jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aenictolixa

Aenictolixa er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
En liten, rødbrun kortvinge som er en svært god etterligning av en maur. Antennene er ganske kraftige, knebøyde, over halvaprten så lange som den påfallende korte kroppen. Hodet er kort og bredt med store fasettøyne. Pronotum er rundet og hvelvet. Dekkvingene er nokså korte. Bakkroppen har to smale fremre ledd (etterligner maurenes propodeum og petiolus), resten er bredt oval og holdes oppoverbøyd over kroppen. Beina er lange og tynne.


== Levevis ==
Disse billene lever knyttet til maur (såkalte myrmekofiler), spesielt hærmaur i slekten Aenictus.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Borneo (Sarawak).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae Fleming, 1821
Stammen Aenictoteratini Kistner, 1993 - ikke i Norge
Slekten Aenictolixa Kistner, 2009Aenictolixa exilis Kistner, 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aenictolixa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aenictolixa hos NCBI 
Aenictolixa – detaljert informasjon på Wikispecies
Paroxysmene

Paroxysmene er en slekt av biller som hører til den store underfamilien Aleocharinae i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, avlange, oftest mer eller mindre brunaktige kortvinger. Føttene på alle tre beinpar er fem-leddete, og maksillepalpene består også av fem ledd.


== Utbredlese ==
Slekten er utbredt i Kamerun.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Aleocharini
Slekten Paroxysmene Bernhauer, 1928Paroxysmene strandi Bernhauer, 1928


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Paroxysmene i Global Biodiversity Information Facility 
Paroxysmene – detaljert informasjon på Wikispecies
Laurentius Zeller

Laurentius Zeller O.S.B. (født 13. juli 1873 i Riedlingen i Det tyske rike, død 1. september 1945 i Belém do Pará i Brasil) var en tysk katolsk benediktiner og misjonær i Brasils indre som ble apostolisk administrator av Rio Branco i Acre i Brasil. 


== Liv og virke ==


=== Benediktiner ===
Laurentius Zeller trådte i 1894 inn i abbediet Seckau i Steiermark. Den 10. september 1895 avla han i en alder av 22 år sine ordensløfter som benediktiner. 


=== Prest ===
Han ble presteviet i Roma den 1. april 1899. Etter å ha tatt doktorgraden i teologi overtok han undervisningsoppdrag i sitt kloster i Østerrike og dessuten ved Det pavelige atheneum San Anselmo i Roma. 
I 1908 ble han valgt til abbed i abbediet Seckau. Etter Første verdenskrig gjenopprettet han sammen med åtte munker fra Seckau og fire fra abbediet Maria Laach Triers benediktinerabbedi St. Matthias, og trakk seg derfor som abbed av Seckau.
Han ble flere ganger betrodd vanskelige oppdrag. I 1928 visiterte han i pavelig oppdrag sammen med abbed Simon Konrad Landersdorfer klostrene i Østerrike og i 1932 klostrene i Brasil. I 1938 ble han erkeabbed for ordenens brasilianske kongregasjon.


=== Biskop ===
Den 7. januar 1939 ble han utnevnt av pave Pius XII til apostolisk administrator av Rio Branco, og til titulærbiskop av Dorylaëum. Han ble bispeviet 5. februar 1939 av biskop Franz Rudolf Bornewasser av Trier; medkonsekranter var biskop Simon Konrad Landersdorfer, O.S.B. av Passau og titulærbiskop Albert Maria Fuchs.
Han døde i Brasil 1. september 1945.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
Kardinal Bartolomeo Pacca (1756-1844) *1786
Kardinal Francesco Serra Cassano (1783-1850) *1817
Erkebiskop Joseph Maria Johann Nepomuk von Fraunberg (1768-1842) *1819
Kardinal Johannes von Geissel (1796-1864) *1837
Biskop Eduard Jakob Wedekin (1796-1870) *1849
Kardinal Paul Ludolf Melchers (1813-1895) *1858
Kardinal Philipp Krementz (1819-1899) *1868
Kardinal Anton Hubert Fischer (1840-1912) *1889
Kardinal Karl Joseph Schulte (1871-1941) *1910
Biskop Franz Rudolf Bornewasser (1866-1951) *1921
Biskop Laurentius Zeller (1873-1945) *1939


== Referanser ==
Ussel (Corrèze)

Ussel er en kommune og et underprefektur i departementet Corrèze i regionen Nouvelle-Aquitaine i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Ussel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ussel (Corrèze) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Raphael Haaser

Raphael Haaser (født 17. september 1997) er en østerriksk alpinist som har spesialisert seg på storslalåm og super-GHan vant sølv i super-G og bronse i utfor under Junior-VM i alpint 2017 i Åre, Sverige.
Haaser vant bronse i kombinasjonen under Junior-VM i alpint 2018 i Davos.Han fikk sin første podiumplassering i verdenscupen i desember 2021, da han tok en 2. plass i super-G i Bormio.Haaser representerte Østerrike i vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han ikke fullførte Super-G.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Raphael Haaser – Olympedia 
(en) Raphael Haaser – FIS (alpint)
Skipper Schei

Skipper Schei var en poprock duo med Ivar Skippervold og Hans Erik Schei sammen med barna Petter, Marte, og Kari Skippervold, og Gorm Schei. 
Albumet Skipper Schei drar vest kom våren 1986. 2. august gikk låten «Skarru kjøpe hest» inn som nummer en på Norsktoppen. Den ble liggende i flere uker. I oktober 1986 kom Vestens idol på Norsktoppen. Den ble også nummer en, og i januar 1987 var gruppa på lista med Pappa synger. Skipper Schei turnerte fra Farsund til Bødø med sitt show, og i 1987 kom singelen En til deg og en til meg / Gla Samba. I 1989 kom singelen Tenn et lys.
Pycnota

Pycnota er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den ble tidligere regnet som en undergruppe av den store slekten Atheta.


== Utseende ==
Små (2-2,5 millimeter), avlange og litt flate, brunlige til svarte kortvinger. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum, nokså kraftig utvidete mot spissen, leddene bredere enn lange. Hodet er ganske stort, avrundet med middelsstore fasettøyne. Pronotum er rundet. Dekkvingene er litt rundede, bakkroppen kjegleformet.


== Levevis ==
Artene lever på bakken, gjerne knyttet til reir eller bol tilhørende små pattedyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Europa og Sør-Amerika. I Norge er Pycnota paradoxa bare funnet ved Oslofjorden, men tross få funn blir den ikke vurdert som truet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Pycnota Mulsant & Rey, 1873
Pycnota aleocharaesimilis (Scheerpeltz, 1972)
Pycnota fuegina Pace, 1999
Pycnota navarinensis Pace, 1988
Pycnota otongensis (Pace, 2008) 
Pycnota paradoxa (Mulsant & Rey, 1861) - finnes i Norge
Pycnota secreta Mulsant & Rey, 1875
Pycnota tuberidentata (Bernhauer, 1921)
Pycnota weiseriana (Bernhauer, 1927)


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Pycnota i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pycnota hos Artsdatabanken 
(sv) Pycnota hos Dyntaxa 
(en) Kategori:Pycnota – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pycnota – detaljert informasjon på Wikispecies
Blackstonia

Blackstonia er ei planteslekt i søterotfamilien. Artene er ettårige urter med opprett, grågrønn stengel. Bladene sitter motsatt. Blomsterstanden er en endestilt kvast, og blomstene er gule med 6–8 kronfliker. Frukten er en eggformet kapsel med to kammer.


== Arter og underarter ==
Euro+Med Plantbase angir én art i denne slekta, Blackstonia perfoliata, med fem underarter. Plants of the World Online fra Kew Science og Flora iberica oppgir derimot fire arter, og to av dem deles igjen i to underarter hver.  

Blackstonia acuminata [B. p. subsp. serotina]
B. p. subsp. acuminata – Europa fra Portugal til Nederland og Krim, de store middelhavsøyene, Marokko, Vest-Asia
B. p. subsp. aestiva – Sør-Europa, Balearene, nord i Marokko
Blackstonia grandiflora [B. p. subsp. grandiflora] – det vestlige middelhavsområdet
Blackstonia imperfoliata [B. p. subsp. imperfoliata] – det vestlige og sentrale middelhavsområdet
Blackstonia perfoliata
B. p. subsp. perfoliata – middelhavsområdet, Vest-Europa
B. p. subsp. intermedia – middelhavsområdet


== Litteratur ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 175. ISBN 0-7136-7015-0. 
C. Grey-Wilson og M. Blamey (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding. Teknologisk Forlag. s. 304–305. ISBN 82-512-0355-4. 
«Blackstonia». Flora iberica (PDF) (spansk). 11. Madrid: RJB/CSIC. s. 93–101. 
K. Marhold (2011). «Blackstonia». Gentianaceae. In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 14. februar 2022. 
«Blackstonia». Plants of the World Online. Kew Science. Besøkt 14. februar 2022. 


== Eksterne lenker ==
(en) Blackstonia – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Blackstonia i Encyclopedia of Life 
(en) Blackstonia i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Blackstonia hos Dyntaxa 
(en) Blackstonia hos NCBI 
(en) Blackstonia hos The International Plant Names Index 
(en) Kategori:Blackstonia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Blackstonia – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Blackstonia – detaljert informasjon på Wikispecies
Termitozophilus

Termitozophilus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.


== Utseende ==
Disse kortvingene har et svært særpreget utseende og ligner overflatisk sterkt på termittene de lever sammen med. Bakkroppen er kraftig oppsvulmet, mens pronotum og dekkvinger er reduserte. Dekkvingene har blitt skjøvet framover av den oppsvulmede bakkroppen slik at de nærmest står loddrett. Noen arter har også pølseaktige utvekster på bakkroppen som imiterer termittenes antenner og bein (disse billene kan etterligne termitter "bak-frem", slik at bakkroppen ligner termittens hode).


== Levevis ==
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Corotocini Fenyes, 1918
Understammen Timeparthenina
Slekten Termitozophilus Silvestri, 1901Termitozophilus belleae Zilberman, 2019
Termitozophilus laetus Silvestri, 1901
Termitozophilus mirandus (Mann, 1923)


== Referanser ==


== Kilder ==
Christopher Taylor (2012) Catalogue of Organisms - The Corotocini in their Gut-Swollen Glory. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Termitozophilus i Global Biodiversity Information Facility 
Termitozophilus – detaljert informasjon på Wikispecies
Peter Reinhardsen

Peter Reinhardsen (født 21. april 1999) er en norsk fotballspiller som spiller for Sarpsborg 08.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Reinhardsen – Transfermarkt 
(en) Peter Reinhardsen – Soccerway 
(no) Peter Reinhardsen – Norges Fotballforbund
Neobeyeria

Neobeyeria er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Små (gjerne ca. 2,5 millimeter), spinkle, maurlignende, brungule kortvinger. Antennene er ganske kraftige, kroppsbygningen spinkel. Bakkroppen er gjerne mer eller mindre pæreformet med smal "stilk" ved roten, som hos maurene.


== Levevis ==
Denne gruppen er knyttet til maur (myrmekofile), særlig i slekten Neivamyrmex.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra det sørlige USA (Arizona).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae Fleming, 1821
Stammen Crematoxenini Mann, 1921
Slekten Neobeyeria Jacobson, Kistner and Abdel-Galil, 1987Neobeyeria arizonensis Jacobson, Kistner and Abdel-Galil, 1987


== Referanser ==


== Kilder ==
Nettside om slekten Arkivert 10. november 2021 hos Wayback Machine.
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Neobeyeria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neobeyeria hos ITIS 
Neobeyeria – detaljert informasjon på Wikispecies
Sarah Escobar

Sarah Escobar (født 1. februar 2002 i New York) er en amerikansk-ecuadoriansk alpinist, som representerte Ecuador under Vinter-OL 2022, der hun deltok i storslalålm.


== Idrettskarriere ==
Escobar deltok i sine første FIS-renn i august 2018, der hun kom på 37.-plass i slalåm. Under Vinter-OL for ungdom 2020 (Youth Olympic Games) deltok hun i slalåm og storslalåm, men fullførte ingen av disse øvelsene.Hun representerte Ecuador under Vinter-OL 2022, og deltok der i storslalåm, men fullførte ikke dette rennet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sarah Escobar – Olympedia 
(en) Sarah Escobar – FIS (alpint) 
(en) Sarah Escobar – TheSports.org
Falagriota

Falagriota er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 10 arter, to av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Små (gjerne 2-3 millimeter), vanligvis brunlige kortvinger. Antennene er middels lange. Hodet er stort og firkantet med små fasettøyne, bak sterkt innsnevret slik at dyret får en påfallende tydelig "hals". Pronotum er rundet, bredest foran midten, med en dyp midtfure, knapt bredere enn hodet og mye smalere enn dekkvingene, som har parallelle sider og markerte "skuldre". Bakkanten er ganske rett. Bakkroppen er forholdsvis kort og bred, bredest i den bakre delen. Beina er lange og tynne. Slekten kan ligne på slekten Autalia men skiller seg fra denne blant annet på at kroppen er ganske matt, og at pronotum og dekkvingene mangler dype lengdegroper.


== Levevis ==
Disse kortvingene finnes gjerne mellom råtnende plantemateriale, i kompost, også i gammel møkk.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det vestlige USA (California, Oregon).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Falagriini Mulsant & Rey, 1873
Slekten Falagriota Casey, 1906Falagriota occidua (Casey, 1885)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Falagriota i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Falagriota hos ITIS 
Falagriota – detaljert informasjon på Wikispecies
Kiruna Wagon

Kiruna Wagon er et konsortium mellom Nybergs Mekaniska Verkstad og Rönnqvist & Wettainen i Kiruna og er spesialiserte på produksjon av jernbanevogner for gruveindustrien. De har bla. produsert vogner for transport til Narviks havn.


== Kilder ==
railcare.se – Prisvinnande vagn från Kiruna Wagon (sv)
nmvgroup.se – Kiruna wagons nyskapande godsvagn nu i trafik (sv)
kirunawagon.com – About (en)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Perilefda

Perilefda er en gruppe (stamme) av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==


== Levevis ==
Disse små billene er tett knyttet til termitter.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sørøst-Asia (Malaysia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Feldini Kistner, 1972 Slekten Perilefda Kistner, 2007Perilefda kedahensis Kistner, 2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Perilefda i Global Biodiversity Information Facility 
Perilefda – detaljert informasjon på Wikispecies
Seeversiella

Seeversiella er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (gjerne 3-4 millimeter), avlange, blankt brunlige kortvinger. Hodet er forjoldsvis lite, rundet. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum. Pronotum er ovalt, nesten sirkelrundt. Dekkvingene er litt rundede. Bakkroppen er sylindrisk. Beina er slanke og ikke spesielt lange, føttene har fire ledd på frambeina, fem på mellom- og bakbeina.


== Levevis ==
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. I likhet med mange andre småkortvinger kan de finnes på skogbunnen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den Nye verden.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Geostibini
Slekten Seeversiella Ashe, 1986Seeversiella adusta Gusarov, 2003 
Seeversiella badia Gusarov, 2003
Seeversiella brevipennis Gusarov, 2003
Seeversiella brunnea Gusarov, 2003
Seeversiella castanea Gusarov, 2003
Seeversiella curtipennis Gusarov, 2003
Seeversiella flavida Gusarov, 2003
Seeversiella furcativentris Gusarov, 2003
Seeversiella fusca Gusarov, 2003
Seeversiella geostiboides Gusarov, 2003
Seeversiella globicollis (Bernhauer, 1907)
Seeversiella grandis Gusarov, 2003
Seeversiella impressicollis Gusarov, 2003
Seeversiella lativentris Gusarov, 2003
Seeversiella liliputana Gusarov, 2003
Seeversiella luridicollis Gusarov, 2003
Seeversiella mexicana Gusarov, 2003
Seeversiella micralymma Gusarov, 2003
Seeversiella microphthalma Gusarov, 2003
Seeversiella minima Gusarov, 2003
Seeversiella nigriceps Gusarov, 2003
Seeversiella paramoana Gusarov, 2003
Seeversiella scabricollis Gusarov, 2003
Seeversiella similis Gusarov, 2003
Seeversiella sonomotoides Gusarov, 2003
Seeversiella sulcicollis Gusarov, 2003
Seeversiella texana Gusarov, 2003
Seeversiella tuberculicauda Gusarov, 2003


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Seeversiella i Encyclopedia of Life 
(en) Seeversiella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Seeversiella hos ITIS 
(en) Seeversiella hos NCBI 
Seeversiella – detaljert informasjon på Wikispecies
Tachyusida

Tachyusida er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Forholdsvis små (gjerne 2-4 millimeter lange), middels slanke kortvinger, kroppen nokså jevnbred. På farge er de ofte rødlige eller brunlige. Hodet er ganske bredt med nokså små fasettøyne. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider og hjørner. Dekkvingene er forholdsvis korte og har bakkanten tydelig innbuktet innenfor bakhjørnene. Føttene er fire-leddete.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Palearktis (Europa og Øst-Asia (Japan, Taiwan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Homalotini Heer, 1839
Slekten Tachyusida Mulsant & Rey, 1871
Tachyusida gracilis (Erichson, 1837)
Tachyusida luteipennis (Fenyes, 1914)
Tachyusida velox Sharp, 1888


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tachyusida i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tachyusida hos Artsdatabanken 
(sv) Tachyusida hos Dyntaxa 
(en) Kategori:Tachyusida – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tachyusida – detaljert informasjon på Wikispecies
Brodie Seger

Brodie Seger (født 28. desember 1995) er en canadisk alpinist som har spesialisert seg på storslalåm og super-GHan kom på 12. plass i super-G under Junior-VM i alpint 2016.Under VM i alpint 2019 kom Seger på 33. plass i utfor, på 27. plass i super-G og kom på 37. plass superkombinasjon.Under VM i alpint 2021 kom han på 4. plass super-G, kom på 39. plass storslalåm og kom på 22. plass utfor.Haaser representerte Canada i vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han ikke fullførte Super-G.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brodie Seger – Olympedia 
(en) Brodie Seger – Canadian Olympic Committee 
(en) Brodie Seger – FIS (alpint) 
(en) Brodie Seger – ski-db.com
Erler

Erler (Motacilla) er en gruppe små spurvefugler (Passeriformes) som inngår i erlefamilien (Motacillidae). Slekten teller 13 arter. Artene er i hovedsak utbredt i Eurasia og Afrika, men et par av dem hekker også i Alaska. Tre av artene hekker i Norge.


== Biologi ==
Fuglene i denne slekten kjennetegnes generelt av en smal og langstrakt kroppsbygning, rett nebb, lange, slanke ben og en veldig lang, spiss stjert. Voksne fugler har kontrasterende fjærdrakter i hvitt, svart, grått og gult, mens de gjerne er gråere og mer diffuse som ungfugler. Imidlertid er kortstjert (som tidligere ble behandlet som en sanger) svært avvikende, med sin stubbkorte stjert og ei heller dyster fjærdrakt selv hos voksne individer. Det vitenskapelige navnet på slekten følger av latin og kan oversettes som «vippestjert». De vippende bevegelsene fuglene har når de ferdes på bakken kan sies å være det primære kjennetegnet ved slekten, som på grunn av dette også kalles vippestjerter.


== Inndeling ==
Inndelingen og utbredelse følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida
Passeroidea
Motacillidae, erlefamilien
Dendronanthus, skogerle, monotypisk
Motacilla, erler, 13 arter
M. capensis, askeerle (det sørlige og sør-sentrale Afrika)
M. clara, bergerle (Afrika sør for Sahara)
M. bocagii, kortstjert (São Tomé utenfor kysten av Gabon)
M. flaviventris, gulbukerle (Madagaskar)
M. cinerea, vintererle (Norge (såvidt)/Eurasia og Afrika)
M. flava, gulerle (Norge/Eurasia og Afrika)
M. tschutschensis, østgulerle (Asia/Alaska)
M. citreola, sitronerle (Finland/Eurasia)
M. maderaspatensis, skjæreerle (Sør-Asia)
M. samveasnae, mekongerle (Kambodsja, Laos og Vietnam)
M. grandis, japanerle (Japan/Sør-Korea)
M. aguimp, afrikaerle (Afrika)
M. alba, linerle  (Norge/Eurasia/Alaska (såvidt) og Afrika)
Madanga, madanga, monotypisk
Anthus, piplerker, 42 arter
Tmetothylacus, gullpiplerke, monotypisk
Hemimacronyx, sitronpiplerker, 2 arter
Macronyx, savannepiplerker, 7 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) erler – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) erler i Global Biodiversity Information Facility 
(no) erler hos Artsdatabanken 
(sv) erler hos Dyntaxa 
(en) erler hos Fauna Europaea 
(en) erler hos Fossilworks 
(en) erler hos ITIS 
(en) erler hos NCBI 
(en) Kategori:Motacilla – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Motacilla – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Motacilla – detaljert informasjon på Wikispecies
Chenôve

Chenôve er en kommune i departementet Côte-d’Or i regionen Bourgogne-Franche-Comté.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Chenôve


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Chenôve – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE