jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nipponeubria

Nipponeubria er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede. 


== Utseende ==
Små til middelsstore, bredt ovale, nokså flate, svarte biller. Kroppen er lite sklerotisert (myk) og de voksne dyrene er temmelig skjøre. Antennene er ganske lange og sagtakkede eller kamformede. Hodet er ganske lite og gjerne ikke synlig ovenfra. Fasettøynene er utstående, med fine fasetter, uten hår. Antennene er 11-leddete og når minst til midten av brystskjoldet, hos noen arter er de lengre enn kroppen. De fleste av leddene har et side-utskudd slik at antennen blir mer eller mindre sagtakket eller kamformet. Brystskjoldet (pronotum) er ganske lite og kort, sterkt tilsmalnet framover. Dekkvingene er brede og flate, ofte med dype punktstriper. Beina er slanke, føttene er tynne og fem-leddete. Larvene ("water pennies") er flate med ovalt omriss. Oversiden er fullstendig dekket av brede, overlappende ryggplater, glatt og jevn. På undersiden sitter tre par kraftige bein. Bakkroppen har en del lange hår. 


== Levevis ==
Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
Underfamilien Eubriinae
Slekten Nipponeubria Lee & Satô, 1996Nipponeubria yoshitomii Lee & Satô, 1996


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nipponeubria i Encyclopedia of Life 
(en) Nipponeubria i Global Biodiversity Information Facility
Chelonariomorphus

Chelonariomorphus er en slekt av kamfølerbiller. 


== Utseende ==


== Levevis ==
De fleste artene lever i eller ved ferskvann. De voksne billene kan ofte finnes på vannplanter. Andre kjente habitater er råtten ved, løvstrø og inne i beverhytter. En del arter i underfamilien Ptilodactylinae er ikke knyttet til vann, men lever av sporer og hyfer av mikroskopiske sopper som de skraper fra død og levende vegetasjon. Noen arter har spredt seg over mye av jorden i drivhus. 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien kamfølerbiller, Ptilodactylidae Laporte de Castelnau, 1836
Underfamilien Kamfølerbiller (Ptilodactylinae)
Slekten Chelonariomorphus Pic, 1916
Chelonariomorphus subconvexus Pic, 1916


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chelonariomorphus i Global Biodiversity Information Facility
Jaak Madison

Jaak Madison (født 1991) er en estisk politiker, som representerer Estlands konservative folkeparti (EKRE). Han er medlem av Europaparlamentet fra 2019 og tilhører parlamentsgruppen Identitet og demokrati (ID).Han vokste opp i Albu kommune. Han har vært kommunepolitiker i både Albu og Viljandi by. Fra 2015 til 2019 var han medlem av Estlands riksdag og europautvalget. I 2019 ble han medlem av Europaparlamentet og parlamentets utenrikskomité. Madison har et nasjonalt utsyn; han ønsker å begrense EU-samarbeidet til økonomi og handel mellom suverene stater.Madison gikk estisk- og svenskspråklig gymnas i Noarootsi (Nuckö) i det vestlige Estland, og han hadde et opphold ved den svenskspråklige kristne folkehøyskolen i Hangö i Finland. Han har senere studert handelsfag, statsvitenskap og jus, uten å ta noen grad.


== Referanser ==
Greenarus

Greenarus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) nettrødvinger i familiegruppen rødvinger.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 8 millimeter), avlange, svarte og røde rødvinger. Dekkvingene har en kraftig, nettmasket skulptur. Antennene er svarte, nokså lange og trådformede. Pronotum er klokkeformet med et rombeformet midtfelt avgrenset av opphøyde ribber.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst- og Øst-Asia og Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Cantharoidea
familien  rødvinger (Lycidae)
underfamilie Dictyopterinae
Slekten Greenarus Kazantsev, 1995
Greenarus belokobylskyi Kazantsev, 2004
Greenarus nigripennis (Nakane & Ohbayashi, 1958)
Greenarus thoracicus (Randall, 1838)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Greenarus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Greenarus hos NCBI
Electropteron

Electropteron er en utdødd slekt av rødvinger.


== Utseende ==
Hannen var en liten (ca. 3,5 millimeter), avlang rødvinge med antenner, hode og dekkvinger svarte, pronotum og bein oransjerøde. Hodet hadde ganske store, utstående fasettøyne. Antennenes tre ytterste ledd dannet en avlang klubbe.


== Levevis ==
De voksne hannene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. De voksne hunnene er neoteniske, det vil si at de er larvelignende også i det voksne stadiet. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra dominikansk rav, dette stammer fra Miocen-perioden.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Leptolycinae Leng & Mutchler, 1922
slekten †Electropteron Kazantsev, 2012
†Electropteron avus Kazantsev, 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Electropteron i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Electropteron hos Fossilworks
Lipernes

Lipernes er en slekt av biller i familien rødvinger. De fleste er mer eller mindre røde på farge, dette er et signal om at de er usmakelige og giftige, såkalt aposematisme. En lang rekke insekter, både giftige og harmløse, etterligner rødvingene.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, røde rødvinger.


== Levevis ==
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst- og Øst-Asia.


== Systematisk oversikt (ufullstendig) ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger, Lycidae
Underfamilien Lycinae  Laporte de Castelnau, 1836 – dekkvingene gjerne brede, utvidet bak
stammen Lycini Laporte de Castelnau, 1836
slekten Lipernes Waterhouse, 1879
Lipernes afghana Kleine
Lipernes ambiguus Waterhouse
Lipernes perspectus Waterhouse, 1879
Lipernes purpureivestis Gorham


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lipernes hos NCBI
EM i friidrett innendørs 2023

EM i friidrett innendørs 2023 blir arrangert i Istanbul i Tyrkia fra 2. til 5. mars 2023.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
EM i sjakk 2023

EM i sjakk 2023 blir arrangert i Vrnjacka Banja i Serbia fra 2. til 23. mars 2023.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
EM i luftvåpen 2023

EM i luftvåpen 2023 blir arrangert i Tallinn i Estland fra 5. til 15. mars 2023.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Elverhøj (film)

Elverhøj er en dansk film fra 1939, basert på Johan Ludvig Heibergs skuespill Elverhøj fra 1828.
Skuespillet og filmen bygger på en kombinasjon av sagnet om en elverkonge på Stevns samt en historie om forbyttede barn, hvor kong Christian IV er en slags detektiv, som avslører alt. 
En stumfilm med samme tittel ble utgitt i 1910.


== Skuespillere ==
Nicolai Neiiendam som Kong Christian IV
Carlo Wieth som Erik Walkendorff
Eva Heramb som Elizabeth Munk
Peter Poulsen som Albert Ebbesen
Martin Hansen som Poul Flemming
Palle Huld som Henrik Rud
Karen Poulsen som Karen
Karin Nellemose som Agnete
Rasmus Christiansen som Olufsen
Aage Winther-Jørgensen som Mogens
Edouard Mielche som Elver-kongen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elverhøj på Internet Movie Database 
(no) Elverhøj hos Filmfront 
(da) Elverhøj i Danmark Nationale Filminstitut
Johan Rolf Flattum

Johan Rolf Flattum (1929–2001) var en norsk skihopper og kombinertløper. I 1950-årene var han en av landets beste hoppere og kombinertløpere. Senere var han en meget habil turløper.
Stabæk-posten skrev i forbindelse med hans 70-årsdag: «"Nothing can stop me!" Stabekkgutten Johan Rolf Flattum er en allsidig kar. I kombinert renn har han hevdet seg utmerket i år (bl.a ved å vinne kongepokalen ved Vintersportsuken på Voss i 1953, og i 3-kombinasjon er han også en av de bedre. I årets Holmenkollrenn hadde han litt av et program å komme igjennom: Torsdag 26. februar løp han 18-kilometer`n, to dager senere giftet han seg, og søndag 1 mars startet han i hopprennet for kombinert klasse.»


== Referanser ==
Stormrevyen

Stormrevyen er en skolerevy som settes opp av elever fra Thora Storm videregående skole i Trondheim, og har av Adressa blitt omtalt som Trondheims beste revy skolerevy. Elevene jobber i ulike grupper, med ulike ansvarsområder, for å sette opp revyen. Revyen har som regel premiere rundt påske.  
Revyen hadde oppstart i 2017, og har hatt fysisk forestilling hvert år med unntak av 2020 og 2021 på grunn av COVID-19. Da var revyen kun digitalt.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Tommie Wilhelmsen

Tommie Wilhelmsen (født i 1973) er en norsk arkitekt.
Han ble uteksaminert fra Bergen arkitektskole i 2000, og startet egen arkitektpraksis i 2001. 
Blant verker fra Wilhelmsens hånd er utsiktpunktet Stegastein i Aurland, som han tegnet sammen med arkitekt Todd Saunders.Wilhelmsens «Villa Sara» ble kåret til «House of the Year» i 2011 i Aukeri Kommune på Island. Han vant Kongsberg kommunes arkitekturpris i 2013, for en villa i Maren Stavlumsvei. 
Han fikk Sola kommunes byggeskikkpris i 2014 for en hytte i Tananger som han hadde tegnet for Per Inge Torkelsen og Anne Mette Hestad.I 2015 var han den første arkitekten som ble portrettert i NRK-serien Arkitektens hjem. I 2020 ga Orfeus Forlag ut monografien Tommie Wilhelmsen 1–53, som innholder bilder og beskrivelse av Wilhelmsens 53 hytte- og eneboligproduksjon gjennom to tiår.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Trijntje Pieters Westra

Trijntje Pieters Westra (1783–1861) vant i 1805 det første offisielle hurtigløp på skøyter for kvinner i Nederland. Løpet gikk over en rett strekning på 140 meter. Westra mottok et smykke til en verdi av 105 gylden som premie.
Hun var datter av Maike Pieters og Pieter Reinders Westra, født på en gård i Gauw i nærheten av Sneek. Hun var også kjent som Trijntje Pieters van Poppingawier, etter grenda med samme navn.Den 1. og 2. februar 1805 ble det første offisielle hurtigløp på skøyter for kvinner arrangert. Løpet fant sted på Stadsgracht (bykanalen) i Leeuwarden og utlyst som Luisterrijke Vrouwen Schaatsen Rijdpartij (Gloriøst hurtigløp på skøyter for kvinner). Om lag 130 kvinner, gifte så vel som enslige, i en alder fra 14 til 51 år meldte seg på til løpet. Konkurransen samlet ca. 12 000 tilskuere.Rundt år 1800 var det i Nederlands nordlige provinser vanlig å gå på skøyter på kanalene, særlig for hustruer og døtre av sjømenn, bønder og landarbeidere. Om vinteren, da veiene ikke var farbare, gikk de i stedet på skøyter på kanalene for å utføre sitt daglige arbeid. Skøyteløp var imidlertid også en kjær fritidssyssel, for både menn og kvinner. Av og til deltok også kvinner i konkurranser. I 1801 deltok to kvinner i et løp i Groningen, der de brukte to timer på å tilbakelegge 30 engelske mil.Konkurransen i Leuwarden i 1805 var lagt opp som en cup, der løperne gikk mot hverandre to og to. Løpsdistansen var ca. 140 meter som gikk over en rett strekning på kanalen. Med sidevind ble strekingen tilbakelagt på ca. 13 sekunder.De innledende rundene ble ikke ferdige før mørket falt på første dag. Flere av deltakerne måtte derfor gå på skøyter hjem igjen, som kunne ligge langt unna. Dagen etter måtte de gå tilbake til kanalen for de avsluttende rundene. I finalen gikk tjueto år gamle Westra mot seksten år gamle Janke Wybes van Damwoude. Westra vant finalen og dermed også et smykke til en verdi av 105 gylden. Andreplassen ble belønnet med et smykke til 31 gylden.Bildet som viser målgangen er laget av Jacob Ernst Marcus etter en tegning av Albert Jacob van der Poort.Det er ukjent om Westra gikk flere skøyteløp etter dette. Hun giftet seg i 1806 med Ysebrand Tmes fra Terzol, og kalte seg deretter Boersma. Paret fikk tre barn. Westra døde i en alder av 78 år i Rauwerdenhem.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Trijntje Pieters Westra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bjarne Opland

Bjarne Opland (1890–1978) var en lærer i tidligere Jøssund (nå i Ørland) kommune i Trøndelag. Han var fra 1932 til 1941 ordfører i Jøssund kommune, og kom også tilbake i ordførerrollen fra freden i mai 1945 og ut året. Før han ble ordfører hadde han vært varaordfører i perioden 1925–1931.Opland var født i Flatanger, og tok eksamen ved Levanger offentlige lærerskole i 1910. Han kom til Jøssund i 1911, etter ett år som vikarlærer i Trondheim. Familien bodde på Solheim skole på Asserøya, og bygde i 1954 heimen «Lesetbakken» like ved skolen.


== Referanser ==
Footlights (film)

Footlights er en amerikansk stumfilm fra 1921 regissert av John S. Robertson.


== Skuespillere ==
Elsie Ferguson som Lisa Parsinova / Lizzie Parsons
Reginald Denny som Brett Page
Marc McDermott som Oswald Kane
Octavia Handworth som Etta


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Footlights på Internet Movie Database 
(en) Footlights på AllMovie
For Her Father’s Sake

For Her Father's Sake er en britisk stumfilm fra 1921 regissert av Alexander Butler.


== Skuespillere ==
Owen Nares som Walter Cardew
Isobel Elsom som Lilian Armitage
James Lindsay som William Tremblette
Renee Davies som Mary Tremblette
Tom Reynolds
Norman Partridge som Joseph Tremblette
Cicely Reid som Martha Tremblette
Wyndham Guise som Mr. Armitage


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) For Her Father's Sake på Internet Movie Database
For Those We Love

For Those We Love er en amerikansk stumfilm fra 1921 regissert av Arthur Rosson.


== Skuespillere ==
Betty Compson som Bernice Arnold
Richard Rosson som Jimmy Arnold
Lon Chaney som Trix Ulner
Frank Campeau som Frank
Harry Duffield som George Arnold
Walter Morosco som Johnny Fletcher
Camille Astor som Vida
Bert Woodruff som Dr. Bailee
George Cooper som Bert


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) For Those We Love på Internet Movie Database 
(en) For Those We Love på AllMovie
Forbidden Fruit (1921)

Forbidden Fruit er en amerikansk stumfilm fra 1921, regissert av Cecil B. DeMille.


== Handling ==
Mary Maddock begynner å arbeide som syerske, etter at ektemannen hennes Steve kaster bort alle pengene deres på alkohol. I forbindelse med jobben møter Mary en millionær ved navn Mallory.
Men ektemannen hennes forsøker å utpresse Mallory for penger, men han blir senere drept av hans medskyldige. Dette gjør at Mary endelig står fritt til å gifte seg med millionæren.


== Skuespillere ==
Agnes Ayres som Mary Maddock
Clarence Burton som Steve Maddock
Theodore Roberts som  James Harrington Mallory
Kathlyn Williams som Mrs. Mallory
Forrest Stanley som Nelson Rogers
Theodore Kosloff som Pietro Giuseppe
Shannon Day som Nadia Craig
Bertram Johns som John Craig


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Forbidden Fruit på Internet Movie Database 
(en) Forbidden Fruit på AllMovie
The Forgotten Woman (1921)

The Forgotten Woman er en amerikansk stumfilm fra 1921 regissert av Park Frame.


== Skuespillere ==
Pauline Starke som Dixie LaRose
J. Frank Glendon som Julian LaRose
Allan Forrest som Keith Demming
Laura Winston som 'Sis' Maloney
Roy Coulson som Joe Maloney


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Forgotten Woman på Internet Movie Database
The Fortune of Christina McNab

The Fortune of Christina McNab er en britisk stumfilm fra 1921 regissert av W. P. Kellino.


== Skuespillere ==
Nora Swinburne som Christina McNab
David Hawthorne som Colin McCrae
Francis Lister
Sara Sample som Muriel Stonor
Marjorie Chard som Lady Anne Drummond
Chick Farr som Archie Anstruthers
Norman Tharp som Mr. Drummond


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Fortune of Christina McNab på Internet Movie Database
Vier um die Frau

Vier um die Frau er en tysk stumfilm fra 1921, regissert av Fritz Lang.


== Handling ==
Harry Yquem er en velstående eiendomsmegler. Han forkler seg for å kjøpe et smykke til sin kone Florence (spilt av Carola Toelle) fra Upton (spilt av Rudolf Klein-Rogge) med falske penger. Han møter en mann som han tror han kjenner igjen som en tidligere elsker av Firenze, før hun hadde giftet seg med Harry. Dette var Werner Krafft som hadde returnert til storbyen etter flere år, og som nå er på leting etter sin tidligere elskerinne Florence. Men fordi han sliter økonomisk, oppsøker han tvilling-broren sin William Krafft for å be om penger.
Yquem tror at William er Werner, og sørger for at hans fortrolige Meunier holder et øye med det han tror er William. Sendere sender han en falsk melding til det han tror er William om at Florence angivelig ønsker å møte ham, hvorpå William kjører hjem til Yquem-huset. En bevæpnet Yquem følger etter ham, i håp om å oppdage ham og hans egen kone sammen. Werner Krafft har forgjeves forsøkt å finne igjen broren sin William. Samtidig har Upton oppdaget Yquems betalinger med falske penger, Upton og assistenten hans ønsker derfor å kidnappe Firenze for å presse løsepenger fra Yquem. Alt disse forviklingene fører til en rekke uforutsette problemer for alle involverte.


== Skuespillere ==
Hermann Böttcher
Carola Toelle som Florence Yquem
Lilli Lohrer
Ludwig Hartau som Harry Yquem
Anton Edthofer som Werner Krafft
Robert Forster-Larrinaga som Meunier
Lisa von Marton som Margot


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vier um die Frau på Internet Movie Database 
(fr) Vier um die Frau på Allociné 
(nl) Vier um die Frau på MovieMeter 
(en) Vier um die Frau på Turner Classic Movies 
(en) Vier um die Frau på Rotten Tomatoes
The Four Feathers (1921)

The Four Feathers er en britisk stumfilm fra 1921, regissert av René Plaissetty.


== Handling ==
Når en britisk hær-offiser, Harry Faversham, trekker seg fra sin militære kommisjon kort tid før resten av regimentet hans sendes ut for å tjenestegjøre i Sudan. Kort tid senere blir imidlertid Faversham sendt fire hvite fjær - som et symbol på hans påståtte feighet - av tre kamerater, samt fra hans egen forlovede.
Faversham velger derfor å reise etter regimentet sitt til Sudan på egen hånd, hvor han snart redder livene til sine tidligere kamerater.


== Skuespillere ==
Harry Ham som Harry Faversham
Mary Massart som Ethne Eustace
Cyril Percival som Jack Durrance
Henry Vibart som Faversham
Tony Fraser som Abou Fatma
Robert English som Sutch
Harry Worth som Major Willoughby


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Four Feathers på Internet Movie Database 
(en) The Four Feathers på Turner Classic Movies
Johannes Moesgaard

Johannes Moesgaard (født 1. mars 1984) er en norsk fotballtrener som er hovedtrener for KFUM Oslo.


== Trenerkarriere ==


=== Vålerenga (2006–2020) ===
Moesgaard startet som trener i Vålerenga som 22-åring i 2006, hvor han jobbet med klubbens G14 og G16-lag. Fra 2012 var han en del av juniorlaget til Vålerenga, et lag som blant annet vant den prestisjetunge JET-turneringen på Hamar tre år på rad. Moesgaard var sentral i utviklingen av blant andre Ghayas Zahid, Sander Berge og Ivan Näsberg. I 2015 ble han en del av støtteapparatet til Kjetil Rekdal for Vålerengas A-lag, da han gikk inn i rollen som toppspillerutvikler. I januar 2018 ble Moesgaard assistenttrener i Vålerenga under Ronny Deila. I slutten av februar 2020 ble det kjent at Moesgaard var ferdig i Vålerenga, da klubbens nye hovedtrener Dag-Eilev Fagermo ønsket å danne sitt eget team.


=== KFUM Oslo (2020–) ===
I oktober 2020 ble Moesgaard ansatt som assistenttrener under Jørgen Isnes i KFUM Oslo. Etter at Isnes forlot klubben i desember 2022, ble Moesgaard ansatt som hovedtrener i klubben.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johannes Moesgaard – Transfermarkt (manager) 
(no) Johannes Moesgaard – Norges Fotballforbund
Pseudomastinocerus

Pseudomastinocerus er en slekt av biller som bare finnes i den Nye Verden (Nord-, Mellom- og Sør-Amerika). Hunnene er larviforme, det vil si de ser ut som larver hele livet. Hunnene og larvene, av og til også hannene, har lysorganer og lyser i mørket, men dette lyset er permanent på og kan ikke reguleres. De kalles "glow-worms" eller "railroad worms" på engelsk, det siste fordi de ledd-delte hunnene med et lysorgan på hvert ledd kan minne om en nattog-vogn med opplyste vinduer. Larvene og hunnene er rovdyr som særlig angriper tusenbein, hannene tar trolig ikke mat til seg som voksne.


== Utseende ==
Hannene er nokså små (gjerne 3-4 millimeter), spinkle, lysbrunlige biller. Antennene er fjærformede, fasettøynene middelsstore, rundet utstående. Dekkvingene er forkortede og dekker ikke bakkroppen eller flygevingene. 


== Levevis ==
Larvene og de voksne hunnene kryper rundt på bakken, mellom løvstrø og under bark, og fanger ulike slags leddyr. De synes ha en spesiell forkjærlighet for tusenbein. Hannene tar sannsynligvis ikke næring til seg som voksne. Hunnene sender ut feromoner, som de flyvende hannene med sine store antenner lett fanger opp. Det er etter alt å dømme feromonene, og ikke lyset hunnene sender ut, som leder hannene til dem. Man antar at lysets funksjon er som en advarsel overfor rovdyr om at disse dyrene er uspiselige. Phengodidene inneholder forskjellige slags giftstoffer. Dette er et eksempel på aposematisme, der et påfallende utseende (i dette tilfellet lys) advarer om gift.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien Phengodidae LeConte, 1861
Underfamilien Mastinocerinae
Slekten Pseudomastinocerus Wittmer, 1963 , 8 arter
Pseudomastinocerus chiriquiensis Wittmer, 1963
Pseudomastinocerus costaricanus Wittmer, 1988
Pseudomastinocerus freyi Wittmer, 1963
Pseudomastinocerus laticeps (Pic, 1937)
Pseudomastinocerus panamensis Wittmer, 1976
Pseudomastinocerus ruficeps (Pic, 1925)
Pseudomastinocerus tinalandicus Wittmer, 1976
Pseudomastinocerus vicinus Wittmer, 1986


== Referanser ==


== Kilder ==
Branham, M. Glow-worms, Railroad-worms (Insecta: Coleoptera: Phengodidae). University of Florida, IFAS Extension nettside. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudomastinocerus i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudomastinocerus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudomastinocerus hos ITIS