jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mimoecthispa

Mimoecthispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 8 millimeter), avlang, blank, gul og svart bladbille. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Pronotum er rundet, kraftig punktert. Antennene består av 8 ledd og er korte og noe utvidet mot spissen. Dekkvingene er noe utvidet bakover og har 8 hele og en forkortet punktstripe, stripene er ordnet parvis, og tre opphøyde lengderibber, punktene grove og noe spredte. I spissen har dekkvingene korte pigger.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Mexico i nord til Brasil i sør.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Chalepini Weise, 1910
slekten Mimoecthispa Pic, 1927
Mimoecthispa irregularis Pic, 1927


== Litteratur ==
Mimoethispa på ITIS
Hispines of the World - Mimoecthispa


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Amurtre

Amurtre (Maackia amurensis) er et løvfellende tre i erteblomstfamilien.
Det blir opptil 15 m høyt med en stammediameter på 60 cm. Barken er gråbrun, skaller av og har korkporer. Knoppene er synlige, noe som skiller Maackia fra den nærstående slekta Cladrastis. Bladene er 15–23 cm lange og ulikefinnede med 7–9 småblad som sitter motsatt langs hovedstilken. Unge blad er grågrønne og tett hårete, og seinere blir bladene mørkegrønne og glatte. Det er ingen spesiell høstfarge.
Blomsterstanden er en opprett, 5–9 cm lang klase med hvite, duftende blomster. Blomstringstida er i juni–juli. Frukten er en mørkebrun, flat, 3–7 cm lang og 1–1,2 cm bred belg med 1–4 frø. Den blir moden i september–oktober.
Arten har navn etter Amur, som i øst er grenseelva mellom Russland og Kina. Den er utbredt i Kina (Hebei, Heilongjiang, Jilin, Liaoning, Shandong og Indre Mongolia), Korea og Russlands fjerne østen.
Amurtre blir av og til dyrket i hager. Den vokser på all slags jord og tåler kalde vintre. I Norge kan den dyrkes til herdighetssone 5.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Litteratur ==
«Maackia amurensis». Flora of China. Besøkt 31. januar 2019. 
«Maackia amurensis». Missouri Botanical Garden. Besøkt 31. januar 2019. 
ILDIS World Database of Legumes (2010). «Maackia amurensis». In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 31. januar 2019. 
O. Lund, A. Thorsrud og K.S. Castberg, red. (1961). Norsk hagebruksleksikon: bind 2 L–Å. Oslo: Aschehoug. s. 49. 
J.E. Sanda (1993). Rett vekst på rett sted: lignosenes egenskaper og anvendelse. Oslo: Det norske hageselskap. s. 166. ISBN 82-504-2060-8. 
P.W. Meyer (2010). «Amur Maackia Maackia amurensis» (PDF). Arnoldia. 68 (2): 68–70. ISSN 0004-2633. 


== Eksterne lenker ==
(en) Amurtre i Encyclopedia of Life 
(en) Amurtre i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Amurtre hos Dyntaxa 
(en) Amurtre hos ITIS 
(en) Amurtre hos NCBI 
(en) Amurtre hos The International Plant Names Index 
(en) Amurtre hos Tropicos 
(en) Kategori:Maackia amurensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Maackia amurensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Maackia amurensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Goyachalepus

Goyachalepus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 5 millimeter), avlang, gul og svart bladbille. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Pronotum er rundet, kraftig punktert. Antennene består av 11 ledd og er noe flattrykte fra sidene. Dekkvingene er jevnbrede og har 8 hele og en forkortet punktstripe, stripene er ordnet parvis, og tre opphøyde lengderibber, punktene grove og noe spredte.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Chalepini Weise, 1910
slekten Goyachalepus Pic, 1929
Goyachalepus donckieri Pic, 1929


== Litteratur ==
Goyachalepus på ITIS
[dtools.org/id/beetles/hispines/factsheet.php?name=Goyachalepus+<%2Fem>Pic+1929c%3A+36 Hispines of the World - Goyachalepus]


== Eksterne lenker(en) Goyachalepus i Encyclopedia of Life ==
(en) Goyachalepus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Goyachalepus hos ITIS 
(en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pugu Huai’en

Pugu Huai'en (kinesisk: 僕固懷恩, pinyin: Púgù Huáiēn, død 27. september 765), formelt prinsen av Da'ning (大寧王), var en general under det kinesiske keiserdynastiet Tang. Hans etniske opphav var av tiele-folket. 
Han var instrumentell i den endelige nedkjempelse av Anshi-opprøret, men gjorde senere selv opprør mot keiser Daizong fordi han fryktet at han stod i fare for å bli anklaget for forræderi. Etter et første nederlag mot andre Tang-generaler avførte han sine egne styrker, med støtte fra allierte fra uighur-khaganatet (pinyin: huihe) og det tibetanske rike (pinyin: tubo), i et angrep mot selve Tang-hovedstaden Chang'an. Men han døde på veien dit.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Tangshu, vol. 121.
Xin Tangshu, vol. 224, part 1.
Zizhi Tongjian, vols. 217, 218, 219, 220, 221, 222, 223.
Carinispa

Carinispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 5,5 millimeter), avlang, svart bladbille med oransje flekker på sidene av pronotum og dekkvingenes rot. Hodet er nokså lite, pannen med tre lengdefurer, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Pronotum er rundet, kraftig punktert. Antennene består av 8 ledd og er noe flattrykte fra sidene. Dekkvingene er jevnbrede og har 8 hele og en forkortet punktstripe, stripene er ordnet parvis, og tre svake, opphøyde lengderibber, punktene grove og noe spredte. Dekkvingene har tenner i spissen.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Arten lever på planter i familien Malpighiaceae.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Costa Rica og Colombia.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Chalepini Weise, 1910
slekten Carinispa Uhmann, 1930
Carinispa nevermanni Uhmann, 1930


== Litteratur ==
Carinispa på ITIS
Hispines of the World - Carinispa


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Carinispa i Encyclopedia of Life 
(en) Carinispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Carinispa hos ITIS 
(en) Carinispa hos NCBI 
(en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Alpint under Arktiske vinterleker 2016

Alpint under Arctic Winter Games 2016 ble arrangert fra 8. til 10. mars 2016 i Sisorarfiit i Nuuk på Grønland.Det ble konkurrert i slalåm, storslalåm, parallellslalåm og lagkonkurranse, der de individuelle konkurransene var inndelt i gutter og jenter, samt aldersklasse junior og ungdom.


== Resultater gutter ==


== Resultater jenter ==


== Resultater lagkonkurranse ==
Resultater:


== Referanser ==
Uranium Heart

Uranium Heart er det fjerde musikkalbumet til Highasakite og ble utgitt i 2019 av Propeller Recordings. Albumet ble nominert til Spellemannprisen 2019 i kategorien beste popgruppe


== Sporliste ==
«Too Early» (4:06)
«Revolution» (4:04)
«I Call Bullshit» (3:58)
«Mexico» (4:09)
«Mexico, Pt. 2» (1:08)
«Hail Of Bullets» (5:44)
«Out Of Order» (4:07)
«Egomaniac» (6:50)
«Uranium Heart» (4:00)
«Stick With You» (2:45)
«Outro» (1:48)Alle sporene er skrevet av Ingrid Helene Håvik. "Outro" er skrevet av Trond Bersu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Uranium Heart på MusicBrainz 
(en) Uranium Heart på Spotify
Kongedømmet Sinhala

Kongedømmet Sinhala eller det sinhalesiske kongedømme refererer til ni forskjellige, suksessive singalesiske kongedømmer i dagens Sri Lanka, som kom og gikk avhengig av hvor hovedstaden befant seg. Det første av disse kongedømmene ble opprettet 543 f.Kr., og det siste varte til 1815 e.Kr.


== Referanser ==
Cnetispa

Cnetispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Små (ca. 4 millimeter), avlange, mørke bladbiller, gjerne med noe metallisk glans, beina rødgule. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Pronotum er trapesformet, kraftig punktert. Antennene består av 9 ledd og er spoleformede. Dekkvingene er jevnbrede og har 8 punktstriper, stripene er ordnet parvis, med fine lengderibber mellom hvert par. Dekkvingene har en utoverrettet tann på hvert bakhjørne.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Arten lever på planter i kurvplantefamilien og erteblomstfamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Panama og det sørlige Sør-Amerika (Brasil, Paraguay, Argentina).


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Chalepini Weise, 1910
slekten Cnetispa Maulik, 1930
Cnetispa acuminata Maulik, 1930
Cnetispa darwini Maulik, 1930
Cnetispa flavipes (Balý, 1886)
Cnetispa reimoseri (Spaeth, 1937)


== Litteratur ==
Cnetispa på ITIS
Hispines of the World - Cnestispa


== Eksterne lenker ==
(en) Cnetispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cnetispa hos ITIS 
(en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nonispa

Nonispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
En lten (ca. 4 millimeter), avlang, blankt svart bladbille med litt grønnlig, metallisk glans. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Pronotum er avrundet rektangulært, fint punktert. Antennene består av 9 ledd og er noe klubbeformede. Dekkvingene er jevnbrede og har 8 punktstriper, rundede i spissen.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Arten lever på gress.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Bolivia og Argentina.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Chalepini Weise, 1910
slekten Nonispa Maulik, 1933
Nonispa carlosbruchi Maulik, 1933


== Litteratur ==
Nonispa på ITIS
Hispines of the World - Nonispa


== Eksterne lenker ==
(en) Nonispa i Encyclopedia of Life 
(en) Nonispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nonispa hos ITIS 
(en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Temnochalepus

Temnochalepus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 7 millimeter), avlange, brungule og svarte bladbiller. Hodet er nokså lite, antennene kraftige, holdes gjerne samlet og framoverrettet. Pronotum er avrundet rektangulært, fint punktert. Antennene består av 11 ledd og er noe spoleformede. Dekkvingene er jevnbrede og har 10 punktstriper og fire opphøyde lengderibber, rundede i spissen med fine tenner.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene holder seg gjerne til én eller noen få vertsarter, larvene minerer i bladene til de samme plantene som de voksne gnager på. Artene lever på planter i flere ulike familier.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Ecuador i nord til Argentina i sør.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene. Noen ganger blir noen asiatiske slekter også plassert i Chalepini.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Chalepini Weise, 1910
slekten Temnochalepus Uhmann, 1935
Temnochalepus cicrumcinctus (Weise, 1910)
Temnochalepus imitans Uhmann, 1935
Temnochalepus insolitus Uhmann, 1935
Temnochalepus lugubris (Chapuis, 1877)


== Litteratur ==
Temnochalepus på ITIS
Hispines of the World - Nonispa


== Eksterne lenker ==
(en) Temnochalepus i Encyclopedia of Life 
(en) Temnochalepus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Temnochalepus hos ITIS 
(en) Chalepini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Idahoterritoriet

Idahoterritoriet (engelsk: Idaho Territory) var et amerikansk territorium, som eksisterte i perioden 4. mars 1863-3 juli 1890. Deretter ble det den til den amerikanske delstaten Idaho.


== Referanser ==
Keiserinne Xin

Keiserinne Xin (kinesisk: 辛皇后, hennes personlige navn er ukjent; død 761), var keiserinne og hustru til Shi Siming, en general under Kinas Tang-dynasti som ble keiser i opprørsstaten Yan under Anshi-opprøret.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Den fremtidige keiserinne Xin sies å ha vært av adelsslekt. Da Shi Siming var ung og fortsatt fattig, var det hun som instisterte på å gidte ham, og fikk sin vilje til slutt. Han fikk i det minste én sønn med ham, Shi Chaoqing (史朝清); hans eldste sønn Shi Chaoyi var ikke hennes sønn.  


=== Keiserinne ===
Etter at Shi Siming, som hadde tjent under Yans grunnlegger An Lushan, drepte An Lushans sønn og etterfølger An Qingxu i 759, erklærte han seg selv til keiser av Yan og gjorde hustruen til keiserinne. Det blir sagt at han begunstiget både henne og hennes sønn Shi Chaoqing, og muligens også gjorde Shi Chaoqing til sin kronprins.  Da han angrep Tang-dynastiets  østlige hovedstad  Luoyang sammen med Shi Chaoyi, etterlot han henne i sin base Fanyang (范陽, det moderne Beijing), med Shi Chaoqing som sin stedfortreder som leder. I 761, etter at Shi Chaoyi, i frykt for at Shi Siming skulle drepe hamselb, fikk Shi Siming drept først, sendte han ordre i Shi Simings navn til Fanyang om å drepe Shi Chaoqing, og da ble også keiserinne Xin drept.


== Noter, referanser ==


== Kilder ==
Tangshu, vol. 225, part 1.
Zizhi Tongjian, vols. 221, 222.
Frederick av Hallum

Frederick av Hallum (frisisk: Freark fan Hallum, født ca. 1113 i  Hallum, død 5. mars 1175) var en premonstratenserprest og kanonisert. Han var grunnlegger av og første abbed i Mariengaarde abbedi i Friesland i Nederland.
Frederik ble prest i sin hjemby etter å ha studert ved katedralskolen ved domkirken i Münster. Han utmerket seg med en stor sjelelig inderlighet og førte et liv i beskjedenhet. Etter sin mors død sluttet han seg til premonstratenserne og grunnlag klosteret Mariëngaarde, som blomstret under hans ledelse. Han utøvde også en positiv innflytelse på sine omgivelser. Han brakte adelen i de nederlandske stater til å bilegge sine tvister og viste seg som en faderskikkelse for de fattige og ulykkelige.Han døde i år 1175 og ble begravet på Mariengaarde.
Etter hans død skjedde det mange mirakler. Relikvier av Frederick lå i Hallum inntil 1614, hvoretter de for å unngå å falle i hendene på kalvinister ble overført til klosterkirken i Bonne-Espérance nær Vellereille-les-Brayeux i vallonsk Hainaut, hvor de ble plassert i 1616 eller 1617. De ble overført til Leffe abbedi nær Dinant i 1938. 
Kanoniseringen av den hellige Frederik ble formelt ratifisert i 1728.
Han feires hvert år den 4. februar av Premonstratenserordenen og i Utrecht erkebispedømme.


== Eksterne lenker ==
(de) Ekkart Sauser: «Friedrich von Hallum» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 18, Herzberg 2001, ISBN 3-88309-086-7, sp. 492.
Norbertine Vocations: St. Frederick
Het Meertens Instituut over Frederik van Hallum
Vitenskapsåret 1727

Vitenskapsåret 1727 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1727.


== Astronomi ==
James Bradley oppdager årlig aberrasjon, et viktig grunnlag for det heliosentriske verdensbildet.


== Teknologi ==
Edward Scarlett konstruerer de første brillene med stenger som hviler på ørene. London.


== Botanikk ==
Stephen Hales får publisert «Vegetable Staticks» om eksperimenter i plantefysiologi, and utfører de første målingene av blodtrykk.. London.


== Prisvinnere ==
Det franske vitenskapsakademiet gir en pris for løsningen av den optimale plasseringen av master på et skip. Pierre Bouguer vinner prisen for avhandlingen «Sur la meilleure manière de former et distribuer les mâts des bateaux» (Om den beste måten å danne og plassere båtmastene). 19 år gamle Leonhard Euler deltok også i konkurransen.


== Fødsler ==
7. april − Michel Adanson (død 1806), fransk botaniker.
Ukjent dato − Peter Woulfe (død 1803), irsk kjemiker.


== Dødsfall ==
31. mars − Isaac Newton (født 1643), engelsk fysiker.


== Referanser ==
Purandohkt

Purandokht, også kalt Buran eller Boran (død 632) var en persisk dronning av sassanide-ætten. Hun regjerte mellom 630 og 631. Hun var en av to kvinnelige monarker i Persia. Hun var datter av Khosrau II og tiltrådte tronen etter mordet på usurpatoren Shahrbarz, som hadde avsatt og myrdet hennes brorsønn. Hun gjorde store men mislykkede forsøk på å styrke sentralmakten. Hun ble etterfulgt av sin søster, Azarmidokht.


== Litteratur ==
Haleh Emrani: Like Father, Like Daughter: Late Sasanian Imperial Ideology & the Rise of Bōrān to Power. I: E-Sasanika 5 (2009).
H.M. Malek, V. Sarkhos Curtis: History and Coinage of the Sasanian Queen Bōrān (AD 629–631). I: The Numismatic Chronicle 158, 1998, s. 113–129.
Antonio Panaino: Women and Kingship. Some remarks about the enthronisation of Queen Boran and her sister Azarmigduxt. I: Josef Wiesehöfer, Philip Huyse (Hrsg.): Eran ud Aneran. Studien zu den Beziehungen zwischen dem Sasanidenreich und der Mittelmeerwelt. Stuttgart 2006, s. 221–240.
Boran

Boran kan sikte til:

Purandohkt, dronning Boran av Persia
boran (kjemisk forbindelse)
Bonifatius V

Bonifatius V (født 575 i Napoli, død 25. oktober 625 i Roma) var pave fra 23. desember 619, til sin død i 625. Han jobbet for kristningen av England, og utstedte et dekret som erklærte kirker som steder for sikker tilflukt (sanktuarier), også kalt «kirkeasyl».


== Liv og virke ==
Bonifatius V var napolitaner.
Han etterfulgte pave Adeodatus I, etter en sedesvakans på over ett års varighet.
Før han ble konsekrert, hadde Italia vært plaget av evnukken Eleutherius, som var eksark av Ravenna. Den patrisiske pretendenten rykket frem mot Roma, men før han nådde frem til byen, ble han drept av sine egne soldater.


=== Kirkeasyl og andre forordninger ===
Liber Pontificalis forteller at Bonifatius foretok visse reguleringer angående retten til sikkert tilfluktssted (sanktuarier), «kirkeasyl». Videre forteller den at paven bød de kirkelige notarene å respektere keiserdømmets lovgivning vedrørende testamenter. Han forordnet videre at akolytter ikke lenger skulle kunne overføre martyrrelikvier fra ett sted til et annet, og at de i Laterankirken ikke skulle kunne ta diakonenes plass, i forbindelse med forrettelsen av dåpens sakrament. Bonifatius fullførte og konsekrerte Sankt Nikomedes-kirkegården ved Via Nomentana.
I Liber Pontificalis beskrives Bonifatius som «den mildeste av menn», som i særdeleshet utmerket seg ved sin store kjærlighet til sitt presteskap.


=== Den engelske misjon ===
Beda venerabilis skriver om pave Bonifatius' særlige omsorg for den engelske kirke. Hans «formaningsbrev», som han skal ha rettet til erkebiskop Mellitus av Canterbury, og til biskop Justus av Rochester, er begge gått tapt for historikerne, men visse andre brev fra hans hånd er blitt bevarte. Ett er skrevet til biskop Justus, etter at han hadde etterfulgt Mellitus som erkebiskop av Canterbury i 624, som tildeler ham palliet og instruerer ham til å skulle «ordinere biskoper når forholdene skulle kreve det». Ifølge Beda, sendte pave Bonifatius også brev til kong Edwin av Northumbria i 625, og oppfordret ham til å gå over til den kristne tro. Han skal også ha sendt brev til den kristne prinsesse Æthelburg av Kent, Edwins hustru, som formante henne til å gjøre det beste hun kunne for å bringe mannen til konversjon (Beda, H.E., II, vii, viii, x, xi).Pave Bonifatius V ble begravet i Peterskirken 25. oktober 625. Han ble etterfulgt av pave Honorius I.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Beda.  Anglernes kirkes historie
Gasquet, Francis Aidan. A Short History of the Catholic Church in England, 19
Hunt, William. The English Church from Its Foundation to the Norman Conquest. Vol. 1. "A History of the English Church", W. R. W. Stephens and William Hunt, ed. London: Macmillan and Co., 1912. 49, 56, 58
Jaffé, Regesta Pontificum Romanorum ab condita ecclesia ad annum 1198.  Berlin, 1851; 2d ed., Leipsic, 1881–88.  I, 222
Jungmann, Dissertationes Selectae in Historiam Ecclesiasticam, II, 389.
Liber Pontificalis (ed. Duchesne), I, 321–322
Mansi, Gian Domenico. X, 547–554
Mann, Horace K. Lives of the Popes I, 294–303