperii
1932 – Vstretsjnyj
1938 – Velikij grazjdanin
1943 – Kamerat P
1946 – Det store vendepunktet
1955 – En ufullendt historie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fridrikh Ermler på Internet Movie Database 
(sv) Fridrikh Ermler i Svensk Filmdatabas 
(da) Fridrikh Ermler på Filmdatabasen 
(fr) Fridrikh Ermler på Allociné 
(en) Fridrikh Ermler på AllMovie 
(en) Fridrikh Ermler hos The Movie Database
Txabi Etxebarrieta

Txabi Etxebarrieta (født 14. oktober 1944, død 7. juni 1968), også kjent som Xabier Etxebarrieta Ortiz var en baskisk nasjonalist og antifascist, og en lederfigur i den væpnede baskiske separatistbevegelsen ETA.
Han var gjerningsmannen i ETAs første drapshandling, og ble i sin tur det første ETA-medlemmet drept i strid.


== Liv og virke ==
Etxebarrieta var utdannet økonom ved Universitetet i Deusto. Han ble medlem i ETA i 1963.


=== Leder i ETA ===
ETAs femte generalforsamling i 1967 markerte et veiskille for organisasjonen. Mange av ETAs grunnleggere og eldre ledere forlot organisasjonen som nå orienterte seg mot marxismen-leninismen med Txabi Etxebarrieta som ny leder. Poeten Etxebarrieta formulerte mye av det nye ETAs politikk og filosofi. Han var organisasjonens mest populære og karismatiske leder og hadde en klar visjon for et selvstendig Baskerland, som han mente kunne oppnås gjennom selektiv voldsbruk og tett samarbeid med sosiale bevegelser og fagbevegelsen.


=== Gjerningsmann og offer ===
7. juni 1968 ble Etxebarrieta og et annet ETA-medlem stoppet i en veisperring i den lille byen Tolosa i Gipuzkoa. De skjøt og drepte José Pardines, en offiser i den paramilitære politistyrken Guardia Civil. Etxebarrieta ble kort tid senere innhentet, skutt og drept. På denne måten krevde ETA sitt første offer og fikk sin første martyr i løpet av et døgn. Den store oppslutningen om Etxebarrietas begravelse demonstrerte hvordan ETA hadde truffet en nerve hos den baskiske befolkningen. Den voldsomme statlige responsen, hvilket inkluderte vilkårlige arrestasjoner og tortur, førte til en ytterlige rekruttering til ETA.


=== Ettermæle ===
Etxebarrieta er stadig en kontroversiell figur i spansk og baskisk samfunnsliv. 2. juni 2018 avholdt 300 frammøtte, deriblant flere tidligere ETA-medlemmer og lederfigurer i den venstreorienterte baskiske nasjonalistbevegelsen, en omstridt minnesmarkering til ære for Etxebarrieta i Tolosa i Baskerland.


== Bibliografi ==
Poesía y otros escritos 1961-1967 (Txalaparta, 1997)


== Referanser ==
Marius Wolf

Marius Wolf (født 27. mai 1995) er en tysk fotballspiller som spiller for Borussia Dortmund.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Marius Wolf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Marius Wolf – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Marius Wolf – Transfermarkt 
(en) Marius Wolf – WorldFootball.net 
(en) Marius Wolf – FootballDatabase.eu 
(de) Marius Wolf – fussballdaten.de 
(en) Marius Wolf – Soccerway 
(de) Marius Wolf – Tysklands fotballforbund
EM i friidrett innendørs 2019 – 60 meter hekk kvinner

60 meter hekk for kvinner under EM i friidrett innendørs 2019 ble arrangert i Glasgow 2. mars 2019 kl 12:35 (forsøksheat), 3. mars kl 11:25 (semifinale) og kl 18:25 (finale) lokal tid. 


== Rekorder ==


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Kvalifisering: De tre første i hvert heat (Q) og de fire raskeste (q) ellers gikk videre til semifinaler.


=== Semifinale ===
Kvalifisering: De tre første i hvert heat (Q) og de to raskeste (q) ellers gikk videre til semifinaler.


=== Finale ===
Finaleresultatene var som følger:


== Referanser ==
EM i friidrett innendørs 2019 – 60 meter hekk menn

60 meter hekk for menn under EM i friidrett innendørs 2019 ble arrangert i Glasgow 2. mars 2019 kl 12:02 (forsøksheat), 3. mars kl 11:05 (semifinale) og kl 18:10 (finale) lokal tid. 


== Rekorder ==


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Kvalifisering: De tre første i hvert heat (Q) og de seks raskeste (q) ellers gikk videre til semifinaler.


=== Semifinale ===
Kvalifisering: De tre første i hvert heat (Q) og de to raskeste (q) ellers gikk videre til semifinaler.


=== Finale ===
Finaleresultatene var som følger:


== Referanser ==
EM i friidrett innendørs 2019 – Kulestøt kvinner

Kulestøt for kvinner under EM i friidrett innendørs 2019 ble arrangert i Glasgow 1. mars 2019 kl 19:02 (kvalifisering) og 3. mars kl 12:20 (finale) lokal tid. 


== Rekorder ==


== Resultater ==


=== Kvalifisering ===
Kvalifisering: Direktekvalifiseringskravet var 18,20 m (Q) eller å være blant de 8 beste utøverne (q) gikk videre til finalen.


=== Finale ===
Finalen ble avholdt 3. mars kl 12:20.


== Referanser ==
Zinaida Kupryjanovitsj

Zinaida «Zina» Aljaksandrawna Kupryjanovitsj (belarusisk: Зінаіда "Зіна" Аляксандраўна Купрыяновіч, russisk: Зинаида "Зина" Александровна Куприянович – Zinanda «Zina» Aleksandrovna Kuprijanovitsj; født 17. september 2002 i Minsk i Belarus) er en belarusisk sanger, skuespiller og tv-programleder. Hun er kjent under artistnavnene Zina og ZENA (belarusisk: ЗЕНА) og representerte Belarus i Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv med låten «Like It».


== Bakgrunn ==
Kupryjanovitsj begynte artistkarrieren som barnesanger i 2013, da hun deltok i sangkonkurransene New Wave Junior 2013 og juniorutgave av Slavianski Bazaar i 2014.Hun deltok to ganger i den belarusiske finalen foran Junior Eurovision Song Contest: i 2015 ble hun nummer fire med sangen «Mir», og i 2016 ble hun nummer tre med «Kosmos». I 2017 kom hun på tredjeplass i den tiende sesongen av Fabrika zvjozd, den russiske versjonen av spanske Operación Triunfo. Etter konkurransen innledet Kupryjanovitsj en karriere som programleder på tv og var en av programlederne under Junior Eurovision Song Contest 2018 i Minsk. Som skuespiller har hun hatt stemmen til Vaiana i den russisk-dubbete versjonen av Vaiana og Rive-Rolf krasjer internett.Hun representerte Belarus i Eurovision Song Contest 2019 med sangen «Like It».


== Diskografi ==


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zina Kupriyanovich – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zinaida Kupryjanovitsj på Discogs 
(en) Zinaida Kupryjanovitsj på MusicBrainz 
(en) Zinaida Kupryjanovitsj på SoundCloud 
(en) Zinaida Kupryjanovitsj på Last.fm 
Zinaida Kupryjanovitsj på Facebook 
Zinaida Kupryjanovitsj på Instagram 
Zinaida Kupryjanovitsj på YouTube
Sarah McTernan

Sarah McTernan (født 11. mars 1994 i Clare i Irland) er en irsk sanger og låtskriver, best kjent for å ha blitt nummer tre i fjerde sesong av The Voice of Ireland i april 2015. Hun representerte Irland i Eurovision Song Contest 2019 med sangen «22».


== Bakgrunn ==
McTernan vokste opp som enebarn i landsbyen Scarriff i grevskapet Clare, midt i Irland. Etter at hun fullførte videregående i 2011, tok hun et hjelpepleierkurs i Ennis i Clare. Siden studerte hun musikkteknologi ved Limerick Institute of Technology. I 2014 tok hun en pause fra utdanningen for å jobbe, men studerte senere stemme og dans ved Universitetet i Limerick. Hun spiller gitar, piano, ukulele og tinnfløyte.I november 2014 gikk hun videre fra «blind auditions»-rundene i The Voice of Ireland. Hun hadde aldri gjort en konsert, og for å få mer erfaring, satte hun sammen et band, kalt The JEDS. I tillegg til McTernan, besto bandet av gitarist Dwayne Mann, trommis John Moroney og bassis Declan Larkin.
I talentkonkurransen The Voice of Ireland sang hun «Who You Are» på auditionen, og alle fire dommere snudde stolen. Hun valgte å gå inn på laget til Rachel Stevens fra S Club 7. Til slutt endte hun på en tredjeplass i konkurransen. I 2017 og 2018 var hun en av deltakerne i konkurransen for å finne San Marinos representant til Eurovision Song Contest.8. mars 2019 kunngjorde den irske kringkasteren RTÉ at McTernan skulle representere Irland i Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel. Hun deltok i den andre semifinalen med sangen «22», men kvalifiserte seg ikke til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Sarah McTernan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sarah McTernan på Internet Movie Database 
(en) Sarah McTernan på Discogs 
(en) Sarah McTernan på MusicBrainz 
(en) Sarah McTernan på Spotify 
(en) Sarah McTernan på Last.fm 
(en) Sarah McTernan på Genius — sangtekster 
(en) Sarah McTernan på AllMusic
Idiopatisk intrakranial hypertensjon

Idiopatisk intrakranial hypertensjon (IIH), tidligere også kalt benign intrakraniell hypertensjon, er økt intrakranialt trykk uten romoppfyllende sykdomsprosesser, sinusvenetrombose eller affiserte hjernehinner. Det er en sjelden, men alvorlig årsak til hodepine og en differensialdiagnose ved nyoppstått hodepine, spesielt dersom pasienten har ikke-migrenøse synsforstyrrelser og rapporterer om pulsatil tinnitus, hjernenervepareser eller cervikal radikulopati (en nevrologisk tilstand som påvirkes av det perifere nervesystemet). Lidelsen har en prevalens på 1–2 per 100 000 innbyggere.Idiopatisk intrakranial hypertensjon rammer helst overvektige og er mest vanlig blant kvinner i fertil alder, og blant disse ligger prevalensen på 21 per 100 000. Med en økende overvekt i befolkningen forventes det også at prevalensen vil øke tilsvarende. Én av ti pasienter som lider av idiopatisk intrakranial hypertensjon utvikler synsnerveatrofi med alvorlig synsreduksjon, og noen risikerer å bli blinde.Det er vanlig at pasienter rapporterer om nyoppstått hodepine, som vanligvis skiller seg fra tidligere hodepineplager, både i karakter og intensitet. Omkring halvparten av disse lider av daglig hodepine. Smerten er ikke relatert til bestemte stillinger og posisjoner, men den kan forverre seg når pasienten endrer stilling eller posisjon. Noen er mest plaget av hodepinen på morgenen. Den har få typiske trekk og kan lett forveksles med annen hodepine. Omkring 70 % av pasientene rapporterer om kortvarige bortfall av synet på ett øye. Ellers er fotopsi (subjektivt opplevde lysglimt av kort varighet), som gjerne utløses av endringer i stillingen, vanlig. Sterkt lys kan også være utløsende.Sykdommen kan utløses av en rekke legemidler. Behandlingen består i å redusere det intrakranielle trykket og har som hovedmål å bevare synet og å lindre hodepinen. Spinalpunksjon med tapping av CSF gir ofte forbigående bedring av symptomer og tegn, og hos noen er effekten varig. Vektreduksjon er effektivt for pasienter med overvekt. Seponering av årsaksfremmende medikamenter. Kirurgisk behandling ved raskt progredierende synstap og når synstap progredierer til tross for annen behandling.Pasienter med idiopatisk intrakranial hypertensjon bør følges opp individuelt, avhengig alvorlighetsgraden av synsutfall og hodepine. Slik oppfølging krever gjerne samarbeid mellom flere fagfelter og involverer typisk både fastlege, øyelege og nevrolog. Fastlege må bistå pasienten og tilpasse kontakten med spesialisthelsetjenesten ved økende symptomer. Kontrollene bør bestå av jevnlig øyelegevurdering av visus (synsskarphet), perimetri (undersøke synsfeltet) og fundusfotografi (foto av netthinnen), i nært samarbeid med nevrolog med henblikk på videre behandling og eventuell indikasjon for henvisning til nevrokirurg.


== Referanser ==


== Se også ==
Idiopatisk intrakranial hypertensjon, NevroNEL
Çingiz Mustafayev

Çingiz Mustafayev (født 11. mars 1991 i Moskva i daværende Russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk) er en aserbajdsjansk sanger og låtskriver, best kjent under artistnavnet Chingiz. Han representerte Aserbajdsjan i Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv i Israel med «Truth».


== Bakgrunn ==
Mustafayev ble født i Moskva og flyttet til Qazax i Aserbajdsjan da han var seks år gammel. Allerede som barn lærte han seg å spille gitar og begynte etter hvert å skrive sine egne sanger.Som 13-åring flyttet han til hovedstaden Baku sammen med sin mor og sin bror. I 2007 prøvesang han i den aserbajdsjanske versjonen av Pop Idol. Han vant senere konkurransen og ble en kjent artist i den aserbajdsjanske musikkbransjen. I 2013 representerte han Aserbajdsjan i den internasjonale musikkfestivalen New Wave i Jūrmala i Latvia. Han ble nummer 11 i konkurransen sammen med Polina Gagarina.. Tre år etter deltok Mustafayev i den ukrainske versjonen av The Voice, men ble slått ut i de innledende rundene. Siden da har Chingiz opptrådt med bandet sitt, Palmas, som forener tradisjonell aserbajdsjansk og tyrkisk folkemusikk med flamenco, rock og pop. Han har også satset på en solokarriere og ga ut popsangen «Tenha gezen» i 2019.8. mars 2019 ble det offentliggjort at Chingiz skulle representere Aserbajdsjan i Eurovision Song Contest 2019 med sangen «Truth». I januar 2019 ble Aserbajdsjan trukket til å delta i semifinale 2 av Eurovision Song Contest. Semifinalen ble arrangert i Expo Tel Aviv i Israel torsdag 16. mai, og Chingiz hadde startnummer 18 – sist ut på scenen. I avstemningen ble han blant de ti beste i semifinalen, og Aserbajdsjan kvalifiserte seg dermed til finalen lørdag 18. mai. I finalen endte Chingiz og «Truth» på åttendeplass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chingiz Mustafayev (singer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Çingiz Mustafayev på MusicBrainz
Sørøstasiatiske leker 1959

Sørøstasiatiske leker 1959 ble arrangert i Bangkok i Thailand i 1959.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Thailand)


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1961

Sørøstasiatiske leker 1961 ble arrangert i Yangon i Myanmar i 1961.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Burma)


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1965

Sørøstasiatiske leker 1965 ble arrangert i Kuala Lumpur i Malaysia i 1965.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Malaysia)


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1967

Sørøstasiatiske leker 1967 ble arrangert i Bangkok i Thailand i 1967.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1969

Sørøstasiatiske leker 1969 ble arrangert i Yangon i Myanmar i 1969.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Burma)


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1971

Sørøstasiatiske leker 1971 ble arrangert i Kuala Lumpur i Malaysia i 1971.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Malaysia)


== Referanser ==
Jens Løken

Jens Løken (født 18. februar 1881 i Øvre Rendal, død 8. april 1974 i Øvre Rendal) var en gårdbruker, skogeier, tømmermåler og lokalpolitiker for Bondepartiet som var ordfører i Øvre Rendal 1932-1934.Han var gårdbruker på gården Løkken-Berge (eller Berger-Løkken), som han overtok etter faren, og overlot til sønnen Ole i 1951. Han var lotteier ved Sølensjøen og deltok i Sølensjøfisket.Løken samarbeidet med Torleif Bjøntegaard og K. Ellevold om etableringen av Rendalen renselskap i 1910-årene. Han var også forstanderskapsformann og senere styreformann i Øvre Rendalens Sparebank.


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1973

Sørøstasiatiske leker 1973 ble arrangert i Singapore i 1973.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Singapore)


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1975

Sørøstasiatiske leker 1975 ble arrangert i Bangkok i Thailand i 1975.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Thailand)


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1977

Sørøstasiatiske leker 1977 ble arrangert i Kuala Lumpur i Malaysia i 1977.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Malaysia)


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1979

Sørøstasiatiske leker 1979 ble arrangert i Jakarta i Indonesia i 1979.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Indonesia)


== Referanser ==
Philippe Bidart

Philippe Bidart (født 10. april 1953 i Saint-Étienne-de-Baïgorry, Frankrike), også kjent som Filipe Bidart eller under sitt nom de guerre Patxi, er en baskisk nasjonalist og tidligere leder av den væpnede organisasjonen Iparretarrak.


== Liv og virke ==

Bidart arbeidet tidlig på 1970-tallet som lærer ved en ikastola. Inspirert av de politiske kampene i spansk Baskerland grunnla han i 1973 den væpnede organisasjonen Iparretarrak, som kjempet for baskisk selvstendighet fra Frankrike.  Organisasjonen var også særlig opptatt av det de anså som franske myndigheters ensidige satsing på turisme, mens andre næringer som fiske, landbruk og industri ble neglisjert.I 1982 gikk Bidart under jorden. 20. februar 1988 ble han arrestert i Boucau.


=== Dom og fengsel ===
I 1992 ble Bidart dømt for drapet på to medlemmer av opprørspolitiet Compagnies républicaines de sécurité i hans hjemby Saint-Etienne-de-Baïgorry. I 1993 ble han dømt for drapet på en gendarm i Biscarrosse. I 2000 ble han også dømt for en gammel skyteepisode som kostet en politimann livet og såret en annen. Han sonet 19 år i høysikkerhetsfengselet i Clairvaux før han ble prøveløslatt i 2007. Prøveløslatelsen ble anket av den franske riksadvokaten.


=== Etter løslatelsen ===
Et av vilkårene for prøveløslatelsen var at Bidart ikke fikk lov til å bo i fransk Baskerland.I 2011 ble han valgt til sekretariatet i det baskiske nasjonalistpartiet Abertzaleen Batasuna.I mai 2012 besluttet ankedomstolen i Paris at Bidart fikk flytte hjem til sin fars hus i Saint-Etienne-de-Baïgorry, stadig underlagt visse restriksjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Institut National de l'Audiovisuel: Nyhetsinnslag om arrestasjonen av Bidart i 1982 (fransk)
Sørøstasiatiske leker 1981

Sørøstasiatiske leker 1981 ble arrangert i Manila på Filippinene i 1981.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Filippinene)


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1983

Sørøstasiatiske leker 1983 ble arrangert i Singapore i 1983.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Singapore)


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1985

Sørøstasiatiske leker 1985 ble arrangert i Bangkok i Thailand i 1985.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Thailand)


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1987

Sørøstasiatiske leker 1987 ble arrangert i Jakarta i Indonesia i 1987.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Indonesia)


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1989

Sørøstasiatiske leker 1989 ble arrangert i Kuala Lumpur i Malaysia i 1989.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Malaysia)


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1991

Sørøstasiatiske leker 1991 ble arrangert i Manila på Filippinene i 1991.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1993

Sørøstasiatiske leker 1993 ble arrangert i Singapore i 1993.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Singapore)


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1995

Sørøstasiatiske leker 1995 ble arrangert i Chiang Mai i Thailand i 1995.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Thailand)


== Referanser ==
Sørøstasiatiske leker 1997

Sørøstasiatiske leker 1997 ble arrangert i Jakarta i Indonesia i 1997.


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Indonesia)


== Referanser ==