jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Margaret Hamilton (programvareutvikler)

Margaret Heafield Hamilton (født 17. august 1936) er en amerikansk informatiker, programvareutvikler og bedriftseier. Hun var direktør for Software Engineering Division ved MIT Instrumentation Laboratory, som utviklet programvare om bord på NASAs Apollo-program, blant annet til den første månelandingen. Senere grunnla hun to programvareselskaper, Higher Order Software i 1976 og Hamilton Technologies i 1986, begge i Cambridge, Massachusetts.
Hamilton skapte begrepet Software Engineer, som bidro til at programvareutvikling etterhvert ble anerkjent som et ingeniørfag.22. november 2016 mottok Hamilton presidentens frihetsmedalje fra president Barack Obama for sitt arbeid som førte til utvikling av flyprogramvare for NASAs romprogram.


== Referanser ==
Druga HNL

Druga HNL, som er en forkortelse for Druga hrvatska nogometna liga (oversatt til norsk: Andre kroatiske fotballiga) er den nest øverste divisjonen i kroatisk fotball. Etter endte sesong rykker vinneren av ligaen direkte opp til Prva HNL, mens nummer to spiller opprykkskvalifisering.


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(hr) Offisielt nettsted Mal:Druga HNL
Sør-Afrikas herrelandslag i landhockey

Sør-Afrikas herrelandslag i landhockey er det sørafrikanske landslaget i landhockey for menn som konkurrerer for Sør-Afrika under internasjonale konkurranser som Afrikalekene, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
Sør-Afrika har deltatt i OL fire ganger, med et beste resultat som 10.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) South Africa men's national field hockey team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Roses of Neurosis

Roses of Neurosis er en EP av Sivert Høyem, utgitt 12. februar 2021. 
EP-en fikk gode mottakelser, og ble blant annet beskrevet som «det sterkeste Sivert Høyem har skapt solo» av Aftenpostens anmelder.Før utgivelsen ble to av sporene på EP-en, «Run Away» og «Devotional», sluppet som singler. På sistnevnte medvirker Nils Petter Molvær på trompet.Høyem uttalte i et intervju i forbindelse med utgivelsen at han hadde nok materiale til å gi ut et helt album, men valgte å bare gi ut en EP i stedet ettersom noe av dette materialet var relativt gammelt og at han ikke så for seg å bygge et album rundt det.


== Sporliste ==
«Safe Return» (4:48)
«Run Away» (5:44)
«Queen of My Heart» (3:10)
«Archduke» (4:05)
«Devotional» (4:32)Alle sanger er skrevet av Sivert Høyem.


== Medvirkende ==
Sivert Høyem - vokal, gitar, tamburin
Christer Knutsen - gitar, keyboard, perkusjon, koring
Cato Salsa - gitar, keyboard
Børge Fjordheim - trommer, perkusjon
Øystein Frantzvåg - bassgitar
Nils Petter Molvær - trompet


== Referanser ==
Belgias herrelandslag i landhockey

Belgias herrelandslag i landhockey er det belgiske landslaget i landhockey for menn som konkurrerer for Belgia under internasjonale konkurranser som Europamesterskapet i landhockey for menn, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
Belgia har deltatt i OL 15 ganger, med et beste resultat som en sølvmedalje i 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted
Den Illegale Presses Forening

Den Illegale Presses Forening 1940–45 var en norsk krigsveteranforening som ble opprettet sist på 1960-tallet, og nedlagt i 2005. Foreningen samlet motstandsfolk som hadde laget illegale aviser i Norge under andre verdenskrig.
Ledere i foreningen var Viggo Aagaard og Hans Luihn. Foreningen ble tildelt Fritt Ords Pris i 1985.Foreningen arrangerte seminar, utga bladet Fri presse, bidro til en utstilling på Universitetsbiblioteket i Oslo i 1980, og til å reise minnesmerket over den illegale presse i Hydroparken ved Nasjonalbiblioteket i 1985, og et minnesmerke og over redaktøren og norgesvennen Torgny Segerstedt.


== Referanser ==
Tysklands herrelandslag i landhockey

Tysklands herrelandslag i landhockey er det tyske landslaget i landhockey for menn. De konkurrerer for Tyskland under internasjonale konkurranser, som Europamesterskapet i landhockey, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De har deltatt i OL 19 ganger, og vunnet turneringen hele seks ganger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Germany men's national field hockey team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Storbritannias herrelandslag i landhockey

Storbritannias herrelandslag i landhockey er det britiske landslaget i landhockey for menn. De konkurrerer for Storbritannia under sommer-OL. I andre landslagsturneringer deltar England, Wales, Skottland og Nord-Irland, men siden disse ikke har olympiske komiteer er det satt sammen et samlet britisk lag til OL.
De har vunnet OL to ganger, i 1920 og i 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Indias herrelandslag i landhockey

Indias herrelandslag i landhockey er det indiske landslaget i landhockey for menn. De konkurrerer for India under internasjonale konkurranser, som asialekene, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De har deltatt i OL 20 ganger, og har vunnet turneringen hele åtte ganger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) India men's national field hockey team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
New Zealands herrelandslag i landhockey

New Zealands herrelandslag i landhockey er det newzealandske landslaget i landhockey for menn. De konkurrerer for New Zealand under internasjonale konkurranser, som oseaniamesterskapet, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De har deltatt i OL 13 ganger. De vant turneringen i 1976.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Field hockey in New Zealand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nederlands herrelandslag i landhockey

Nederlands herrelandslag i landhockey er det nederlandske landslaget i landhockey for menn. De konkurrerer for Nederland under internasjonale konkurranser, som europamesterskapet i landhockey, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De har deltatt i OL 19 ganger, og har vunnet turneringen to ganger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Netherlands men's national field hockey team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Spanias herrelandslag i landhockey

Spanias herrelandslag i landhockey er det spanske landslaget i landhockey for menn. De konkurrerer for Spania under internasjonale konkurranser, som europamesterskapet i landhockey, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De har deltatt i OL 18 ganger, med et beste resultat som en sølvmedalje tre ganger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Field hockey in Spain – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sør-Afrikas kvinnelandslag i landhockey

Sør-Afrikas kvinnelandslag i landhockey er det sørafrikanske landslaget i landhockey for kvinner. De konkurrerer for Sør-Afrika under internasjonale konkurranser, som afrikamesterskapet, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De har deltatt i OL fire ganger, med et beste resultat som en niendeplass i 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) South Africa women's national field hockey team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
New Zealands kvinnelandslag i landhockey

New Zealands kvinnelandslag i landhockey er det newzealandske landslaget i landhockey for kvinner. De konkurrerer for New Zealand under internasjonale konkurranser, som oseaniamesterskapet, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De har deltatt i OL åtte ganger, med et beste resultat som to fjerdeplasser i 2012 og 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sternolophus

Sternolophus er en slekt av biller som hører til familien vannkjær (Hydrophilidae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlangt ovale, blankt svarte vannkjær. Artene kan overflatisk ligne på vannkalver (Dytiscidae) men kan kjennes på at antennene er korte og klubbeformede, palpene lange (lengre enn antennene) og at beina mangler hårfrynser som kan brukes som årer.


== Levevis ==
Artene lever i vegetasjonsrike ferskvann.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i tropiske områder av den Gamle verden.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien vannkjær, Hydrophiloidea
Familien vannkjær, Hydrophilidae
Underfamilien vannkjær, Hydrophilinae
Stamme Hydrophilini
Slekten Sternolophus Solier, 1834
Underslekten Neosternolophus Zaitzev, 1909:
Sternolophus acutipenis Nasserzadeh & Komarek, 2017
Sternolophus angolensis (Erichson, 1843)
Sternolophus australis Watts, 1989
Sternolophus immarginatus Orchymont, 1911
Sternolophus inconspicuus (Nietner, 1856)
Sternolophus insulanus Nasserzadeh & Komarek, 2017
Sternolophus jaechi Nasserzadeh & Komarek, 2017
Sternolophus marginicollis (Hope, 1841)
Sternolophus mundus (Boheman, 1851)
Sternolophus prominolobus Nasserzadeh & Komarek, 2017
Sternolophus solitarius Nasserzadeh & Komarek, 2017
Underslekten Sternolophus Solier, 1834:
Sternolophus angustatus (Boheman, 1851)
Sternolophus decens Zaitzev, 1909
Sternolophus elongatus Schaufuss, 1883
Sternolophus mandelai Nasserzadeh & Komarek, 2017
Sternolophus rufipes (Fabricius, 1792)
Sternolophus solieri Castelnau, 1840
Sternolophus unicolor Castelnau, 1840


== Eksterne lenker ==
Bilde av Sternolophus inconspicuus
(en) Sternolophus i Encyclopedia of Life 
(en) Sternolophus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sternolophus hos Fossilworks 
(en) Sternolophus hos NCBI 
Sternolophus – detaljert informasjon på Wikispecies
Lineage B.1.618

Lineage B.1.618 er en variant av SARS-CoV-2, det viruset som forårsaker covid-19. Denne varianten ble først isolert i oktober 2020. Den har en mutasjon kalt E484K, som er den samme som blant annet den sørafrikanske koronavarianten har. 
Den har våren 2021 økt i utbredelse i først og fremst i den indiske delstaten Vest-Bengal.Per 23. april 2021 viste PANGO-databasen over CoV-varianter at det var blitt innregistrert 135 sekvenseringer av den i India, og antall under ti i hver ett av åtte andre land i verden.


== Referanser ==
Vtora Liga

Vtora Liga er den nest øverste divisjonen i nordmakedonsk fotball. 


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted Mal:Vtora Liga
Marmorøyen

Marmorøyen, tidligere kalt Hopsholmen, er den største øyen i, og befinner seg på østsiden av, fjordarmen Nordåsvannet og ligger i bydelen Fana i Bergen. Øyen har en perimeter på 1,89 km og er ca. 33,85 mål (0,033 km²). Som en del av Bergen og omland friluftsråd (BOF) er den vernet som et friluftslivsområde og åpen for offentligheten, men er tilgjengelig fra fastlandet kun med båt eller kajakk. På det høyeste rager Marmorøyen 42,2 m.o.h. opp.


== Historie ==

Øyen hørte i flere generasjoner til familien Lilienskiold, og i 1704 drev den danske oberstløytnanten Peder Montagne Lilienskjold (1667-1725) marmorbruddet i Mosterhamn med enerett til marmordrift i en omkrets på tolv mil derfra. Marmorårene på Hop og Paradis lå innenfor, og Lilienskjold drev derfor også disse, i konflikt med eierne av Hop og Storetveit som ønsket å drive bruddene selv og derfor protesterte mot Lillienskjolds privilegier. To marmorsager i Hopsfossen like ved tok også imot marmor fra åren inne ved det nåværende Paradiskrysset. Fra Hop ble marmoren fraktet i småbåter over Nordåsvannet til Straume, og derfra med skip videre, først og fremst til København, til Christiansborg slott i 1730-årene, og i 1740-årene til byggingen av Marmorkirken. Driften ble lagt ned i 1750-årene og fram til Werner Hosewinkel Christie kjøpte øyen og driften i 1775. Da Christie kjøpte Hop i 1784, kom marmoruttakene i gang igjen, både på Hopsholmen 
og i Korsdalen på Paradis med fire ansatte. De to marmorsagene på Hop var i drift frem til Christies død i 1822. Etter 1816 ble det hentet ut lite marmor, og driften ble nedlagt for godt i 1850-årene.Rundt 1900-tallet ble det bygget 2 broer mellom Marmorøyen og Flatøyen gjennom øyen Lille Flatøyen mellom dem. Disse broene ble ødelagt i 1970-årene av ukjente årsaker. Mellom 1980 og 2005 ble broen fra Flatøyen til Lille Flatøyen rekonstruert, og i 2018 ble broen fra Lille Flatøyen til Marmorøyen også rekonstruert.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Marmorøyen», fra nettstedet GRIND
«Marmorøyen m/ holmer», fra Bergen og Omland Friluftsråd (BOF)
Ali Adem

Ali Adem (født 1. juni 2000) er en makedonsk fotballspiller som spiller for KF Shkupi, på lån fra den greske klubben Aris Thessaloniki.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ali Adem – Transfermarkt 
(en) Ali Adem – Soccerway 
(en) Ali Adem – FBref
Matej Cvetanoski

Matej Cvetanoski (født 18. august 1997) er en makedonsk fotballspiller som spiller for KF Shkupi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Matej Cvetanoski – UEFA 
(en) Matej Cvetanoski – Transfermarkt 
(en) Matej Cvetanoski – WorldFootball.net 
(en) Matej Cvetanoski – FootballDatabase.eu 
(en) Matej Cvetanoski – Soccerway 
(en) Matej Cvetanoski – PlaymakerStats.com 
(en) Matej Cvetanoski – FBref
Agon Elezi

Agon Elezi (født 1. mars 2001) er en makedonsk fotballspiller som spiller for den kroatiske klubben NK Varaždin (2012).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Agon Elezi – UEFA 
(en) Agon Elezi – Transfermarkt 
(en) Agon Elezi – FootballDatabase.eu 
(en) Agon Elezi – Soccerway 
(en) Agon Elezi – FBref
Béchir Ben Yahmed

Béchir Ben Yahmed (arabisk: البشير بن يحمد‎, født 2. april 1928 i Djerba i Det franske protektorat Tunisia, død 3. mai 2021 i Paris i Frankrike) var en tunisisk-fransk journalist. Han grunnla det ukentlige nyhetsmagasinet Jeune Afrique og var dets administrerende direktør. Han grunnla også avisen La Revue.


== Liv og virke ==
Ben Yahmed var sønn av en handelsmann. Etter å ha tatt diplom fra 	
École des hautes études commerciales de Paris var han med i den tunisiske forhandlingsdelegasjon for autonomi og uavhengighet. I april 1955 grunnla han ukeavisen L'Action, som gikk inn i september 1958. Den 15. april 1956 ble han utnevnt til statssekretær for informasjon i statsminister Habib Bourguibas kabinett. Han var ikke med i Assemblée nationale constituante tunisienne de 1956 ettersom han var for ung.
Etter at Bourguiba ble Tunisias president gikk Ben Yahmed ut av regjeringen. Den 17. oktober 1960 grunnla han Afrique Action. Så grunnla han Jeune Afrique den 21. november 1961.
I mai 1962 emigrerte han til Roma og i 1964 videre til Paris. Den 2. april 1969 giftet han seg med sin kone, Danielle i Roma, og de fikk sønnene Marwane og Amir. Begge fikk ledende verv i Jeune Afrique.Forholdet mellom Ben Yahmed og den tunisiske president Zine El Abidine Ben Ali var veldig godt. President Ben Ali reddet Jeune Afrique ved å tilføre selskapet millioner av tunisiske dinarer. Satiremagasinet Le Canard enchaîné skrev at «å hjelpe Jeune Afrique er ikke et ønske, men en presidensiell instruksjon», med tanke på den finansielle operasjon som ble satt i gang.Ben Yahmed var administrerende direktør for Jeune Afrique til 14. okober 2007, da han ble avløst av François Soudan. Da var magasinet forlengst blitt en veletablert informasjonskilde for hele det afrikanske kontinent. Han hadde også grunnlagt Éditions du Jaguar og La Revue.Béchir Ben Yahmed døde av covid-19 den 3. mai 2021 på Hôpital Lariboisière i Paris i en alder av 93 år.


== Verker ==
Ce que je crois, tome 1 : Les années d'espoir 1960-1979 (1998)
Ce que je crois, tome 2 : Face aux crises 1980-1996 (1998)
Ce que je crois, chroniques 2001 (2002)
Ce que je crois, chroniques 2002 (2003)


== Referanser ==
Luka Stankovski

Luka Stankovski (født 2. september 2002) er en makedonsk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Gaziantep.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Luka Stankovski – UEFA 
(en) Luka Stankovski – Transfermarkt 
(en) Luka Stankovski – WorldFootball.net 
(en) Luka Stankovski – Soccerway 
(en) Luka Stankovski – PlaymakerStats.com
Dushko Trajchevski

Dushko Trajchevski (født 1. november 1990) er en makedonsk fotballspiller som spiller for den kypriotiske klubben Doxa Katokopias FC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dushko Trajchevski – UEFA 
(en) Dushko Trajchevski – Transfermarkt 
(en) Dushko Trajchevski – national-football-teams.com 
(en) Dushko Trajchevski – WorldFootball.net 
(en) Dushko Trajchevski – Soccerway 
(en) Dushko Trajchevski – EU-Football.info 
(en) Dushko Trajchevski – FBref
Amphiops

Amphiops er en slekt av biller som høre til familien vannkjær (Hydrophilidae).


== Utseende ==
Små (gjerne 3-4 millimeter), korte og brede, nesten kulerunde, blankt svarte vannkjær.  Dekkvingene har fine punktrader.


== Levevis ==
Artene lever i ferskvann, både stillestående og rennende.


== Utbredelse ==
Slekten er hovedsakelig tropisk og er utbredt i Afrika, Asia og Oseania. Den går såvidt nord til det sørligste Palearktis.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien vannkjær, Hydrophiloidea Latreille, 1802
Familien vannkjær, Hydrophilidae Latreille, 1802
Underfamilien vannkjær, Hydrophilinae Latreille, 1802
Stamme Amphiopini Kuwert, 1890
Slekten Amphiops Erichson, 1843
Amphiops australicus (Blackburn, 1898)
Amphiops austrinus Watts, 1998
Amphiops caristripus Jia, 1994
Amphiops coelopunctatus Jia, 2014
Amphiops confusus Régimbart, 1903
Amphiops coomani d'Orchymont, 1926
Amphiops duplopunctatus (Blackburn, 1898)
Amphiops gibbus (Illiger, 1801)
Amphiops globus Erichson, 1843
Amphiops lasioides Régimbart, 1903
Amphiops mater Sharp, 1873
Amphiops micropunctatus Watts, 1998
Amphiops mirabilis Sharp, 1890
Amphiops namibicus Hebauer, 1995
Amphiops phallicus d'Orchymont, 1936
Amphiops queenslandicus J. Balfour-Browne, 1939
Amphiops senegalensis (Laporte de Castelnau, 1840)
Amphiops simplex Sharp, 1890
Amphiops uhligi Hebauer, 1995
Amphiops wittei d'Orchymont, 1941


== Eksterne lenker ==
Amphiops på GBIF [1]
(en) Amphiops i Encyclopedia of Life 
(en) Amphiops i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amphiops hos NCBI 
(en) Kategori:Amphiops – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amphiops – detaljert informasjon på Wikispecies
Bidessonotus

Bidessonotus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
Små (1,7-2,4 millimeter), avlange, blankt brunlige vannkalver. Oversiden er fint hårete.


== Levevis ==
Slekten kan forekomme i mange slags ferskvann, både stillestående og rennende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-, Mellom- og Nord-Amerika nord til Nova Scotia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver, Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien småvannkalver,  Hydroporinae Aubé, 1836
Stammen Bidessini Sharp, 1882
Slekten  Bidessonotus Régimbart, 1895
Bidessonotus annae Miller, 2016
Bidessonotus bicolor Guignot, 1957
Bidessonotus browneanus J.Balfour-Browne, 1947
Bidessonotus canis K.B.Miller, 1997
Bidessonotus caraibus (Chevrolat, 1863)
Bidessonotus championi J.Balfour-Browne, 1947
Bidessonotus dubius Young, 1990
Bidessonotus fallax J.Balfour-Browne, 1947
Bidessonotus inconspicuus (LeConte, 1855)
Bidessonotus inigmaticus Young, 1990
Bidessonotus josiahi Miller, 2016
Bidessonotus longovalis (Blatchley, 1919)
Bidessonotus melanocephalus Régimbart, 1895
Bidessonotus mexicanus Régimbart, 1895
Bidessonotus mobilis J.Balfour-Browne, 1947
Bidessonotus morosus J.Balfour-Browne, 1947
Bidessonotus nepotinus J.Balfour-Browne, 1947
Bidessonotus obtusatus Régimbart, 1895
Bidessonotus otrerus Young, 1990
Bidessonotus palecephalus Miller, 2016
Bidessonotus paludicolus Young, 1990
Bidessonotus peregrinus J.Balfour-Browne, 1947
Bidessonotus pictus Young, 1990
Bidessonotus ploterus Young, 1990
Bidessonotus pollostus Young, 1990
Bidessonotus pulicarius (Aubé, 1838)
Bidessonotus reductus Miller, 2016
Bidessonotus regimbarti J.Balfour-Browne, 1947
Bidessonotus rhampherens Young, 1990
Bidessonotus rubellus Young, 1990
Bidessonotus septimus Miller, 2016
Bidessonotus sobrinus J.Balfour-Browne, 1947
Bidessonotus spinosus Miller, 2016
Bidessonotus tibialis Régimbart, 1895
Bidessonotus truncatus J.Balfour-Browne, 1947
Bidessonotus valdezi Miller, 2016
Bidessonotus vicinus J.Balfour-Browne, 1947


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Clypeodytes på GBIF [2]
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [3]
(en) Bidessonotus i Encyclopedia of Life 
(en) Bidessonotus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bidessonotus hos ITIS 
(en) Bidessonotus hos NCBI 
(en) Kategori:Bidessonotus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bidessonotus – detaljert informasjon på Wikispecies
Rafael Albrecht

José Rafael Albrecht (født 23. august 1941 i San Miguel de Tucuman i provinsen Tucumán i Argentina, død 3. mai 2021 i Buenos Aires) var en argentinsk fotballspiller som blant annet spilte i forsvar på Argentina ved to VM-sluttrunder (1962 og 1966). I alt spilte han 39 kamper og scoret tre mål for landslaget.Albrecht begynte sin klubkarriere i hjemlandet hos Estudiantes, og tilbragte etterfølgende syv år hos San Lorenzo. I 1970 skiftet han over til meksikansk fotball, der han var tilknyttet først Club León og deretter Atlas. Med San Lorenzo vant han i 1968 et argentinsk mesterskap.
Albrecht døde 79 år gammel den 3. mai 2021, etter to ukers sykehusbehandling med covid-19, i Buenos Aires.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) José Rafael Albrecht – FIFA 
(en) José Rafael Albrecht – Transfermarkt 
(en) José Rafael Albrecht – national-football-teams.com 
(en) José Rafael Albrecht – WorldFootball.net 
(en) José Rafael Albrecht – FootballDatabase.eu 
(en) José Rafael Albrecht – FBref
Alberto Canapino

Alberto Canapino (født 23. mai 1963 i  Arrecifes i Argentina, død 15. februar 2021 i Buenos Aires) var en argentinsk racerbilfører og racerbilingeniør. Han var også kjent som manager for sin sønn racerbilsjåføren Agustín Canapinos bilrace. Canapino var også med på Turismo Carretera-racene. 
Den 3. februar 2021 ble Canapino innlagt på sykehus i Buenos Aires med covid-19. Han døde av infeksjonen den 15. februar 2021, i en alder av 57 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Trajectory of Alberto Canapino
Personal file of Alberto Canpino
Nederlands kvinnelandslag i landhockey

Nederlands kvinnelandslag i landhockey er det nederlandske landslaget i landhockey for kvinner. De konkurrerer for Nederland under internasjonale konkurranser, som europamesterskapet i landhockey, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De har deltatt i OL ni ganger, og de har vunnet turneringen tre ganger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Netherlands women's national field hockey team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tysklands kvinnelandslag i landhockey

Tysklands kvinnelandslag i landhockey er det tyske landslaget i landhockey for kvinner. De konkurrerer for Tyskland under internasjonale konkurranser, som europamesterskapet i landhockey, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De har deltatt i OL syv ganger, og vant turneringen i 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Germany women's national field hockey team – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Storbritannias kvinnelandslag i landhockey

Storbritannias kvinnelandslag i landhockey er det britiske landslaget i landhockey for kvinner. De konkurrerer for Storbritannia under sommer-OL. I andre internasjonale landslagsturneringer konkurrerer England, Wales, Nord-Irland og Skottland som egne nasjoner.De har deltatt i OL syv ganger, og vant turneringen i 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Irlands kvinnelandslag i landhockey

Irlands kvinnelandslag i landhockey er det irske landslaget i landhockey for kvinner. De konkurrerer for Irland under internasjonale konkurranser, som europamesterskapet i landhockey, sommer-OL og andre internasjonale landslagsturneringer.
De deltar for første gang i OL under Sommer-OL 2020 i Tokyo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted