jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Elias Aarflot

Elias Aarflot (født 25. november 2003) er en norsk fotballspiller som spiller for Tromsø. Angrepsspilleren har en kontrakt med Tromsø IL som varer ut sesongen 2025.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elias Aarflot – Transfermarkt 
(no) Elias Aarflot – Norges Fotballforbund
Frosta sparebank

Frosta sparebank var en sparebank i Frosta i Trøndelag som ble opprettet i 1846, og som i 1985 ble fusjonert inn i Sparebanken Midt-Norge.Banken fikk sitt egen lokale på Alstad i 1889, da de kjøpte det tidligere meieribygget. Fra 1866 til 1945 hadde gårdbrukeren på Østre Logtun stillingen som bankkasserer, først Peder Rochseth, deretter sønnen Haakon Rochseth fra 1889 og fra 1934 dennes sønn Bjarne Rokseth.
Flere av ordførerne i Frosta hadde tillitsverv i banken, som styremedlem, revisor eller kasserer. Blant dem er Rasmus Stene, Haagen Einersen, Aage Hagerup, Arnt Peter Island, Johan Peter Qvarme, Hans Juberg, Hans Faanes, Andreas Galtvik og Asbjørn Hogstad.


== Referanser ==
Morten Green (lyddesigner)

Morten Green (født 1972 i Odense) er en dansk lyddesigner. Han har hatt ansvar for lyd på en lang rekke spillefilmer, dokumentarer og TV-program. Per 2022 har han vunnet Robertprisen for årets lyddesigner fire ganger; for Reconstruction i 2004, R i 2011, Kapringen i 2013 og for Shorta i 2021. Han har i tillegg vært nominert fem ganger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morten Green på Internet Movie Database 
(da) Morten Green på Filmdatabasen 
(da) Morten Green på danskefilm.dk 
(da) Morten Green på danskfilmogtv.dk 
(en) Morten Green hos The Movie Database
Pedro D. Arigo

Pedro D. Arigo (født 8. november 1938 i Malate i Manila på Filippinene) er en filippinsk katolsk geistlig og emeritert apostolisk vikar av Puerto Princesa.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Pedro D. Arigo ble presteviet den 22. desember 1963.


=== Biskop, apostolisk vikar ===
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 23. februar 1996 til apostolisk vikar av Palawan og titulærbiskop av Mactaris. Erkebiskopen av Manila, kardinal Jaime Lachica Sin, bispeviet ham den 18. mai samme år; medkonsekratorer var Francisco Capiral San Diego, biskop av San Pablo, og Deogracias S. Iñiguez, biskop av Iba.
Pave Frans innvilget den 28. oktober 2016 hans aldersbetingede avskjedssøknad.[1]


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532–1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701–1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698–1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724–1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751–1816) *1785
Pave Pius VIII (1761–1830) *1816
Pave Pius IX (1792–1878) *1827
Kardinal Gustav Adolf von Hohenlohe-Schillingsfürst (1823–1896) *1857
Erkebiskop Salvatore Magnasco (1806–1892) *1868
Kardinal Gaetano Alimonda (1818–1991) *1877
Kardinal Giovanni Cagliero (1838–1926) *1884
Erkebiskop Guglielmo Piani (1875–1956) *1922
Erkebiskop José Maria Diosomito Cuenco (1885-1972) *1942
Biskop Antonio Floro Frondosa (1909-1993) *1952
Kardinal Jaime Lachica Sin (1928-2005) *1967
Biskop Pedro D. Arigo (1938-) *1966


== Referanser ==
Maboundou Koné

Maboundou Koné (født 16. mai 1997) er en friidrettsutøver fra Elfenbenskysten som konkurrerer i sprintløp. Hun deltok i VM i friidrett 2022. 


== Idrettskarriere ==
Koné deltok i Sommer-OL for ungdom 2014, men nådde ikke finalen på 100 meter, og heller ikke på 8 x 100 meter stafett. Hun deltok i Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015, og kom der på femteplass på 100 meter, men ble slått ut i forsøksheatet på 200 meter.Under Afrikamesterskapet i friidrett 2022 kom hun på fjerdeplass på 200 meter, men ble slått ut i semifinalen på 100 meter. Hun deltok på 200 meter under VM i friidrett 2022. Der fikk hun 31. beste tid av de 44 som løp forsøksheatene, og gikk ikke videre til semifinalen. Hun løp der på 23,32 sekunder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maboundou Koné – Olympedia 
(en) Maboundou Koné – World Athletics
VM i friidrett 2022 – 4 × 400 meter stafett menn

Øvelsen 4 × 400 meter stafett menn i VM i friidrett 2022 ble avholdt på Hayward Field i Eugene, Oregon, USA 23. og 24. juli 2022.


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
De tre første i hvert heat (Q) og de to raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til finalen.


=== Finale ===


== Referanser ==
Samleren (finsk film)

Samleren (orginaltittel: Neitoperho, også kjent under navnet The Collector) er en finsk film fra 1997 skrevet og regissert av Auli Mantila. Filmen er Mantilas første film.Skuespillerne Leea Klemola og Rea Mauranen vant hver sin pris for filmen under utdelingen av den finske Jussi-prisen. Filmen var Finlands kandidat til Oscar for beste internasjonale film i 1998 uten å bli nominert. Den ble nominert til nordisk Amanda under Amandaprisen 1998.


== Skuespillere ==
Leea Klemola: Eevi
Elina Hurme: Ami
Rea Mauranen: Anja
Henriikka Salo: Helena
Robin Svartström: Jusu


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Samleren på Internet Movie Database 
(fr) Samleren på Allociné 
(en) Samleren på AllMovie 
(en) Samleren på Turner Classic Movies
Samleren

Samleren  har flere betydninger:

Samleren (film), amerikansk film fra 1997 (Kiss the Girls)
Samleren (finsk film), finsk film fra 1997 (Neitoperho)
Auli Mantila

Auli Mantila (født 1964) er en finsk filmregissør, manusforfatter, produsent og forfatter.Hennes første spillefilm var Samleren (orginaltittel: Neitoperho) fra 1997. Filmen vant to priser under den finske Jussi-prisen, var Finlands kandidat til Oscar for beste internasjonale film i 1998 og ble nominert til nordisk Amanda under Amandaprisen 1998.Hun har i tillegg skrevet romaner, og skrevet og regissert hørespill for finsk radio.


== Filmografi ==
1994: Marja, TV-film, manus og regi
1997: Samleren, manus og regi
2000: Pelon maantiede, manus og regi
2003: Täysin työkykyinen, TV-serie, manus og regi 3 episoder
2004: Ystäväni Henry, manus
2008: Yksinen, TV-film, regi
2013: Kaikella rakkaudella, manus
2022: Transport, TV-serie, manus og regi 8 episoder


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Auli Mantila på Internet Movie Database 
(sv) Auli Mantila i Svensk Filmdatabas 
(da) Auli Mantila på Filmdatabasen 
(fr) Auli Mantila på Allociné 
(en) Auli Mantila på AllMovie 
(en) Auli Mantila hos The Movie Database
VM i friidrett 2022 – 4 × 400 meter stafett kvinner

Øvelsen 4 × 400 meter stafett kvinner i VM i friidrett 2022 ble avholdt på Hayward Field i Eugene, Oregon, USA 23. og 24. juli 2022.


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
De tre første i hvert heat (Q) og de to raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til finalen.


=== Finale ===
Finalen startet 24. juli klokken 19:50.


== Referanser ==
Asymptomatisk bærer

En asymptomatisk bærer er en person eller en organisme som er blitt infisert med et patogen, men som er uten tegn eller symptomer på dette.Selv om bærere ikke er påvirket av patogenet, kan de overføre det til andre eller utvikle symptomer i senere stadier av sykdommen. Asymptomatiske bærere spiller en kritisk rolle i transmisjon av alminnelige smittsomme sykdommer som tyfus, HIV, C. difficile, influensa, kolera, tuberkulose og covid-19,
skjønt sistnwvnte ofte er forbundet med «robust T-celleimmunitet» hos mer enn en fjerdedel av de undersøkte pasienter.Mens mekanismen for å være sykdomsbærende (disease-carrying) fortsatt er ukjent, har forskere gjort fremskritt i forståelsen av hvordan visse patogener kan forbli sovende hos et menneske i en periode.En bedre forståelse av bærere av asymptomatiske sykdommer er avgjørende for områder innenfor legevitenskap og folkehelse, idet de arbeider på å avbøte spredningen av alminnelige smittsomme sykdommer.


== Noter og referanser ==
Noter
Referanser


== Se også ==
Immunforsvar − Medfødt immunforsvar − T-celle


== Eksterne henvisninger ==
"Retningslinjer for håndtering af COVID-19 i sundhedsvæsenet" 21. oktober 2020 − Omtaler også asymptomatiske bærere
"Robust T Cell Immunity in Convalescent Individuals with Asymptomatic or Mild COVID-19" fra Sciencedirect.com
Géza von Bolváry

Géza von Bolváry, født 27. desember 1897 i Budapest, død 10. august 1961 i Rosenheim i Tyskland, var en ungarsk filmregissør. Han regisserte nærmere 100 filmer, primært tyske komediefilmer, musikaler og underholdningsfilmer.


== Filmregi, utvalg ==
1927 – Spøkelsestoget
1928 – Artistene
1928 – Den galante husar
1930 – Hjerter i valsetakt
1930 – Min gardeoffiser
1930 – Petit officier... Adieu!
1930 – Festtaleren
1931 – De lystige piker fra Wien
1931 – Frøken løitnant
1933 – Hva kvinner drømmer
1934 – Jeg kjenner deg ikke
1937 – Premiere
1937 – Den uimotståelige
1938 – Adjø, kjærlighet
1939 – Forbuden frukt
1940 – Roser i Tyrol
1946 – Flaggermusen
1956 – Det er lengsel i mine sanger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Géza von Bolváry på Internet Movie Database 
(sv) Géza von Bolváry i Svensk Filmdatabas 
(da) Géza von Bolváry på Filmdatabasen 
(da) Géza von Bolváry på Filmdatabasen 
(fr) Géza von Bolváry på Allociné 
(en) Géza von Bolváry på AllMovie 
(en) Géza von Bolváry hos The Movie Database
GCC Games 2022

GCC Games 2022 var den tredje utgaven av GCC Games, som er en multisportkonkurranse for land som tilhører Golfrådet (Gulf Cooperation Council - GCC). Den ble arrangert i Kuwait fra 16. til 31. may 2022. Over 1500 utøvere deltok i 16 idretter. Dette var første gang kvinner deltok i GCC Games, de har tidligere hatt et eget arrangement; GCC Women's Games. Kvinner kunne delta i friidrett, basketball (3×3), sykling, futsal, E-sport og padeltennis.


== Bakgrunn ==
Lekene skulle opprinnelig arrangeres fra 3. til 14. april 2020, men på grunn av koronaviruspandemien ble lekene utsatt.


== Sportsgrener ==
16 sportsgrener stod på programmet:


== Medaljetabell ==
Medaljetabell:

      Vertsnasjon (Kuwait)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kuwait 2022
Friidrett under GCC Games 2022

Friidrett under GCC Games 2022 ble arrangert fra 16. til 19. mai 2022, på Ahmed Al Rashdan friidrettsstation i Kuwait by.


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Medal table ==


== Referanser ==
3x3 basketball under GCC Games 2022

3x3 basketball under GCC Games 2022 ble arrangert 28. og 29. mai 2022 i Saad Al-Abdulla Al-Sabah Sport Complex i Kuwait.


== Resultater kvinner ==

De forente arabiske emirater slo Kuwait 12-8 i finalen, og Bahrain slo Saudi-Arabia 10-9 i bronsefinalen.


== Kilder ==
Resultater
Østkaribisk mesterskap i friidrett 2017

Østkaribisk mesterskap i friidrett 2017 (3rd OECS Track and Field Championships) ble arrangert 1. og 2. juli 2017 på Grenada National Stadium i St. George's på Grenada.


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Medaljetabell ==


== Kilder ==
Resultater
Medaljeoversikt
Maddison Pearman

Maddison Pearman (født 23. januar 1996) er en canadisk skøyteløper.


== Personlige rekorder ==
Oppdatert pr 22. juli 2022.


== Sammenlagt i Verdenscupen i hurtigløp på skøyter ==
Oppdatert etter sesongen 2021/22.

Sort-markert rubrikk = ikke avholdt konkurranser for sesongen.
– = ikke deltatt på distansen for nevnte sesong.
0 = ikke samlet poeng under nevnte sesong, men deltatt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Maddison Pearman på Twitter 
Maddison Pearman på Facebook 
Maddison Pearman på TikTok 
(en) Maddison Pearman – Olympedia 
(en) Maddison Pearman – Canadian Olympic Committee 
(en) Maddison Pearman – Speedskatingbase.eu 
(en) Maddison Pearman – SpeedSkatingNews.info 
(en) Maddison Pearman – SpeedSkatingStats.com 
(en) Maddison Pearman – TheSports.org 
(en) Maddison Pearman på www.isu.html.infostradasports.com
(en) Maddison Pearman på SpeedskatingResults.com
(en) Maddison Pearman på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)Bilder(en) Bilder av Maddison Pearman på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Festtaleren

Festtaleren  (originaltittel: Der Herr auf Bestellung) er en tysk romantisk operettefilm fra 1930 regissert av Géza von Bolváry og med Willi Forst, Paul Hörbiger og Trude Lieske i hovedrollene.


== Medvirkende ==
Willi Forst - Carry Clips
Paul Hörbiger - professor Amanuel Wielander
Trude Lieske - Baronin Lindenwörth
Else Ester - Lillebil
Elma Bulla - Titi
Wilhelm Bendow - Dr. Cajetan
Albert Paulig - Herr Hinzemann


== Musikk i filmen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Festtaleren på Internet Movie Database
Keiichi Okabe

Keiichi Okabe (岡部 啓一, Okabe Keiichi, født 26. mai 1969) er en japansk komponist, best kjent for å ha komponert musikk til Tekken og Drakengard-seriene. Han begynte sitt arbeid hos Namco i 1994, hvor han i all hovedsak komponerte musikk til arkadespill. Utenom videospill, har han komponert musikk til anime som Working!! og Yuki Yuna is a Hero. Han etablert et musikkproduksjonsstudio kalt Monaca i 2004, som komponerer musikk til diverse typer media.


== Biografi ==
Okabe tok timer i å lære seg å spille el-orgel som barn. Der tok han for seg samtidsmusikk og filmmusikk. Selv om han ikke lærte mye av lærere, utviklet han musikkferdighetene sine ved å bli med i et band og å ta opp musikk. Han har selv sagt at han har blitt påvirket av Henry Mancini, Ennio Morricone og Ryuichi Sakamoto. Etter at han fullførte utdanningen sin ved Kobe Design University, startet han arbeidet sitt hos Namco i 1994, og hans første arbeid ble en del spor til Spiral Fall. Etter dette arbeidet han med spill som Air Combat 22, i tillegg til noen spor til Playstation 1-versjonen av Tekken 2. Dette førte til at han komponerte musikken i Tekken 3 sammen en annen komponist fra Namco, Nobuyoshi Sano. Begge to valgte å komponere big beat-musikk til dette spillet, ettersom det passet atmosfæren til spillet godt, og at det ikke hadde blitt gjort i et videospill før. Okabe og Sano arbeidet deretter med Tekken Tag Tournament med flere andre komponister.Han forlot Namco i 2001 for å jobbe frilans, ettersom han ville ha mer frihet til å arbeide utenom spill. Dette førte til at kan komponerte en rekke sanger for diverse artister, blant annet Ryuichi Kawamura. Tre år senere grunnla han musikkproduksjonsstudioet Monaca. I begynnelsen besto dettte kun av han selv, men senere ble andre komponister som tidligere jobbet hos Namco med, blant annet Satoru Kōsaki, som også ønsket å jobbe med musikk utenom spill.I 2010 var han hovedkomponist for spillet Nier, og ble assisert av andre komponister i Monaca, blant andre Kakeru Ishihama and Keigo Hoashi, i tillegg til Takafumi Nishimura fra Cavia. Til spillets handling komponerte han et lydspor som han beskrev som mystisk, delikat og flyktig. De ble gitt mye frihet mens de arbeidet under Yoko Taro, som haddde gått på samme universitet som Okabe, og tidligere også hadde arbeidet hos Namco med grafisk design. Komponistene arbeidet med den engelsk-japanske sangeren Emi Evans, som skrev og sang all sangteksten til spillmusikken.Etter dette komponerte Okabe, Ishihama og Hoashi musikken til oppfølgeren til Nier, Nier: Automata, nå også sammen med Kuniyuki Takahashi. Denne musikken fikk en pris for «Best Score/Music» under The Game Awards 2017, og kom på andre plass til prisen for «Best Original Music» under IGN's Best of 2017 Awards.I 2019 komponerte han musikk for battle royale-spillet Cyber Hunter sammen med Ryūichi Takada og fiolinisten Yū Manabe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Keiichi Okabe på Discogs 
(en) Keiichi Okabe på MusicBrainz
Tears and Smiles

Tears and Smiles er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av William Bertram.


== Handling ==
Lille Marie, livredd etter at den alkohol-påvirkede faren slo moren hennes, flykter fra hjemmet deres. Marie finner seg deretter helt alene etter at faren hennes blir arrestert for dette overfallet, og moren havner på sykehuset. Hun blir snart knyttet til en liten hund, som hun møter i en park. Hushjelpen som går på tur med hunden er ikke i stand til å skille de to, og derfor bringer hun den lille jenta hjem til Greer-herskapshuset - hvor Mr. Greer straks ønsker å adoptere Marie.
Etter at den biologiske moren til Marie blir frisk igjen, er hun motvillig til å frata datteren alle rikdommene hun kan arve. Moren skaffer seg derfor en stilling som Guvernante ved Greer-husholdningen for å være i nærheten av hennes eget barn. Men etter hvert utvikler det seg en dypere tilknytning mellom Mr. Greer og Maries mor. Etter at faren til Marie blir drept, og fru Greer begår selvmord, gifter Mr. Greer seg med Maries mor.


== Skuespillere ==
Marie Osborne som lille Marie
Melvin Mayo som faren til Marie
Marion Warner som moren til Marie
Philo McCullough som Mr. Greer
Katherine MacLaren som Mrs. Greer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tears and Smiles på Internet Movie Database
Den falske arving

Den falske arving (originaltittel: Teddy at the Throttle) er en amerikansk stumfilm fra 1917 regissert av Clarence G. Badger.


== Skuespillere ==
Bobby Vernon som Bobbie Knight
Gloria Swanson som Gloria Dawn
Wallace Beery som Henry Black
May Emory
Blanche Phillips


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Teddy at the Throttle på Internet Movie Database
Sankt Lazarusordenen

Sankt Lazarusordenen er en ridderorden grunnlagt i 1098 av Gerardo Sasso, som også grunnla Malteserordenen. Ordenen overlever i dag under beskyttelse av Fyrstehuset Savoy og er fusjonert med St. Mauritius-ordenen 1572 av pave Gregor XIII.
Sankt Lazarusordenen ble grunnlagt på 1000-tallet, og har  to hovedformål: å hjelpe syke av spedalskhet og å forsvare den kristne tro. Første gang ordenen nevnes i bevarte kilder er i 1142. Ordenen ble grunnlagt ved et sykehus for spedalskhet utenfor murene til Jerusalem og etablerte deretter en rekke sykehus i Det hellige land, inkludert i Akko. Det er ukjent når ordenen ble militær, men det var sannsynligvis før slutten av 1100-tallet ved det store antallet korsfarere som ble sendt til sykehusene for behandling. Senere grunnla ordenen en rekke sykehus i resten av Europa, såkalte sykestuer, hovedsakelig for behandling av spedalskhet pasienter men også for behandling av andre sykdommer. Ordenen hadde en nær forbindelse med andre ridderordener.
Gaupen skole

Gaupen skole er barneskole for Gaupen-området i Ringsaker. Skolen ble åpnet 23. februar 2009 og er bygd for 185 elever. I 2010-åra har imidlertid elevtallet ligget på ca. 105.


== Historie ==
Gaupen skole har egen skog, ballbinge, lekeområde med husker, klatrestativ, grillhytte og dokkestuer, og i samarbeid med Ringsaker idrettsforening disponerer skolen gras- og kunstgrasbane. Da den åpna, erstatta Gaupen de fire grendeskolene Solheim, Fredheim, Saugstad og Jølstad. Gaupen skole ligger på tomta til den gamle Saugstad-skolen, som ble revet etter at nyskolen sto ferdig.
Foreldrene i de gamle kretsene var sentrale i arbeidet med å opprette en moderne barneskole. Det var diskusjoner om stedsvalget, men i 2002 vedtok oppvekstutvalget i Ringsaker at ny skole skulle bygges på Saugstad. Så seint som i 2007 ville enkelte politikere i Ringsaker stoppe hele vedtaket om ny barneskole i Gaupen, men flertallet i kommunestyret sto fast på at området trengte et nytt skolebygg.


== Eksterne lenker ==
Gaupen skole
Nes barneskole

Nes barneskole er barneskole på Stavsjø 15 km fra Brumunddal og ble tatt i bruk i august 2008. Skolen har Nes ungdomsskole som sin nærmeste nabo. På samme område er Neshallen som ble åpnet høsten 2009. Denne bruker skolen til undervisning i kroppsøving. Høsten 2011 fikk Nes barneskole også en egen ballbinge på området.


== Eksterne lenker ==
Nes barneskole
Vincent d’Indy

Paul Marie Théodore Vincent d'Indy (1851–1931) var en fransk komponist og musikkteoretiker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vincent d'Indy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vincent d'Indy – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vincent d'Indy på Discogs 
(en) Vincent d'Indy på MusicBrainz 
(en) Vincent d'Indy på Spotify 
(en) Fritt tilgjengelige noter av Vincent d’Indy i International Music Score Library Project
(de) Verk av og om Vincent d’Indy i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Vincent d’Indy, klasika.info
Nes ungdomsskole (Ringsaker)

Nes ungdomsskole (på folkemunne "Næs" ) er en ungdomsskole som ligger ligger på Stavsjø med Nes barneskole og den nye Nes idrettshall som nærmeste naboer. Skolen ble bygd tidlig på 1970-tallet, men har i de senere åra fått et oppussingsløft.


== Eksterne lenker ==
Nes ungdomsskole
Kirkekretsen skole (Ringsaker)

Kirkekretsen skole er en barneskole som ligger i Veldre, drøye fem km fra Brumunddal og Skolen har ca 140 elever og 30 ansatte, fordelt på skole og SFO.
Kylstad skole

Kylstad skole er en barneskole som ligger på Kylstad i Furnesåsen i søndre del av Ringsaker, midt mellom Brumunddal og Hamar. Skolekretsen er en sammenslutning av to mindre kretser, Gålås og Øksenseth, og Kylstad skole ble bygget på grensen mellom disse to kretsene. Bygget ble tatt i bruk i 1953, og har senere vært påbygd flere ganger.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Kylstad skole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Emilio Cinense y Abera

Emilio Cinense y Abera (født 2. september 1911 i Guimba i Nueva Ecija på Filippinene, død 5. mai 1978)[1] var en filippinsk katolsk prelat som fra  1957 og 1975 var biskop av San Fernando og deretter til sin død i 1978 første erkebiskop av San Fernando.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Cinense y Abera ble ordinert til prest 6. april 1935.


=== Biskop av San Fernando ===
Den 15. mars 1957 ble han utnevnt til biskop av San Fernando, etter Cesare Marie Guerrero, og to måneder senere, den 11. mai 1957, ble han bispeviet av den apostoliske nuntius til Filippinene, Egidio Vagnozzi. Medkonsekratorer var Alejandro Olalia, biskop av Lipa, og Hernando Antiporda, hjelpebiskop av erkebispedømmet Manila. Mellom 1962 og 1965 deltok han i alle sesjoner av Det andre Vatikankonsil.


=== Erkebiskop av San Fernando ===
Etter at bispedømmet ble elevert til rang av netropolitanerkebispedømmeopsråd med den apostoliske konsitusjon Aptam Ecclesiarum av 17. mars 1975, ble Cinense y Abera dets første erkebiskop. Han hadde embetet som erkebiskop til sin død 5. mai 1978. Etterfølger var den 22. mai 1978 den tidligere hjelpebiskop i erkebispedømmet Manila, Oscar V. Cruz.
I løpet av sin periode som biskop tjente han som medkonsekrator i bispeordinasjonene til Jesus J. Sison i 1963, Mariano Gaviola y Garcés i 1963 og Celso N. Guevarra i 1972. I tillegg ordinerte han i 1972 den senere biskop av Balanga og deretter biskop av Cubao, Honesto Ongtioco, til prest.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1829
Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1873
Kardinal Giovanni Simeoni (1816-1892) *1875
Kardinal Antonio Agliardi (1832-1915) *1896
Kardinal Basilio Pompilj (1858-1931) *1911
Kardinal Adeodato Giovanni Piazza (1884-1957) *1930
Kardinal Egidio Vagnozzi  (1906-1980) *1949
Erkebiskop Emilio Cinense y Abera (1911-1978) *1957


== Referanser ==