jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Drive-by-wire

Bilstyring via elektrisk ledning, bedre kjent ved det engelske navnet drive-by-wire, er en metode for styring av biler hvor styresignaler for ratt, gasspådrag, brems og giring ikke virker direkte via mekanisk kobling på styreflatene, men istedet aktueres ved hjelp av aktuatorer styrt med strøm via elektriske ledninger. Dette står i motsetning til tradisjonelle styresystemer hvor dette har blitt gjort med rene mekaniske koblinger. Selve aktuatoren kan være for eksempel elektronisk, elektromekaniske eller hydraulisk


== Pedal- og rattfølelse ==
Med bilstyring via elektrisk ledning er det ofte ønskelig at brukergrensesnittet til ratt og pedaler etterligner pedal- og styringsfølelsen fra mekaniske systemer slik at sjåføren får tilbakemelding på bilens oppførsel mot underlaget, og slik for eksempel kan reagere og unngå skrens.


== Fordeler og ulemper ==
Bilstyring via elektrisk ledning gjør det mulig å sløyfe mange komponenter, som for eksempel rattstamme, mellomakslinger, pumper, slanger, beltereimer, kjølere, vakuumservo og hovedsylinder, og man kan spare plass og masse. Drive-by-wire har mange likheter med fly-by-wire som er mye brukt i luftfart.
En ulempe med drive-by-wire-styring er at man mangler en reserveløsning dersom elektronikken slår seg vrang, mens man for eksempel med en mekanisk styring assistert av hydraulisk servo fortsatt vil ha muligheten til mekanisk styring dersom hjelpen fra servoen faller bort.


== Typer ==
Drive-by-wire kan deles inn i følgende kategorier:

Gasspådrag via elektrisk ledning (throttle-by-wire)
Bremsing via elektrisk ledning (brake-by-wire)
Giring via elektrisk ledning (shift-by-wire)
Styring eller svinging via elektrisk ledning (steer-by-wire)
Parkeringsbrems via elektrisk ledning (park-by-wire)


== Se også ==
Servostyring
Direktedrevet mekanisme
Apidimagrotten

Apidimagrotten (gresk: Σπήλαιο Απήδημα, Spilaio Apidima) er et kompleks av fire små grotter på vestkysten av Manihalvøya i det sørlige Hellas. Utforskning av grotten har avdekket fossiler av neanderthalere og arkaisk homo sapiens fra paleolitikum.Kraniet Apidima 1, viser en blanding av moderne og arkaiske  trekk og har blitt Uran-thorium-datert til å være mer enn 210,000 år gammelt, eldre enn en neanderthalerskalle ("Apidima 2") som er funnet i grotten. På det daværende tidspunkt ble dette tolket som det eldste beviset på Homo sapiens utenfor Afrika. Det nest eldste er overkjevebeinet fra Misliyagrotten på Karmelfjellet i Israel, som er datert til å være 190,000 år gammelt. Apidima 1 is more than 150,000 years older than previous H. sapiens finds in Europe.


== Referanser ==
Social Politics

Social Politics: International Studies in Gender, State and Society er et fagfellevurdert vitenskapelig tidsskrift i samfunnsvitenskap, særlig statsvitenskap, som utgis av Oxford University Press. Det ble etablert i 1994 av Ann Shola Orloff og Barbara Hobson. Tidsskriftet er indeksert i bl.a. Scopus og Social Sciences Citation Index. Tidsskriftet hadde i 2020 en impact factor på 1,808. Tidsskriftet er et nivå 2-tidsskrift (det høyeste kvalitetsnivået) i Norsk vitenskapsindeks.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Flaggstatskontroll

Flaggstatskontroll er flaggstatens inspeksjon av skip som tilhører statens skipsregister. Hensikten er å kontrollere at fartøyene tilfredsstiller bestemte krav, at besetningen har nødvendig kompetanse og at internasjonale regler (SOLAS, MARPOL og STCW) følges.


== Se også ==
Havnestatskontroll


== Referanser ==
Journal of Interpersonal Violence

Journal of Interpersonal Violence er et fagfellevurdert vitenskapelig tidsskrift i psykologi og kriminologi som fokuserer på studier av ofre og gjerningspersoner i interpersonlig vold. Det ble etablert i 1986 og utgis av SAGE Publications. Redaktør er Jon R. Conte (University of Washington).
Tidsskriftet er indeksert i bl.a. Scopus og Social Sciences Citation Index. Det hadde i 2020 en impact factor på 6,144 og er dermed et av de høyest rangerte tidsskriftene innen anvendt psykologi og kriminologi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Swedish Golf Tour

Swedish Golf Tour kan vise til:

Swedish Golf Tour for damer
Swedish Golf Tour for herrer, fra 2020 kjent under sponsornavnet MoreGolf Mastercard Tour
Richard Mganga Ndassa

Richard Mganga Ndassa (født 21. mars 1959 i Tanganyika, død 29. april 2020 i Dodoma i Tanzania) var en  tanzaniansk CCM-politiker.
Richard Ndassa var utdannet ved TZ School of Journalism.
Han var parlamentsmedlem fra valgkretsen Sumve fra 2010 til din død i 2020 av covid-19.


== Referanser ==
Kangiqsualujjuaq

Kangiqsualujjuaq er ei bygd og en kommune i Kativik i Nunavik i Nord-du-Québec i Quebec i Canada. Stedet har 1 054 innbyggere (beregnet, 2020). De fleste er inuitter som taler språket inuktitut, ellers engelsk. Stedet ligger ved munningen av George-elva på østkysten av Ungavabukta.
Kangiqsualujjuaq fikk status som landkommune i 1980 og fikk da også sitt nåværende navn. Navnet Kangiqsualujjuaq betyr svært stor bukt. Tidligere har stedet vært kjent som Fort Siveright, George River, Fort George River, St. George's River og Port Nouveau-Québec. John McLean etablerte en handelsstasjon for Hudson's Bay Company nær stedet i 1838. Den ble drevet til 1842, så overlatt til fordel for Fort Chimo (nå Kuujjuaq), men gjenopprettet i 1876. Hudson's Bay Company drev handelsstasjonen med noen avbrudd til 1952.Tradisjonelt har innbyggerne i området drevet jakt og fiske, jakt mest på karibu, sel og hvithval. I 1960-årene ble det drevet sagbruk og i 1959 grunnla inuitter et fiskerisamvirke for å fremme salg av arktisk røye. Etter dette vokste fram som permanent bosetting for inuittene fra 1962, med prefabrikkerte boliger. Stedet fikk skole i 1963.Deler av Ulittaniujalik nasjonalpark ligger i Kangiqsualujjuaq.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kangiqsualujjuaq – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Luis María Cassoni

Luis María Cassoni (født 8. januar 1939 i San Javier i Misiones i Argentina, død 17. januar 2021 i Posadas i Misiones) var en argentinsk politiker og farmasøyt.
Cassoni tilhørte partiet Unión Cívica Radical (UCR) og var guvernør i provinsen Misiones fra september til desember 1987.Cassoni ble valgt til viseguvernør i Misiones ved valget i oktober 1983 og tiltrådte i desember samme år. Han overtok eksekutiv myndighet da guvernør Ricardo Barrios Arrechea fratrådte for å bli del av president Raúl Alfonsíns regjering som helse- og sosialminister.Mellom 1988 og 1991 var han deputert medlem av provinsforsamlingen. I sin tid som viseguvernør hadde han oppsynet med byggingen av Urugua-í-demningen. Senere ble han beskyldt for uregelmessigheter som ved innkreving av avgifter.Cassoni døde av covid-19 den 17. januar 2021 i Posadas. Provinsregjeringen utlyste en sørgeperiode.


== Referanser ==
Jens Adolf Jerichau (maler)

Emil Jens Baumann Adolf Jerichau(1890–1916) var en dansk maler.
Han ble født i Roskilde som sønn av maleren Holger H. Jerichau (1861–1900) og Anna Frederikke Birch (1861–1945). Han var oppkaldt etter sin bestefar, billedhugger Jens Adolf Jerichau.Under opphold i Frankrike i 1912 og 1915 og i Spania i 1915, malte Jerichau en rekke landskapsbilder som med forenkling av motivet og bruk av rene farver, ble nyskapende i dansk kunst. Han ble herigjennom inspirasjon for senere generasjoner av danske malere, som Asger Jorn og Per Kirkeby.Jerichau døde for egen hånd i Paris i 1916. Han ble bisatt på Hørsholm kirkegård på Sjælland.


== Referanser ==
Niels Barfoed

Niels Erik Barfoed (født i 1931) er en dansk litteraturhistoriker, litteraturkritiker, journalist og forfatter. Han har vært redaktør og skrevet for flere danske aviser. 
Barfoed har dessuten utgitt en rekke bøker, og mottatt flere litteraturpriser.


== Referanser ==
Jessica Schilder

Jessica Schilder (født 19. mars 1999) er en nederlandsk friidrettsutøver som konkurrerer i kulestøt. 

2021Hun ble U23-europamester i kulestøt i 2021, og er fire ganger nederlandsk mester i kulestøt, innendørs og utendørs.Jessica Schilder tok 19. plass for Nederland i kulestøt under Sommer-OL 2020 i Tokyo og kvalifiserte seg dermed ikke til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jessica Schilder – Olympics.com 
(en) Jessica Schilder – Olympedia 
(en) Jessica Schilder – World Athletics
Cathrine Schrøder Norderhaug

Cathrine Schrøder Norderhaug var Norges første kvinnelige profesjonelle golfspiller. Hun representerte Oslo Golfklubb og spilte som første norske kvinne på Ladies European Tour i 1987 og 1988. Hennes beste resultat på europatouren var en 14. plass. Hun spilte også på Ladies Asian Golf Tour i 1988, der hennes beste resultater var en femteplass i Thailand Open og en andreplass i Indonesia Open.
Hun spilte også på Swedish Golf Tour, der hun vant Stora Lundby Ladies Open i 1987.Norderhaug la opp i 1989 og begynte som trener i Groruddalen Golfklubb.


== Referanser ==
Adrianna Sułek

Adrianna Sułek (født 3. april 1999) er en polsk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp. 
Hun ble U23-europamester i sjukamp i 2021, og er fire ganger polsk mester i sjukamp utendørs og femkamp innendørs.Hun representerte Polen under VM i friidrett innendørs 2022, der hun vant sølv i femkamp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adrianna Sułek – Olympedia 
(en) Adrianna Sułek – World Athletics
Samantha Borutta

Samantha Borutta (født 7. august 2000) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast. 
Hun ble U23-europamester i sleggekast i 2021, og ble tysk mester i sleggekast samme år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Samantha Borutta – Olympedia 
(en) Samantha Borutta – World Athletics
Tune prestegjeld

Tune prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Søndre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Tune kommune i Østfold fylke, og hovedkirken var Tune kirke.


== Historikk ==
Túnir sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet, og sies å ha hatt kirke i over tusen år. I høymiddelalderen var Tune kirke fylkeskirke i Vingulmǫrk. Dagens kirkebygg som er den tredje kirken ble oppført i 1908–10 med noe gjenbruk av de gamle murene og innviet den 30. desember 1910. Tune utgjorde i høymiddelalderen en del av Tunir skipreiða i Borgarsysla.Det vidstrakte Tune prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. Det omfattet i senmiddelalderen også Borge, Glemmen og Alnes kirker som annekssogn. Kirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som Tuna kirkja, og sognet oppført i Skattematrikkelen 1647 som Tunne sougen i Thuene, Aabøyde och Hualløers fougderie.
Borge ble etter reformasjonen annekssogn til Torsnes., og i 1685 ble Glemminge overført fra Tune til Fredrikstad prestegjeld.


=== Nyere tid ===
Tune prestegjeld dannet grunnlaget for Tune formannskapsdistrikt opprettet i 1837.
Sarpsborg prestegjeld ble utskilt fra Tune ved kgl. res. 09.03.1859, Varteig ved kgl. res. 11.07.1860 og Rolvsøy ved kgl. res. 09.12.1910.Så, i moderne tid, ble Tune prestegjeld i 1985 igjen delt, ved at de mer bymessige delene mot Sarpsborg ble utskilt i et eget prestegjeld, Greåker prestegjeld, med virkning fra 1. januar 1986.Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.Tune prestegjeld og dets sogn er nå en del av Sarpsborg kirkelige fellesråd underlagt Søndre Borgesyssel prosti.


== Kirkesogn ==
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn:

Tune
Solli
Holleby
Greåker


== Referanser ==
Mette Bergsvåg Ekrheim

Mette Heidi Bergsvåg Ekrheim (født. 3.september 1963 i Etne ) er en norsk politiker som representerer Senterpartiet. Ekrheim er valgt som ordfører i Etne kommune fra og med september 2019.  I 2015 stilte hun som ordførerkandidat under kommunevalget, men hadde færre stemmer enn Siri Klokkerstuen (Ap).I perioden 2017-2021 satt hun som vararepresentant i fylkestinget for Hordaland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ordførar i Etne kommune | Profil
Berg prestegjeld (Borg)

Berg prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Sarpsborg prosti (i dag: Søndre Borgesyssel prosti) i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Berg kommune i Østfold fylke, og hovedkirken var Berg kirke.


== Historikk ==
Bergs sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet, og Berg kirke, Bergs kirkja, fra begynnelsen av 1100-tallet er den største av Haldens middelalderkirker og antas også å være den eldste. Berg prestegjeld går antakelig tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. Det omtales i Skattematrikkelen 1647 som Beriig sougen i Jdde och Marker lehne.
Berg ble i høymiddelalderen omtalt som Hveinabygd.I Biskop Eysteins jordebok fra omkring år 1390 er følgende kirker i Haldensområdet nevnt: Berg, Asaka, Rodka og Iddar. Fra gammelt av fulgte grensen mellom Berg og Idd elven Tista i Haldenvassdraget, med Berg prestegjeld på nordsiden og Idd prestegjeld på sydsiden, følgelig kom alle de tre første sognene under Berg.
Etter etableringen av byen Fredrikshald i 1665, gikk det et drøyt hundreår før Fredrikshald ble eget prestegjeld, iflg. kgl. reskr. 13.12.1769. Da ble Nordre Fredrikshald utskilt fra Berg og Søndre Fredrikshald fra Idd prestegjeld. Nordre Fredrikshald omfattet bymessige strøk nord for elven Tista, mens Søndre Fredrikshald var bymessige strøk syd for elven.


=== Nyere tid ===
Berg prestegjeld dannet grunnlaget for Berg formannskapsdistrikt opprettet i 1837.
I 1987, som følge av vedtak om endring av den kirkelige inndeling, ble Berg sokneprestembede lagt ned og prestegjeldet delt slik at Berg og Rokke sogn inngikk i Halden prestegjeld, mens Asak sogn inngikk i Idd prestegjeld.


== Kirkesogn ==
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn:

Berg
Rokke
Asak


== Referanser ==
Inzersdorf (Wien)

Inzersdorf, før 1893 kalt Inzersdorf am Wienerberge, fra 1893 til 1938 kalt Inzersdorf bei Wien, var frem til 1938 en selvstendig kommune og er idag en ortsteil av byen Wien. Den er en del av den 23. Wiener Gemeindebezirke Liesing, såvel som en av de 89 Wiener Katastralgemeinden.
China Global Television Network

China Global Television Network (CGTN) (tidligere kjent som CCTV-9 og CCTV News) er en engelskspråklig kinesisk nyhetskanal med hovedkontor i Beijing. Den er eid av det statseide CCTV og startet sine sendinger i 2000 under navnet CCTV-9, men endret navn til CCTV News i 2010. I 2012 ble CCTV America, CCTV Europe og CCTV Africa etablert som separate kanaler myntet på henholdsvis USA, Europa og Afrika. I 2016 gjennomgikk alle kanalene et navneskifte til CGTN.
I mesteparten av Europa ble kanalen distribuert via britisk Ofcom, men siden de nektet å forlenge avtalen måtte de ordne ny lisens via den franske kringkasteren CSA for å kunne fortsette å sende i Europa. Som en konsekvens av britenes uvilje mot å forlenge lisensen ble BBCs sendinger blokkert fra å sende i Kina.Kanalen startet å sende i HD fra 1. juli 2021.


== Referanser ==
Claude Joseph

Claude Joseph er en haitisk politiker som fra april til juli 2021 var midlertidig statsminister og som etter drapet på president Jovenel Moïse 7. juli 2021 også gjorde krav på vervet som fungerende president.
Joseph var fra 2020 utenriksminister og minister for religiøse saker. Han ble utnevnt til midlertidig statsminister den 14. april 2021.


== Biografi ==


=== Bakgrunn ===
Joseph har doktorgrad i statsvitenskap fra New School i New York City i USA. Han har undervist ved University of Connecticut og Long Island University.
Joseph var Haitis ambassadør i Argentina og chargé d'affaires i Spania. Fra august til september 2019 var han direktør i utenriksdepartementet og for religiøse saker. I september 2019 ble han igjen chargé d'affaires i Spania. Den 5. mars 2020 ble han utnevnt til utenriksminister og minister for religiøse saker, som etterfølger etter Bocchit Edmond. Han tilhører intet politisk parti.
Han ble utnevnt av presidenten til statsminister den 15. mai 2021.


=== Fungerende president ===
Etter at Jovenel Moïse ble drept 7. juli 2021 erklærte han seg også til landets fungerende president, under henvisning til at han var statsminister. Kort før attentatet hadde Moïse utnevnt Ariel Henry til statsminister, men han ble ikke tatt i ed.Hans posisjon som fungerende president var omtvistet. Den opprinnelige versjon av grunnloven av 1987 skulle tilsi at vervet skulle gå til presidenten for Cour de la cassation, men denne, René Sylvestre, døde av covid-19 den 23. juni 2021 og var ennå ikke blitt erstattet av en ny. Josephs status som fungerende president er også bestridt av senatspresident Joseph Lambert, som ble nominert av åtte senatorer til å overta etter Moïse.Joseph var ment å lede Haiti til det er blitt avholdt nyvalg i september 2021. FNs spesialrepresentant anså Joseph som den legitime fungerende president.Core-gruppen bestående av FNs spesialrepresentant, representanten for Organisasjonen av amerikanske stater og ambassadørene fra Brasil, Canada, Frankrike, Spania, USA og Den europeiske union, kom 17. juli 2021 med en henstilling om at det måtte dannes konsensus om en regjering med Ariel Henry som statsminister. Den 19. juli ble det kjent at Joseph ville trekke seg som statsminister til fordel for Ariel Henry og at han vil bli utenriksminister i Henrys regjering. Henry ble tatt i ed som statsminister 20. juli 2021.


== Referanser ==
2021 i Elfenbenskysten

Begivenheter i året 2021 i Elfenbenskysten.


== Statsledere ==
 Elfenbenskysten
President – Alassane Ouattara, Elfenbenskystens president  (2011–)
Statsminister –
Hamed Bakayoko, Elfenbenskystens statsminister (2020–2021)
Patrick Achi, Elfenbenskystens statsminister (2021–)


== Hendelser ==
13. januar – Tre personer fra FNs fredsbevarende styrker fra Elfenbenskysten ble drept av en bombe på veien mellom Douentza og Timbuktu, Mali. Seks andre soldater ble skadet.


== Dødsfall ==
27. januar – Guy-Alain Gauze, 68, statsråd og ambassadør
5. februar – Laurent Dona Fologo, 81, politiker
23. februar – Willy Braciano, 21, fotballspiller, landslagspiller
10. mars – Hamed Bakayoko, 56, statsminister (2020-2021)
17. mai – Bruno Kouamé, 93, biskop i bispedømme Abengourou
19. mai – Zakpa Komenan, 76, politiker, sports- og utdannelsesminister


== Referanser ==
Baselios Mar Thoma Paulose II

Baselios Marthoma Paulose II. (malayalam: ബസേലിയോസ് മാർത്തോമ്മാ പൗലോസ്_ദ്വിതിയൻ; født 30. august 1946 i Mangad i distriktet Thrissur i Kerala som K. I. Paul, død 12. juli 2021 i Parumala i Kerala) var Katholikos av Østen og av den hellige Thomas' apostoliske trone innen Den malankarisk-ortodoks-syriske kirke.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
K. I. Paul var annen sønn av K. I. Iype av huset Kollannur i  Mangad nær Pazhanji i Kerala. Hans mor Kunjeetty var fra familien Pulikkottil. Han fikk navnet Paul etter som bestefar, og ble døpt i Pazhanji.


=== Virke i Den malankarisk-ortodoks-syriske kirke ===
Han ble presteviet den 21. juni 1973 av Yuhanon Mar Severios. Den 14. mai 1983 ble han av Mathews Mar Coorilos gjort til ramban, og den  15. mai 1985 til biskop (med navnet Paulose Mar Milithios) i Puthiyacavu St. Mary's Church av Baselios Marthoma Mathews I, og ble da utnevnt til første biskop (og fra 1991 som metropolitt) av  Kunnamkulam. 
Den 27. september 2006 ble Mar Milithios valgt til designert etterfølger av Østens katholikos. 
Den 1. november 2010, etter at katholikos Baselios Marthoma Didymos I var trådt tilbake av aldersgrunner, ble han intronisert som ny Østens katolikos og metropolitt av Malankara. Han var den 8. katholikos etter opprettelsen av det indiske katolikat i 1912, og den 21. Malankara-metropolitt.
Den 23. februar 2021 ble det bekreftet at Paulose II var blitt smittet av covid-19 og var innlagt på Saint Gregorios Hospital i Parumala i Kerala. Hans død ble bekjentgjort 12. juli 2021, han døde på Saint Gregorios International Cancer Care Center i Parumala.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi om Baselios Marthoma Paulose II
Anne Vik (professor)

Anne Vik er en norsk lege som er professor på Fakultet for medisin og helsevitenskap ved NTNU og overlege i nevrokirurgi ved Nevrokirurgisk avdeling St. Olavs hospital. Vik forsker på hodeskader. Hun leder Trondheim TBI (Traumatic Brain Injury) group ved NTNUs Institutt for nevromedisin og bevegelsesvitenskap, sammen med professor Asta Håberg fMRI.TBI-gruppen forsker på traumatiske hodeskader, som kan påvirke og svekke psykiske, kognitive, følelses og sosiale funksjoner. Forskningen gjøres med vekt på bruk av MR-bilder fra hodeskadepasienter for vurdering av hvordan pasienter bør følges opp.TBIs forskning er tverrfaglig med samarbeid av klinikere og forskere fra flere avdelinger ved St.Olavs hospital og ulike institutter ved Fakultet for medisin og helsevitenskap, NTNU. TBI-gruppen har flere internasjonale og nasjonale samarbeidspartnere. Forskningsgruppen deltar fra februar 2015 i EU-studien Center-TBI (2014-2021).


== Publikasjoner ==
(no) Publikasjoner av Anne Vik (professor) i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin(no) Publikasjoner av Anne Vik (professor) i BIBSYS


== Referanser ==
Idd prestegjeld

Idd prestegjeld (Idde prestegjeld) var et prestegjeld tilhørende Sarpsborg prosti (i dag: Søndre Borgesyssel prosti) i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Idd kommune i Østfold fylke, og hovedkirken var Idd kirke.


== Historikk ==
Iddar sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet, og Idd kirke, Iddar kirkja har stått siden 1100-tallet eller der omkring. Det er en romansk langkirke i stein med rett avsluttet kor, hvor skipet og koret er bevart fra middelalderen. Det antas at koret — som er uvanlig langt i forhold til skipet, selv for en middelalderkirke — ble forlenget i senmiddelalderen.Idd utgjorde i høymiddelalderen Iddar skipreiða i Borgarsysla. Idd prestegjeld går antakelig tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.
I Biskop Eysteins jordebok fra omkring år 1390 er følgende kirker i Haldensområdet nevnt: Berg, Asaka, Rodka og Iddar. Fra gammelt av fulgte grensen mellom Berg og Idd elven Tista i Haldenvassdraget, med Berg prestegjeld på nordsiden og Idd prestegjeld på sydsiden, følgelig kom alle de tre første sognene under Berg. Det omtales i Skattematrikkelen 1647 som Jdde lehn og sougen i Jdde och Marker lehne.
I forbindelse med avståelsen av Båhuslen til Sverige ved freden i Roskilde i 1658 oppstod det uenighet om Enningdalen skulle tilhøre Norge eller Sverige. Før 1658 hørte området geistlig til Naverstad prestegjeld i Båhuslen, men lå verdslig under Idd og Marker len. Først tre år senere ble den siste delen av fredsavtalen underskrevet og Enningdalen lagt til Norge, og Enningdal annekssogn til Idd fra 1661.
Etter etableringen av byen Fredrikshald i 1665, gikk det et drøyt hundreår før Fredrikshald ble eget prestegjeld, iflg. kgl. reskr. 13.12.1769. Da ble Nordre Fredrikshald utskilt fra Berg og Søndre Fredrikshald fra Idd prestegjeld. Nordre Fredrikshald omfattet bymessige strøk nord for elven Tista, mens Søndre Fredrikshald var bymessige strøk syd for elven.


=== Nyere tid ===
Idd prestegjeld dannet grunnlaget for Idd formannskapsdistrikt opprettet i 1837.
I 1987, som følge av vedtak om endring av den kirkelige inndeling, ble Idd prestegjeld utvidet med Asak sogn fra Berg prestegjeld, og opprettelse av nytt Tistedal sogn ved deling av Idd.Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.Idd prestegjeld og dets sogn er nå en del av Halden kirkelige fellesråd underlagt Søndre Borgesyssel prosti.


== Kirkesogn ==
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn:

Idd
Asak
Tistedal
Enningdal


== Referanser ==