jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ultimate Ultimate 1995

UFC: The Ultimate Ultimate (også kjent som Ultimate Ultimate 1995 eller UFC 7.5) var et mixed martial arts-arrangement holdt av Ultimate Fighting Championship den 16. desember 1995 i Mammoth Gardens i Denver i Colorado. Arrangementet ble direktesendt på pay-per-view i USA, og ble senere gitt ut på VHS.


== Bakgrunn ==
Ultimate Ultimate 1995 bestod av en turnering med åtte deltakere hvor seiersherren vant $150 000. Arrangementet hadde også to ekstra kamper som ikke ble vist på direktesendingen.
Turneringen hadde ikke vektklasser eller vektgrenser. Kampene hadde ikke runder, men det ble innført en tidsgrense på 15 minutter for kvarfinalen og 18 minuter for kampene i semifinalen. Finalen hadde en tidsgrense på 27 minutter og, dersom nødvendig, 3 overtidsminutter.
Ultimate Ultimate 1995 var også det første UFC-arrangementet som tok i bruk dommere, som gav poeng til deltakere i kampene dersom det endte uavgjort.
Dommer i kampene var 'Big' John McCarthy.
Dan Severn vant turneringen ved å slå Oleg Taktarov i finalen.
Seks av de ni kampene endte med submission. De andre tre endte med enstemmige dommeravgjørelser (semifinalene og finalen).


== Resultater ==


== Utslagstablå ==


== Se også ==
Ultimate Fighting Championship


== Eksterne lenker ==
Resultater for UU 95 på Sherdog.com
Offisielt nettsted for UFC
Lygten Station

Lygten Station er en stasjonbygning i Københavns nordvestkvarter, som opprinnelig fungerte som endestasjon for Slangerupbanen. Bygningen ble oppført i 1906 og ble tegnet av overarkitekt Heinrich Wenck, som også har tegnet hovedbanegårdene i København og Aarhus. I 1976 ble banen omlagt til Svanemøllen Station i forbindelse med dens omdannelse til S-bane. 
Lygten er plassert ved siden av den nåværende Nørrebro Station. I 1992 ble Lygten fredet.


== Referanser ==
Klunketiden

Klunketiden er en dansk betegnelse, som også anvendes på norsk, for en møbelstil fra slutten av 1800-tallet.
Perioden er oppkalt etter de små klunker eller pomponger som i perioden ble rikelig anvendt på gardiner, portierer og møbler. Det var possementmakere som fremstillet klunkene i forbindelse med sirlig utførte border og kvaster.I Nationalmuseets Klunkehjem i København, kan man se en leilighet med intakt interiør fra klunketiden.


== Referanser ==
Eocupes

Eocupes er en slekt utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
I likhet med mange andre primitive biller hadde dekkvingene rader av firkantede til runde groper som gav dem et karakteristisk nettmønster. Disse billene var middelsstore (dekkvingenes lengden 4,5-6 millimeter) med en avlang kroppsform.


== Historie ==
Gruppen er kjent fra perm (272,5-268 millioner år før nåtid) fra Russland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permocupedoidea
Familien Permocupedidae Martynov, 1933
Slekten Eocupes Rohdendorf, 1961Eocupes cellulosus Ponomarenko, 1969
Eocupes lukjanovitshi Rohdendorf, 1961


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eocupes på Fossilworks [1]
(en) Eocupes i Encyclopedia of Life 
(en) Eocupes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eocupes hos Fossilworks 
Eocupes – detaljert informasjon på Wikispecies
Cytocupes

Cytocupes er en slekt utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
I likhet med mange andre primitive biller hadde dekkvingene rader av firkantede til runde groper som gav dem et karakteristisk nettmønster. Diss billene var middelsstore (dekkvingenes lengden 5 millimeter) med en avlang kroppsform.


== Historie ==
Gruppen er kjent fra perm (272,5-268 millioner år før nåtid) fra Russland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permocupedoidea
Familien Permocupedidae Martynov, 1933
Slekten Cytocupes Rohdendorf, 1961Cytocupes angustus Rohdendorf, 1961


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cytocupes på Fossilworks [1] Arkivert 13. mai 2021 hos Wayback Machine.
(en) Cytocupes i Encyclopedia of Life 
(en) Cytocupes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cytocupes hos Fossilworks 
Cytocupes – detaljert informasjon på Wikispecies
Archicupes

Archicupes er en slekt utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
I likhet med mange andre primitive biller hadde dekkvingene rader av firkantede til runde groper som gav dem et karakteristisk nettmønster. Disse billene var middelsstore (dekkvingenes lengde 5,3 millimeter) med en avlang kroppsform.


== Historie ==
Gruppen er kjent fra perm (272,5-268 millioner år før nåtid) fra Russland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permocupedoidea
Familien Permocupedidae Martynov, 1933
Slekten Archicupes Rohdendorf, 1961Archicupes jacobsoni Rohdendorf, 1961
Archicupes reichardti Rohdendorf, 1961 - hører kanskje til i en annen slekt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Archicupes på Fossilworks [1] Arkivert 13. mai 2021 hos Wayback Machine.
(en) Archicupes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Archicupes hos Fossilworks 
Archicupes – detaljert informasjon på Wikispecies
Cytocupoides

Cytocupoides er en slekt utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
I likhet med mange andre primitive biller hadde dekkvingene rader av firkantede til runde groper som gav dem et karakteristisk nettmønster. Disse billene var små(dekkvingenes lengde 4 millimeter) med en avlang kroppsform.


== Historie ==
Gruppen er kjent fra perm (272,5-268 millioner år før nåtid) fra Russland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permocupedoidea
Familien Permocupedidae Martynov, 1933
Slekten Cytocupoides Ponomarenko, 1969Cytocupoides elongatus Ponomarenko, 1969


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cytocupoides på Fossilworks [1] Arkivert 13. mai 2021 hos Wayback Machine.
(en) Cytocupoides i Encyclopedia of Life 
(en) Cytocupoides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cytocupoides hos Fossilworks 
Cytocupoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Uralocupes

Uralocupes er en slekt utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
I likhet med mange andre primitive biller hadde dekkvingene rader av firkantede til runde groper som gav dem et karakteristisk nettmønster. Disse billene var middelsstore (dekkvingenes lengde 9 millimeter) med en avlang kroppsform.


== Historie ==
Gruppen er kjent fra perm (272,5-268 millioner år før nåtid) fra Russland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permocupedoidea
Familien Permocupedidae Martynov, 1933
Slekten Uralocupes Ponomarenko, 1969Uralocupes major (Ponomarenko, 1963)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Uralocupes på Fossilworks [1]
(en) Uralocupes i Encyclopedia of Life 
(en) Uralocupes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Uralocupes hos Fossilworks 
Uralocupes – detaljert informasjon på Wikispecies
Afrocupes

Afrocupes er en slekt utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
I likhet med mange andre primitive biller hadde dekkvingene rader av firkantede til runde groper som gav dem et karakteristisk nettmønster. Disse billene var middelsstore (ca. 8 millimeter) med en avlang kroppsform.


== Historie ==
Gruppen er kjent fra perm (290-279 millioner år før nåtid) fra Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permocupedoidea
Familien Permocupedidae Martynov, 1933
Slekten Afrocupes Geertsema & van den Heever, 1996Afrocupes firmae Geertsema & van den Heever, 1996


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Afrocupes på Fossilworks [1]
(en) Afrocupes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Afrocupes hos Fossilworks
Den store premieren

Den store premieren (originaltittel The Band Wagon) er en amerikansk filmmusikal fra 1953, regissert av Vincente Minnelli med Fred Astaire og Cyd Charisse i hovedrollene. Filmen er i likhet med Singin' in the Rain (1952) anerkjent som en av de beste musikalene til filmselskapet Metro-Goldwyn-Mayer. Den ble nominert til tre Oscar-priser.


== Handling ==
Tony Hunter (Fred Astaire) er en aldrende musikalstjerne som håper at et nytt forsøk på Broadway-scenen vil gi nytt liv til karrieren hans. Regissøren hans ønsker imidlertid å sette opp en pretensiøs nytolkning av legenden Faust. og henter inn en ballettdanser (Cyd Charisse) som skaper trøbbel for stjernen.


== Medvirkende ==
Fred Astaire som Tony Hunter
Cyd Charisse som Gabrielle Gerard
Oscar Levant som Lester Marton
Nanette Fabray som Lily Marton
Jack Buchanan som Jeffrey Cordova
James Mitchell som Paul Byrd
Robert Gist som Hal Benton
India Adams som Gabrielles sangstemme
Ava Gardner som seg selv


== Musikk ==
Sangene i filmen ble komponert av Arthur Schwartz og skrevet av Howard Dietz. Schwartz var en profilert komponist i Hollywood som hadde jobbet med flere låtskrivere tidligere, mens Dietz hadde nesten utelukkende samarbeidet med Schwartz. Noen av sangene i filmen ble opprinnelig skrevet for Broadway-musikalen The Band Wagon, hvor Fred Astaire og hans søster Adele hadde hovedrollene. Filmens musikalnumre ble koreografert av Michael Kidd.
Sangen «That's Entertainment!», som Schwartz og Dietz skrev til filmen, har senere blitt en standard innenfor populærmusikken. Låten ble også en hit for sangeren Judy Garland, som blant annet fremførte den på talkshowet sitt The Judy Garland Show.


== Utmerkelser ==
Den store premieren ble nominert til tre Oscar-priser for beste kostymedesign, beste musikalmusikk og besre originalmanus. Det amerikanske filminstituttet (AFI) har senere kåret filmen til tidenes 17. beste filmmusikal fra USA. Låten «That's Entertainment!» ligger også på listen over de beste filmlåtene. Den store premieren ble innlemmet i National Film Registry i 1995, et utvalg av filmer til bevaring i det amerikanske nasjonalbiblioteket Library of Congress, filmer som regnes som «kulturelt, historisk og estetisk betydningsfulle».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den store premieren på Internet Movie Database 
(no) Den store premieren hos Filmfront 
(sv) Den store premieren i Svensk Filmdatabas 
(da) Den store premieren i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Den store premieren på Allociné 
(nl) Den store premieren på MovieMeter 
(en) Den store premieren på AllMovie 
(en) Den store premieren på Turner Classic Movies 
(en) Den store premieren på Rotten Tomatoes
Tatarocupes

Tatarocupes er en slekt utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
I likhet med mange andre primitive biller hadde dekkvingene rader av firkantede til runde groper som gav dem et karakteristisk nettmønster. Disse billene var middelsstore (dekkvingenes lengde 8 millimeter) med en avlang kroppsform.


== Historie ==
Gruppen er kjent fra perm (265-259 millioner år før nåtid) fra Russland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permocupedoidea
Familien Permocupedidae Martynov, 1933
Slekten Tatarocupes Ponomarenko, 2004Tatarocupes granulatus Ponomarenko, 2004


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tatarocupes på Fossilworks [1] Arkivert 13. mai 2021 hos Wayback Machine.
(en) Tatarocupes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tatarocupes hos Fossilworks 
Tatarocupes – detaljert informasjon på Wikispecies
Maricoleus

Maricoleus er en slekt utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
I likhet med mange andre primitive biller hadde dekkvingene rader av firkantede til runde groper som gav dem et karakteristisk nettmønster. Disse billene var små (dekkvingenes lengde 5,7 millimeter) med en avlang kroppsform.


== Historie ==
Gruppen er kjent fra perm (279,5-272,5 millioner år før nåtid) fra Russland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permocupedoidea
Familien Permocupedidae Martynov, 1933
Slekten Maricoleus Shcherbakov, 2009Maricoleus valentinae Ponomarenko, 2004


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Maricoleus på Fossilworks [1]
(en) Maricoleus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Maricoleus hos Fossilworks 
Maricoleus – detaljert informasjon på Wikispecies
MS «Cabela»

MS «Cabela» er et norsk lasteskip bygget i Hamburg i 1961. Skipet ble bygget ved J.J. Sietas KG Schiffswerft GmbH & Co som byggenummer 483. MS «Cabela» er eid av Bernes Frakt A/S, siden 2018. Skipet er bygget for å frakte masser, som sand og grus. Fartøyet er selv-lossende, det vil si at det har mulighet for å losse på egenhånd, altså uten hjelp fra havnemanskap og utstyr. Skipet har nemlig egen Volvo-gravemaskin om bord for lossing. MS «Cabela» har en servicefart på 10 knop.


== Historie ==

Skipet ble i mai 1961 levert som MS «Peter Sonne» til rederiet P. Sonne. I april 1976 blir skipet solgt og får navnet MS «Cabal». Dette blir skipet hetende til mars 1993, når det igjen blir solgt og får navnet MS «Cabal II». Bare åtte måneder senere blir navnet endret til dagens navn, MS «Cabela» Først i 2006 overføres skipet til dagens eier, Bernes Frakt A/S.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 5275997 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Cabela» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Linicupes

Linicupes er en slekt utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
I likhet med mange andre primitive biller hadde dekkvingene rader av firkantede til runde groper som gav dem et karakteristisk nettmønster. Disse billene var ganske små (dekkvingenes lengde 2,5 millimeter) med en avlang kroppsform.


== Historie ==
Gruppen er kjent fra perm (265-259 millioner år før nåtid) fra Anhui, Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permocupedoidea
Familien Permocupedidae Martynov, 1933
Slekten Linicupes Ponomarenko, Yan & Huang, 2014Linicupes yinpinensis Ponomarenko, Yan & Huang, 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Linicupes på Fossilworks [1] Arkivert 13. mai 2021 hos Wayback Machine.
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Nicoline Tuxen

Bertha Nicoline Tuxen (1847–1931) var en dansk malerinne, storesøster til skagensmaleren Laurits Tuxen.
Nicoline Tuxen ble født i København som datter av kapteinløytnant Nicolai Elias Tuxen (1810–1891) og Bertha Laura Giødvad. Hun mottok privatundervisning av landskapsmaleren Vilhelm Kyhn, og reiste flere ganger til Paris.
Tuxens bilder består for det meste av blomsterbilder, stilleben og senere også portretter. Hennes verker bærer preg av Den danske gullalders malemåte, og ble utstilt flere steder i samtiden.


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==
Dragsug

Et dragsug eller en slippstrøm er en turbulent vake, et punkt eller område med lavere trykk enn omgivelsene som oppstår bak et objekt når det beveger seg gjennom en fluid (for eksempel luft). Den oppstår på grunn av at objektet i bevegelse tvinger partiklene i luftens molekyler fra hverandre. Ettersom disse ikke samles igjen med en gang etterpå oppstår det et lite undertrykk bak objektet som er i bevegelse.


== På vegen ==
Slippstrøm kan brukes for å konservere energi. Slippstrøm utnyttes blant annet i sport, eksempelvis i sykling og motorsport hvor man kan legge seg tett bak en forangående deltaker for å bli «tauet» og dermed spare energi eller få større fart siden man ikke selv behøver å «brøyte» luftmolekylene på samme måte. For en syklist anslås det at man på denne måten kan spare omtrent 30% av sin egen energi.I motorsport, som for eksempel Formel 1, utnyttes slippstrømmen til forbikjøring på rettstrekker ved at bilen som ligger bak får mindre luftmotstand og kan hente større hastighet som kan brukes til forbikjøring. I svinger vil vaken som slippstrømmen skaper derimot gjøre at bilen som ligger bak får mindre nedoverkraft fra vingene, som gjør det vanskelig å ligge tett på bilen foran.


== Fly ==
I flytrafikken kan slippstrømmen fra et fly skape turbulens for et annet fly som flyr inni denne slippstrømmen. Dette kan være av flere årsaker til turbulens, og kan føre til ulykker.Ved tauing av seilfly med slepefly er det vanlig at flyet som ligger bak plasserer seg litt over eller under slippstrømmen.


== I naturen ==
I naturen utnyttes slippstrømmen av fugler eksempelvis ved at de flyr i bestemte formasjoner slik at luftmolekylene brøytes for fuglen bak. Mønsteret på slippstrømmen fra flaggermusvinger har blitt studert.


== Referanser ==
Frankencupes

Frankencupes er en slekt utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
Arten er beskrevet basert på en enkelt dekkvinge. Deenn var nokså bred med et fint nettmønster.


== Historie ==
Slekten er kjent fra trias (247-242 millioner år før nåtid) fra Tyskland, den er dermed noe yngre enn andre kjente medlemmer av Permocupedidae og viser at familien overlevde masseutryddelsen ved slutten av perm.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permocupedoidea
Familien Permocupedidae Martynov, 1933
Slekten Frankencupes Ponomarenko & Bashkuev, 2018Frankencupes ultimus Ponomarenko & Bashkuev, 2018


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Frankencupes på Fossilworks [1]
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Pintolla

Pintolla er en slekt utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
Arten er beskrevet basert på en enkelt dekkvinge, 3,8 millimeter lang. 


== Historie ==
Slekten er kjent fra perm (279,5-272,5 millioner år før nåtid) fra Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Arten ble før plassert i slekten Kaltanicupes.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permocupedoidea
Familien Permocupedidae Martynov, 1933
Slekten Pintolla Kirejtshuk, 2020Pintolla ponomarenkoi (Pinto, 1987)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Pintolla på Fossilworks [1] Arkivert 13. mai 2021 hos Wayback Machine.
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Gottlob Frick

Gottlob Frick (28. juli 1906 i Ölbronn-Dürrn - 18. august 1994 i Mühlacker) var en tysk operasanger med stemme i bass-leiet. Han var kjent for sitt brede repertoar, inkludert Wagner og Mozart-roller, så vel som Nicolai og Lortzing.


== Karriere ==
Blang Fricks lærere var Fritz Windgassen, som var far til tenoren Wolfgang Windgassen.
Han var medlem av koret ved Stuttgart statsopera fra 1927 til 1934. Hans første solo-rolle var i Coburg i 1934–35, fulgt av Freiburg (1936–40) og Königsberg (1938) hvor Karl Böhm oppdaget ham og engasjerte ham for statsoperaen i Dresden i 1941, som var basen hans det neste tiåret. I 1950 flyttet han til Deutsche Oper Berlin, men hans internasjonale karriere førte ham til alle de ledende operahusene i Europa.
Stemmen hans var umiddelbart gjenkjennelig med sin mørke klang og ble passende beskrevet av Wilhelm Furtwängler som 'den svarteste bassen i Tyskland' (der schwärzeste Bass in Deutschland): mens den hadde nesten uovertruffen potensial for trussel, var han like imponerende med noblesse. Dette kompenserte for det faktum at den var noe svakere enn andre bassers, slik som Josef Greindl, Ludwig Weber og Kurt Böhme.
Rollene som Frick var best kjent for var Osmin, Sarastro, Il Commendatore, Rocco og fremfor alt de viktigste Wagner-bassrollene. Han opptrådte også i operette, ofte med Anneliese Rothenberger og Fritz Wunderlich, og sang ofte erkeengelen Rafael i Haydns Skapelsen .
Han trakk seg tilbake i fra scenen i 1970, selv om noen av hans innspillinger (for eksempel som Gurnemanz i den Solti-ledede Parsifal), var senere enn det.


== Innspillinger ==
Han er godt representert på plate. Blant hans mest kjente innspillinger var Osmin (i Bortførelsen fra Seraillet først for Sir Thomas Beecham og igjen for Josef Krips, Sarastro (i Tryllefløyten) for Otto Klemperer og Rocco (i Fidelio) for Klemperer og Ferenc Fricsay.
Han spilte også inn eremitten (i Webers Jegerbruden) for Joseph Keilberth og Kaspar for Lovro von Matacic, Bonden (i Carl Orffs Die Kluge) for både Wolfgang Sawallisch og Kurt Eichhorn, Kecal (Den solgte brud), Il Commendatore for Giulini, Pogner og Kong Heinrich for Rudolf Kempe, Kong Marke, Daland og Landgreven for Franz Konwitschny, og Hunding, Hagen og Gurnemanz for Sir Georg Solti. Flere antologi-album med Frick-arier er også tilgjengelig.


== Litteratur ==
Warrack, John and West, Ewan (1992), The Oxford Dictionary of Opera, 782 sider, ISBN 0-19-869164-5


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gottlob Frick – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gottlob Frick på Internet Movie Database 
(en) Gottlob Frick på Discogs 
(en) Gottlob Frick på MusicBrainz 
(en) Gottlob Frick på AllMusic 
Diskografi av operainnspillinger (Capon's Lists of Opera Recordings)
Gottlob Frick Gesellschaft
Videoklipp: studio-opptak som Hagen for Soltis berømte Ring-syklus
Cristopher Mansilla Almonacid

Cristopher Javier Mansilla Almonacid (født 24. mai 1990 i Punta Arenas i Chile, død 10. mai 2021 i Puerto Natales) var en chilensk syklist.
Han konkurrerte på bane og landevei, blant annet i omnium-eventen i verdensmesterskapet i banesykling i Melbourne i 2012. Han var også kvalifisert til start i madison-eventen, men startet ikke.Han døde av covid-19 den 10. mai 2021 i Puerto Natales i en alder av 30.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cristopher Mansilla Almonacid – ProCyclingStats 
(en) Cristopher Mansilla Almonacid – Cycling Archives 
(en) Cristopher Mansilla Almonacid – Cycling Quotient 
(en) Cristopher Mansilla Almonacid – CycleBase
Arkeologiåret 1433

Arkeologiåret 1433 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1433.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Arkeologiåret 1479

Arkeologiåret 1479 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1479.


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Simmondsia (biller)

Simmondsia er en slekt av utdødde, primitive biller.


== Historie ==
Slekten er kjent fra trias (221-205 millioner år før nåtid) i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Taldycupedidae har nylig blitt omklassifisert til en underfamilie av Permocupedidae 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permocupedoidea
Familien Taldycupedidae Rohdendorf, 1961
Slekten Simmondsia Dunstan, 1923Simmondsia cylindrica Dunstan, 1923
Simmondsia subpiriformis Dunstan, 1923


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Simmondsia på Fossilworks [2]
(en) Simmondsia (biller) i Global Biodiversity Information Facility
Taldycupes

Taldycupes er en slekt av utdødde, primitive biller. De fleste av artene er beskrevet ut fra løsrevne dekkvinger, så man vet ikke så  mye om dem.


== Historie ==
Slekten er kjent fra overgangen mellom perm og trias (259-252 millioner år før nåtid) i Russland og Kina.


== Systematisk inndeling ==
Taldycupedidae har nylig blitt omklassifisert til en underfamilie av Permocupedidae 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permocupedoidea
Familien Taldycupedidae Rohdendorf, 1961Slekten Taldycupes Rohdendorf, 1961
Taldycupes africanus Ponomarenko, 2005 - nå overført til Afrotaldycupes
Taldycupes bergi Rohdendorf, 1961
Taldycupes cellulosus Ponomarenko, 2013
Taldycupes khalfini  Rohdendorf, 1961
Taldycupes lidgettoniensis Ponomarenko, 2005  - nå overført til Afrotaldycupes
Taldycupes moltshanovi Rohdendorf, 1961
Taldycupes pingi Ponomarenko, Yan & Huang, 2014
Taldycupes reticulatus Ponomarenko, 1969
Taldycupes rosanovi Ponomarenko, 2006
Taldycupes vasuchitshevi Rohdendorf, 1961


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Taldycupes på Fossilworks [2] Arkivert 14. mai 2021 hos Wayback Machine.
(en) Taldycupes i Encyclopedia of Life 
(en) Taldycupes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Taldycupes hos Fossilworks 
Taldycupes – detaljert informasjon på Wikispecies