jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kaan Kairinen

Kasper Kaan Özden Kairinen (født 22. desember 1998) er en finsk fotballspiller som spiller for den tsjekkiske klubben Sparta Praha.


== Klubbkarriere ==


=== Inter Turku ===
Kairinen kom opp igjennom ungdomsavdelingen til Inter Turku, og fikk sin debut i Veikkausliiga 25. oktober 2014 mot FF Jaro. Han kom inn for Kalle Kauppi i det 70 minutt i 0-1 tapet på hjemmebane. Kairinen ble den nest yngste spilleren i Inter Turkus historie som har spilt for klubben, da han debuterte i en alder av 15 år.


=== Midtjylland ===
Den 1. februar 2016 signerte Kairinen en treårskontrakt med Midtjylland. Kairinen fik sin debut i 5-2 tapet borte mot SønderjyskE 12. mai 2017 da han kom inn i det 90. minutt for sin landsmann Markus Halsti.


==== Skive ====
Den 15. august 2017 ble Kairinen lånt ut til 1. divisjons klubben Skive ut året.  Kairinen fikk sin debut 20. august 2017 i 2-2 kampen hjemme mot Velje, da han kom inn i det 78. minutt for Ayinde Lawal.


==== Inter Turku ====
Den 6. august 2018 ble Kairinen lånt tilbake til gamleklubben Inter Turku ut sesongen 2018.


==== HJK ====
Den 14. november 2018 ble det klart at Kairinen ble lånt ut til HJK ut sesongen 2019. Kairinen debuterte i hjemme kampen mot HIFK i Suomen Cup, han scoret også sitt første mål for klubben i Suomen Cup i 4-1 seieren borte mot Lahti.


==== Lillestrøm ====
Den 5. januar 2020 ble det klart at Kairinen ble lånt ut til OBOS-liga laget Lillestrøm.


== Landslagskarriere ==
Kairinen fikk sin debut på Finlands landslag 8. januar 2019 i vennskapskampen mot Sverige, han kom inn etter 54 minutter for Rasmus Schüller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kaan Kairinen – UEFA 
(en) Kaan Kairinen – Transfermarkt 
(en) Kaan Kairinen – national-football-teams.com 
(en) Kaan Kairinen – Soccerbase.com 
(en) Kaan Kairinen – Soccerway 
(en) Kaan Kairinen – EU-Football.info 
(no) Kaan Kairinen – Norges Fotballforbund 
(en) Kaan Kairinen – FBref
Katri Kulmuni

Katri Briitta Ilona Kulmuni (født 4. september 1987 i Torneå) er en  finsk politiker Centern (Finland). Hun har vært medlem av Finlands riksdag siden 2015. Siden 2019 er hun styreleder for sitt parti og Finlands finansminister. I Antti Rinnes regjering var hun næringsminister, og da hun i september ble partileder ble hun også visestatsminister. Etter at Sanna Marins regjering tiltrådte 10. desember 2019 ble hun finansminister. Kulmuni gikk av som finansminister den 5. juni 2020. Noen dager tidligere hadde avisen Suomen Kuvalehti avslørt at Kulmuni hadde brukt konsulenttjenester for nærmere 50 000 euro, som hun hadde latt ministeriet betale.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fi) Offisielt nettsted 
(en) Katri Kulmuni – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Katri Kulmuni på Twitter 
Katri Kulmuni på Facebook 
Katri Kulmuni på Instagram 
Katri Kulmuni på YouTube 
(sv) Katri Kulmuni hos Finlands riksdag 
(sv) Katri Kulmuni hos Finlands statsråd
Maria Ohisalo

Maria Karoliina Ohisalo (født 8. mars 1985 i Helsingfors) er en finsk politiker, hun er finsk innenriksminister først i Regjeringen til Antti Rinne fra 6. juni 2019 til 10. desember så i Sanna Marins regjering. Ohisalo sitter for Gröna förbundet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Maria Ohisalo hos Finlands riksdag 
(sv) Maria Ohisalo hos Finlands statsråd 
(en) Maria Ohisalo på Internet Movie Database
Endre Asbjørnsen Ugland

Endre Asbjørnsen Ugland (født 7. februar 1854 i Greipstad, død 26. desember 1918 i Kristiansand) var en norsk lærer, gårdbruker, handelsmann og politiker for Venstre.Ugland gikk 1869–70 på Søgne Lærerskole og var deretter lærer i rundt fem år. I 1875 kjøpte han gården Underåsen i Greipstad og dreiv denne. Han var også landhandler og trelasthandler, i tillegg til at han dreiv ei mølle og et sagbruk. I 1887 solgte han Underåsen og overtok farsgården til kona, Stokkeland, og flytta dit.Han var medlem av herredsstyret i Greipstad 1892–1904 og 1907–10 og varaordfører 1896–1901. Han var forlikskommissær fra 1898 og noen år formann i skolestyret. Ellers var han formann i såvel skogselskapet i amtet som i Vest-Agder folkevæpningssamlag. Han var også ordfører for forstanderskapet i den lokale sparebanken. Han satt i landsstyret i Norges Landmandsforbund.Ugland var valgmann for Søgne ved alle valga fra 1888 til 1903. Han satt på Stortinget som representant for Oddernes krets i Lister og Mandals amt i periodene 1913–15 og 1916–18. I den første perioden var han medlem av tollkomiteen og valgkomiteen, i den andre av landbrukskomiteen. På grunn av sjukdom hadde han forfall heile 1918-sesjonen, og han døde på slutten av året. Ugland var vararepresentant i periodene 1904–06 og 1907–09.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Endre Ugland hos Norsk senter for forskningsdata
Petersen

Petersen kan vise til:

Petersen-grafen, en kubisk graf med ti hjørner, oppkalt etter den danske matematikeren Julius Petersen, som først publiserte denne grafen i 1898
Petersen Automotive Museum, ligger på Wilshire Boulevard langs Museum Row i Miracle Mile-området i Los Angeles


== Personer ==
Alf Tande-Petersen, en norsk programleder, forfatter og journalist
Ellen Dorrit Petersen, en norsk skuespiller
Jan Petersen, en norsk tidligere offentlig tjenestemann og politiker
Nils Petersen, en tysk fotballspiller
Thorstein Petersen, en færøysk banksjef, sakfører og politike
Wolfgang Petersen (1941–2022), en tysk filmregissør og -produsent
Robby Roarsen Haugli

Robby Roarsen Haugli (født 26. november 1974) er en norsk tidligere padler som representerte Strand Kajakk-Klubb.
Han vant 24 NM-gull og 58 NM-medaljer i perioden 1993–2003.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i enerkajakk
Norgesmesterskapet i toerkajakk
Norgesmesterskapet i firerkajakk


== Eksterne lenker ==
Profil på padling.juul.no
Arne Bent Fevang

Arne Bent Fevang (født 18. desember 1943) er en norsk tidligere padler som representerte Tønsberg Kajakklubb.
Han vant ett NM-gull og ni NM-medaljer i perioden 1964–1972.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i enerkajakk
Norgesmesterskapet i toerkajakk


== Eksterne lenker ==
Profil på padling.juul.no
Lars Ivar Gran

Lars Ivar Gran (født 14. mars 1959) er en norsk tidligere padler som representerte Tønsberg Kajakklubb.
Han vant 5 NM-gull og 28 NM-medaljer i perioden 1979–2000.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i enerkajakk
Norgesmesterskapet i toerkajakk
Norgesmesterskapet i firerkajakk


== Eksterne lenker ==
Profil på padling.juul.no
Sverre Petlund

Sverre Petlund (født 29. februar 1960) er en norsk tidligere padler som representerte Oslo Kajakklubb.
Han vant 13 NM-gull og 35 NM-medaljer i perioden 1988–1999. 14 av medaljene kom i K2 med Knut Holmann som makker. 
De øvrige medaljene kom i K4, også da alltid sammen med Knut Holmann.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Se også ==
Norgesmesterskapet i toerkajakk
Norgesmesterskapet i firerkajakk


== Eksterne lenker ==
Profil på padling.juul.no
Mammie Duchesne-Vauvert

Maren Margrethe «Mammie» Duchesne-Vauvert (født Claussen 8. desember 1867 i Arendal, død 28. januar 1950 i Porsgrunn) var en norsk forfatter, lærer og oversetter.


== Familie ==
Mammie Duchesne-Vauvert var datter av handelsmannen Emil Claussen og hans første hustru Maren Margrethe Schlanbusch. Hun ble 12. januar 1895 gift i Østerrike med ingeniør Nils Duchesne-Vauvert (1868-1898). Nils Duchesne-Vauvert ble i 1895 ansatt som direktør ved en papirfabrikk i Torda i Siebenbürgen, og døde der i en ulykke tre år senere. De var foreldre til forfatter, journalist, ingeniør og flyver Finn Duchesne de Vauvert (1895-1965). Hun ble også kalt Maurencie.


== Liv og virke ==
Mammie Duchesne-Vauvert underviste tidlig på 1900-tallet i tysk i fødebyen Arendal, i tillegg til at hun arbeidet med oversettelser, blant annet av Rosalie Kochs bok Eventyr om bjergånden Rübezahl i Riesengebirge (1900). I 1920-årene skrev hun to barnebøker; Lille-Dora og andre fortellinger for barn (1928) og Lille-Dora reiser med farfar (1929).
Mammie Duchesne-Vauvert ble stedt til hvile på Østsidens kirkegård i Porsgrunn.


== Bibliografi ==
1928: Lille-Dora og andre fortellinger for barn, Damm
1929: Lille-Dora reiser med farfar, Damm


== Referanser ==


== Kilder ==
Dette skrev kvinner. Oslo: Skolen. 1984. s. 60. ISBN 8257900109.
Heierstadloftet

Heierstadloftet på Slottsfjellmuseet i Tønsberg er Vestfolds eldste og eneste profane bygning fra middelalderen. Loftet er flyttet  til museet fra gården Heierstad i Hof (i dag Holmestrand) i 1957, den gang museet het Vestfold fylkesmuseum. Loftsetasjen var før demonteringen i svært dårlig stand og var dessuten av nyere dato. Derfor er dagens loftsetasje en rekonstruksjon. Bygningen består av et tømret rom i underetasjen og en loftsetasje med to tømrede rom og svalganger på begge langveggene.Tømmeret er felt vinteren 1406 - 07 og vinteren før viser dendrokronologisk undersøkelse utført av NIKU i 1996. Bygningen er da etter all sannsynlighet oppført i år 1407  Huset er et av de første bygg som er oppført etter svartedauden.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Talleraas, Lise Emilie (1992). «Heierstadloftet». Fredete bygninger og anlegg i Vestfold : handlingsplan for vern og vedlikehold. Vestfold fylkeskommune, Fylkeskultursjefen. s. 33–34.  [Tilgang for norske IP-adresser.]
Arne Berg: "Norske tømmerhus frå mellomalderen", bind II, s. 215 ff


== Eksterne lenker ==
«Heierstadloftet». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Teknologisk forlag

Teknologisk forlag var en utgiver av faglitteratur som ble grunnlagt i 1958 av Rudolf Jenssen. Det spesialiserte seg på produksjon av smalere teknisk orientert litteratur og praktiske veiledninger for et bredere publikum. Forlaget ble overtatt av Egmont i 1988 og siden fusjonert med J.W Cappelen, som på sin side ble del av det større konsernet Cappelen Damm. Cappelen Damm fortsatte med å utgi bøker under Teknologisk Forlags imprimatur.


== Referanser ==
NIR

NIR kan være en forkortelse for 

Nasjonalt introduksjonsregister, et norsk register over enkeltpersoners deltakelse i norskopplæring og introduksjonsprogram
Norsk intensivregister, et norsk medisinsk kvalitetsregister.
NI Railways, et nord irsk jernbanseselskapAndre betydninger

Nir kan også referere til et hebraisk fornavn, på for eksempel Nir Bitton eller Nir Baram.
Nir, er også flere stedsnavn i Iran Nir (persisk: نير‎)
Family Hope Center

The Family Hope Center er en alternativ klinikk i Pennsylvania, USA grunnlagt i 2002 av Matthew Newell.
Family Hope Center tilbyr et behandlingsopplegg til hjerneskadde barn som består av fysisk aktivitet, tilpasset kosthold og rutiner som må følges. Siden etableringen har også mange skandinaviske pasienter oppsøkt behandling ved klinikken. Norske myndigheter har sponset behandling og reise for totalt 133 millioner kroner, og også danske myndigheter gir offentlig støtte til habiliteringsopphold.Family Hope Center har ikke gjennomført forskning på sin behandlingsmetode., men har hevdet at barn som deltar i deres habiliteringsprogram har 254 % bedre utvikling enn gjennomsnittet. Danske og norske forskere samarbeidet om en studie som ble publisert i 2013, hvor de sammenlignet barn som var blitt behandlet ved klinikken med en kontrollgruppe, og da de ikke fant signifikante forskjeller konkluderte de med at behandlingen ikke hadde effekt. Denne studien, samt to andre små, kontrollerte studier som vurderte andre intensive habiliteringsporgram, ble i 2017 vurdert av Folkehelseinstituttet, da de laget en rapport som vurderte fire ulike intensive habiliteringsprogram for barn og unge med hjerneskade. Fellesnevneren var at ingen av studiene viste økt fysisk eller kognitiv progresjon, men rapporten påpekte også at dokumentasjonsgrunnlaget fra studiene var av svært lav kvalitet. En annen studie publisert i 2012 hvor man sammenlignet utbyttet av behandlingen med kostnadene konkluderte med at så lenge det ikke fantes dokumentasjon for effekten var det ikke tilrådelig for helsevesenet å bruke penger på opphold ved klinikken. Det har særlig vakt reaksjoner at klinikken tilbyr behandling av pasienter med Downs syndrom.Grunnlegger Newell har ingen medisinsk utdannelse. Klinikkens medisinske direktør Kristin Clague Reihman er lege, men har også utdannelse i alternative behandlingsformer som akupunktur og homøopati. Hun har promotert Miracle Mineral Solution (MMS) som en kur mot borreliose og autisme, og mener at hun helbredet seg selv for kronisk borreliose med MMS.


== Referanser ==
Olav Anderson Øverland

Olav Anderson Øverland (født 1. desember 1859 i Finsland, død 5. mars 1930) var en norsk lærer og politiker for Venstre.Øverland blei uteksaminert fra Kristiansands seminar i 1881 og hadde også utdanning fra Den gymnastiske sentralskole. Han virka som lærer i Holt, Brevik og Kragerø fra 1881 til 1890, og etter dette i Mandal fram til 1927. Han var lenge bosatt i Farsund, der han hadde kommunale og organisasjonsmessige verv.Han var vararepresentant til Stortinget fra Oddernes krets i Lister og Mandals amt i periodene 1916–18 og 1919–1921. I den første av disse periodene møtte han en del, og han rykka opp til fast representant ved Endre Asbjørnsen Uglands død. Han var medlem av landbrukskomiteen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Olav Anderson Øverland hos Norsk senter for forskningsdata
Seda Witt

Seda Witt (født 29. mars 1994) er en norsk skuespiller fra Ås i Viken. Hun har sin utdannelse fra Nord Universitet (tidl. HiNT) og har medvirket i en rekke film-, TV-, og teaterproduksjoner.  


== Eksterne lenker ==
(en) Seda Witt på Internet Movie Database 
(en) Seda Witt hos The Movie Database
Minka Grønvold

Hermine "Minka" Grønvold, født Hermann (født 6. mai 1862 i Reutte, død 2. november 1931 i Berlin) var en østerriksk kunstner. Hennes verker var svært populære i samtiden. Hun var gift med den norske kunstneren og kunstsamleren Bernt Grønvold.


== Liv og virke ==
Hun var født Hermine Hermann som datter av den velstående fabrikkeieren Friedrich Carl Hermann og Bertha Schöner. Blant bekjente gikk hun under kallenavnet "Minka". Faren eide tekstilfabrikken "k.k. privilegirte Spinnerei und Weberei F.C. Hermann" i Reutte. Minkas søster Hedwig Hermann giftet seg med Marcus Grønvold, bror til Bernt Grønvold, i 1881. Bernt og Minka må også ha giftet seg tidlig i 1880-årene. På grunn av Minkas formue kunne de to bygge en omfattende kunstsamling og støtte sine norske kunstnerkolleger, blant andre Erik Werenskiold.  Deres hjem i Berlin, Max Klingers tidligere atelier, var en yndet møteplass for norske kunstnere og tysk kulturelite, og var frekventert av blant andre Max Liebermann, Walther Rathenau, Gerhard Hauptmann, Erik Werenskiold og Bjørnstjerne Bjørnson.Minka Grønvold studerte ved kvinneakademiet i München i 1883. Hun arbeidet mest som tegner og foretrakk pastell og akvarell. Hennes motiver er ofte kvinner og barn, gjerne i poetiske, drømmeaktige situasjoner, der en tilknytning til symbolismen er tydelig (for eksempel Under gjøketreet, Mor og Barn og Venninner). Hennes tegnestil er typisk for 1890-tallets dekorative flatestil og antagelig influert av japanske tresnitt som paret også eide en betydelig samling av. I 1898 stilte hun ut sammen med sin ektemann på Blomqvist i Kristiania. Hennes arbeider på utstillingen ble godt mottatt  og Nasjonalgalleriet kjøpte 10 tegninger. Hun var også representert på en kollektivutstilling i Berlin, igjen sammen med sin ektemann, i 1899.Etter sin manns død i 1923 skjenket Minka Grønvold en betydelig samling på 6 malerier av Bernt Grønvold (1924) og 11 verk av Erik Werenskiold (1926) til Bergen Billedgalleri. I sine senere år ble hun svært opptatt av okkultisme, spiritisme og teosofi. I forbindelse med hennes bortgang i november 1931 ble det skrevet og spekulert i norsk presse om at hun skal ha vært offer for svindel i okkulte kretser, og at dette var en medvirkende årsak til hennes død.


== Referanser ==
Sølve Harm

Sølve Harm f. Olsen-Hagen (født 30. januar 1911 i Stavanger, død 25. juli 1991 samme sted) var kontorist, kontorsjef og fotograf.


== Liv og virke ==
Sølve Harm var datter av journalist og politiker Børge Olsen-Hagen. Hun flyttet fra Stavanger til Kristiania da faren ble stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet i 1925. 
I 1927 ble hun ansatt ved Arbeidernes Pressekontor, der hun etter hvert fikk tittelen kontorsjef. I 1963 gikk hun over til en stilling som pressefotograf, og fortsatte i stillingen til hun gikk av med pensjon i 1981. Hun tok reportasjeoppdrag, portretter og mange bilder fra teaterscenene i Oslo.
Hun ble gift med Henry Harm (1901–1986), som var journalist i Arbeiderbladet og redaktør.
Hun mottok Kongens fortjenstmedalje i sølv i 1981.Da hun ble pensjonist, flyttet hun tilbake til Stavanger, hvor hun bodde hos sin søster.
Fotoarkivet etter henne finnes hos Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Sølve Harm på NLIs Lokalhistoriewiki.
Fanny Broch

Fanny Nathalie Broch (født 11. desember 1909, død 7. april 2000) var født i Kristiania (dagens Oslo). Hun utdannet seg som kjemiker. I 1945 ble hun ansatt som sosialsekretær ved Christiania Spigerverk, og ble sosialsjef ved samme sted i 1951.


== Liv og virke ==
Fanny Broch var pioner som kvinnelig ansatt ved Spigerverket, både som kjemiker og innenfor datidens HMS-arbeid som sosialkonsulent og senere sosialsjef. Blant oppgavene hennes innenfor HMS-feltet var som administrator, med fellesarrangementer for arbeiderne og med individuell oppfølging av de ansatte. Hun bisto ved sykdom, boligmangel og til å skaffe barnehageplasser. 
Broch var datter av ingeniør ved Norges Statsbaner (NSB) Roar Broch og Henny (Henriette) Broch, født Schulz. Hun hadde artium fra reallinjen og praktiserte ved NSBs kjemiske laboratorium i halvannet år. I 1933 ble hun uteksaminert fra kjemilinjen ved Oslo Tekniske Skole (Oslo ingeniørhøgskole). Etter å ha arbeidet ved NSBs laboratorium og hos Ing. A. Rosted ble hun ansatt ved laboratoriet ved Christiania Spigerverk i 1930. Hun var en av de første kvinnelige ingeniørene ansatt ved fabrikkens laboratorium. Astrid Jacobsen ble ansatt som den første kvinnelige kjemiingeniøren ved fabrikken fra 1918-1922. 
På slutten av andre verdenskrig var hun en del av Spikerverkets ledelse da hun sammen med resten av fabrikkens ledere måtte flykte til Sverige etter at direktør Gunnar Schjelderup ble tatt til fange i 1944.Allerede i 1935 viste hun interesse for arbeidernes velferd og rettigheter da hun søkte jobben som kvinnelig fabrikkinspektør etter Betzy Kjelsberg. I en artikkel i ukebladet Vi selv og våre hjem i 1948 beskrev Broch sitt arbeid som sosialsekretær. Da hadde hun vært ansatt i stillingen i tre år. I artikkelen understreket hun det viktige ved å «ta vare på mennesket bak maskinen.» Ida Knudtzon var Brochs assistent i arbeidet.
Broch arrangerte ferieturer for Spikerverkets pensjonister til fabrikkens feriehjem ved Lyseren fra 1946 og fremover. Hun var også aktivt med i å arrangere bedriftens 100-årsjubileum i 1953.


== Referanser ==
Karen Elieson

Karen Elieson (født 11. april 1723 i Christiania, død 9. desember 1806) var datter av kjøpmann Iver Elieson (1683-1753) og Karen "Kassie" Monsdatter Leuch (27.8.1694–24.6.1765). Etter giftemålet med Christian Ancher er hun også kjent som Karen Ancher (fra 1744 navneforandring til Anker). Hun var del av byaristokratet i Christiania og både formue og forbindelser bidro til at ektemannen fikk mulighet til å opparbeide seg posisjon som en av byens viktigste handelsmenn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Karen Elieson på NLIs Lokalhistoriewiki.
Museumsnettverk for kvinnehistorie

Museumsnettverk for kvinnehistorie er et faglig nettverk åpent for museer og beslektede institusjoner. Det driftes av Kvinnemuseet, del av Anno museum, og er ett av totalt 22 museumsnettverk som rapporterer til Kulturrådet.Formålet med nettverket er å arbeide for at kvinnenes historie blir ivaretatt innenfor museenes forvaltnings- og formidlingspraksiser. Videre skal nettverket fremme formidling med kvinners perspektiver, og være en fagressurs i arbeidet med kvinnehistoriske problemstillinger.
Medlemsinstitusjonene  i nettverket møtes én gang i året. Vanligvis inviteres eksterne  foredragsholdere til å innlede om aktuelle problemstillinger.  Samlingene skal legges hvert andre år til Kvinnemuseet, og går ellers på omgang hos de øvrige medlemsinstitusjonene.


== Prosjekter ==
«Dokument Hundre kvinner» er et flerårig prosjekt gjennomført av Museumsnettverk for kvinnehistorie som ble fullført i 2015. Prosjektet gikk ut på å intervjue og samle inn blant annet fotografier fra hundre norske kvinner som var 70 år eller eldre da prosjektet ble igangsatt. 2015 ble boka Hundre kvinner, skrevet av Kari Gjerstadberget og med Kari Sommerseth Jacobsen som redaktør, gitt ut som en del av prosjektet.«Nå begynner' a med det der igjen» er et prosjekt påbegynt vinteren 2019 og som skal ferdigstilles mars 2021. Prosjektet er støttet av Kulturrådets museumsprogram. Fase 1 av hovedprosjektet var en kartlegging av norske museers arbeid med kjønn i sine samlings- og formidlingsprakis. Den ble fullført høsten 2019. Rapporten «En følelse av fokus» er basert på funnene og ble publisert digitalt november 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Mathea Trøften

Mathea Trøften (født 13. desember 1856 i Nord-Odal, død 14. oktober 1940 i Nord-Odal) var en norsk kvinnesakskvinne og lærerinne.


== Liv og virke ==
Anne Mathea Tostensdatter Trøften var født på gården Trauten i Nord-Odal. Faren, Tosten Pedersen Trøften, var ordfører og stortingsmann, og Mathea vokste opp i et intellektuelt stimulerende hjem. I 1876-1877 var hun elev på Christopher Bruuns folkehøgskole "Vonheim" i Gausdal. Her var hun også guvernante for Bjørnstjerne Bjørnsons barn. Her møtte hun tidens store kulturpersonligheter, og fikk sin "åndsdåp", der hun lovet seg selv å arbeide for barn og ungdom i ånden fra folkehøgskolen. Etter dette oppholdt seg i Danmark i 1879-1882 og 1885, der hun var elev ved Askov højskole og andre folkehøyskoler og bodde hos den grundtvigianske presten V.J. Hoff. I Danmark fikk hun nærmere kunnskap om grundtvigianismen, som kom til å sette et sterkt preg på hennes gjerning i skolen.Hun gjennomgikk senere lærerkurs i Seljord i 1887 og fikk stipend til å gjennomføre en studiereise til Danmark i 1903. Etter lærereksamen ved Asker seminar begynte hun i 1884 som lærerinne ved Sagstuen skole i Nord-Odal, der hun ble værende i 38 år.  Mathea Trøften begynte tidlig å interessere seg for kvinnesaken, og var i 1904 med på å stifte Norske kvinners nasjonalråd. Fra 1916 til 1921 var hun medlem av styret i Norges Lærerinneforbund. Hun ble også oppnevnt som medlem av "Den store skolekommisjonen" av 1920, men måtte si fra seg vervet av helsemessige hensyn.  I 1914 var hun medutgiver av den lokalhistoriske boka Minder fra gamle dage i Nordre Odalen. I 1940 ble hun tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin betydelige innsats for ungdommen. I begrunnelsen nevnes både hennes kunnskaper, engasjement for skoleverket og gode pedagogiske evne.  Lokalt satte Mathea Trøften store spor etter seg, både når det gjaldt kvinnesaken og allment kulturarbeid. Straks etter hun tiltrådte lærerposten satte hun i gang med ungdomslagsarbeid og tok på seg å dirigere en sangforening. Hun samlet ungdommen hjemme hos seg og var en aktiv foredragsholder. Allerede samme år som Landskvindestemmeretsforeningen ble stiftet i 1898, ble Nordre Odalens led av Landskvindestemmeretsforeningen stiftet hjemme hos Mathea Trøften, som ble foreningens første formann. Foreningen var blant annet svært aktiv foran herredsstyrevalget i 1916, da det ble stilt egen kvinneliste. Som pensjonist gjorde Mathea Trøften en stor innsats i Sanitetsforeningen og for reisningen av Trautskogen kapell i 1931. Hun var søster av Thea Seip.


== Referanser ==