jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gabriele Caccia

Gabriele Giordano Caccia (født 24. februar 1958 i Milano i Italia) er en italiensk katolsk prelat, erkebiskop og diplomat for Den hellige stol.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Den 11. juni 1983 mottok Gabriele Caccia prestevielsen fra kardinal Carlo Maria Martini S.J. for erkebispedømmet Milano. Deretter virket han der som sjelesørger til 1986. Han ble deretter fristilt for studier ved Det pavelige diplomatakademi, og tok lisensiat i kanonisk rett. I 1991 tok han doktorgraden fra Det pavelige gregorianske universitet med en avhandling med tittelen «Troen og dens objekt i 'Indøvelse i Christendom' av Søren Kierkegaard».
Den 1. juni 1991 begynte han i Den hellige stols diplomatiske tjeneste og ble først postert ved det apostoliske nuntiatur i Tanzania. 
Fra 11. juli 1993 virket i Statssekretariatets seksjon for generelle anliggender. Den 17. desember 2002 ble han utnevnt til assessor forgenerelle anliggender av pave Johannes Paul II. Han var også medlem av den romerske kuries disiplinærkommisjon.


=== Erkebiskop, nuntius til Libanon ===
Den 16. juli 2009 utnevnte pave Benedikt XVI ham til titulærerkebiskop av Sepino og til  apostolisk nuntius til Libanon. Benedikt XVI bispeviet han personlig den 12. september samme år i Peterskirken; medkonsekratorer var kardinal utenriksminister Tarcisio Bertone S.D.B. og kardinalprefekt for Troskongregasjonen, William Joseph Levada.


=== Nuntius til Filippinene ===
Den 12. september 2017 ble han utnevnt til apostolisk nuntius til Filippinene av pave Frans. 


=== Permanent observadør til FN ===
Pave Frans utnevnte ham til permanent observatør av Den hellige stol til FN den 16. november 2019.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1743
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1846) *1822
Kardinal Antonio Saverio De Luca (1805-1883 ) *1845
Erkebiskop Gregor (Leonhard Andreas) von Scherr, O.S.B. (1804-1877) *1856
Erkebiskop Friedrich Josef von Schreiber (1819-1890) *1875
Erkebiskop Franz Joseph von Stein (1832-1909 ) *1879
Erkebiskop Joseph von Schork (1829-1905) *1891
Biskop Ferdinand von Schlör (1837-1924) *1898
Erkebiskop Johann Jakob von Hauck (1861-1943) *1912
Biskop Ludwig Sebastian (1862-1943) *1917
Kardinal Joseph Wendel (1901-1960 ) *1941
Erkebiskop Josef Schneider (1906-1998) *1955
Biskop Josef Stangl (1907-1979) *1957
Pave Benedikt XVI (1927- ) *1977
Erkebiskop Gabriele Giordano Caccia (1958- ) *2009


== Referanser ==
Nevermannister

Nevermannister er en slekt av stumpbiller. 


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika (Costa Rica, Fransk Guyana).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien maurstumpbiller, Haeteriinae Marseul, 1857 – ikke i Norge, bør trolig regnes til storstumpbillene. 111 alekter.
Slekten Nevermannister Reichensperger, 1938
Nevermannister anomoiopus Reichensperger, 1938
Nevermannister guyanensis Degallier, Kovarik, Tishechin & Caterino, 2021
Nevermannister quadratus Degallier, Kovarik, Tishechin & Caterino, 2021


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
Antwiki - Nymphister [2]
(en) Nevermannister i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nevermannister hos ITIS
Crenulister

Crenulister er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
Små, ovale, blanke, rødbrune stumpbiller. Hodet er kort og bredt, antennene er korte med et forstørret første ledd on en stor, en-leddet, brungul klubbe. Pronotum er nærmest klokkeformet, sidekanten innsvungen i midten, med et kraftig punktert, kileformet midtfelt og to skarpe lengdefurer på hver side. Området ved bakhjørnet er noe nedsunket sammenlignet med resten. Dekkvingene er rundede med firer skarpe punktrader, dekker ikke den bakerste delen av bakkroppen, som er kraftig punktert.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae
Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
Stammen Exosternini Bickhardt, 1914
Slekten Crenulister Caterino & Tishechin, 2014Crenulister dentatus Caterino & Tishechkin, 2014
Crenulister explanatus Caterino & Tishechkin, 2014
Crenulister grossus Caterino & Tishechkin, 2014
Crenulister impar Caterino & Tishechkin, 2014
Crenulister paucitans Caterino & Tishechkin, 2014
Crenulister seriatus Caterino & Tishechkin, 2014
Crenulister simplex Caterino & Tishechkin, 2014
Crenulister spinipes Caterino & Tishechkin, 2014
Crenulister subdepressa Caterino & Tishechkin, 2014
Crenulister umbrosus Caterino & Tishechkin, 2014


== Referanser ==


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Crenulister i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Crenulister hos ITIS 
Crenulister – detaljert informasjon på Wikispecies
Drolsumveien

Drolsumveien (1–201, 6–176) er en bygdevei på Drolsum i Modum kommune i Viken. Veien begynner i nord, i krysset mellom fylkesvei 2828 og fylkesvei 2830 på Tonsveien (de to fylkesveiene har samme lokalnavn), og løper sørøstover i terrenget. Første delen inngår i fylkesvei 2830 og krysser over Drolsummyra til et veikryss med riksvei 350 (Ringeriksveien) nær Rud kirke. Der slutter fylkesveien, men Drolsumveien fortsetter videre sørøstover som kommunal vei, ned bakken til krysset ved den gamle storgården Drolsum (100/1), hvoretter den fortsetter et lite stykke både nordover og sørover. Halvveis nede i bakken er det avkjøring til Drolsumenga mot sør og like etter til Åsliveien mot nord.
Nordover passerer Drolsumveien over Randsfjordbanen via planovergang og forbi nå nedlagte Drolsum holdeplass (som er opphavet til navnet på bandet Drolsum Stasjon), hvoretter den fortsetter til Drolsumveien 201, som er synonym med bruket Drolsum 100/3. Fra avkjøringen inn til dette bruket fortsetter veien under navnet Åsvika, men dette er kun en kort veistump, som fører inn til småbruket Enga og hytteeiendommene utover på Drolsumtangen. Rett etter planovergangen er det også avkjøring til nummer 173, som er synonym med bruket Drolsum 100/11, samt videre til nummer 177, som er et bryggeanlegg ved bredden av Tyrifjorden. Mot sør forsetter Drolsumveien bare til nummer 161 og 163, to adresser som er synonyme med den større gården Drolsum 100/13 (den største av dagens Drolsumgårder, med sine cirka 569 dekar). Fra avkjøringen til dette bruket fortsetter veien videre sørover som kommunal vei, men under navnet Jarenveien.
Pholeuodromus

Pholeuodromus er en slekt av mycelbiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore, avlangt-ovale, blinde, rødbrunlige kadaverbiller. De har et utseende typisk for insekter som lever i huler, med lange og tynne antenner og bein og reduserte fasettøyne. Hodet er ganske lite, pronotum stort og rundet, dekkvingene ovale, beina nokså lange og tynne.


== Levevis ==
Artene lever i huler.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i huleområder i Bosnia-Hercegovina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae
Stammen Leptodirini Lacordaire, 1854 - ca. 185 slekter, maurlignende
Understammen Bathysciina
Slekten Pholeuodromus Breit, 1913
Pholeuodromus breiti (Jeannel, 1924)
Pholeuodromus jeanneli Knirsch, 1929


== Referanser ==


== Kilder ==
Leiodidae i Tree of life


== Eksterne lenker ==
(en) Pholeuodromus i Encyclopedia of Life 
(en) Pholeuodromus i Global Biodiversity Information Facility 
Pholeuodromus – detaljert informasjon på Wikispecies
Fredrik Monsens gate

Fredrik Monsens gate gate er en gate i bydelen Bondesvea på Hamar. Den går fra Hakabekkvegen til Ringgata eller kjent som Fylkesvei 187, og er oppkalt etter Christian Fredrik Monsen (1878-1954), som var lærer og politiker, blant annet forsvarsminister 1928 og 1935-1940.


== Eksterne lenker ==
Hakabekkvegen på lokalhistoriewiki.no
Roccamonfina

Roccamonfina er en comune i provinsen Caserta i den italienske regionen Campania. Kommunen befinner seg omkring 60 km nordvest for Napoli og omkring 40 km nordvest for Caserta.
I kommunen ligger den utdødde vulkanen Roccamonfina. Like ved vulkanen har man oppdaget noen 350 000 år gamle fossile fotavtrykk som er bevart i vulkansk tuffstein. Området der fotsporene er funnet kalles Ciampate del Diavolo, som betyr «djevelens fotefar» eller «djevelens gangsti». Det er avtrykk etter arkaiske mennesker, men hvilken art disse har tilhørt, vet vi ikke. De kjente, arkaiske menneskeartene som har eksistert i området er homo cepranensis og neanderthalere.
Byen er omgitt av tette ansamlinger av edelkastanje.


== Referanser ==
Joseph Anthony Fiorenza

Joseph Anthony Fiorenza (født 25. januar 1931 i Beaumont i Texas i USA, død 19. september 2022 i Houston) var en amerikansk katolsk prelat som var den syvende biskop og den første erkebiskop av Galveston-Houston fra 1985 til 2006. Han var biskop av San Angelo fra 1979 til 1984.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Joseph Fiorenza, sønn av sicilianske innvandrere, studerte filosofi og teologi ved St. Mary's Seminary i La Porte i Texas, og ble presteviet den 29. mai 1954 for bispedømmet Galveston.
I 1957 ble han professor for medisinsk etikk ved Sacred Heart Dominican College og kapellan ved Joseph Hospital i Houston. Senere fikk han oppgaver i bispedømme­kurien.


=== Biskop av San Antonio ===
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 4. september 1979 til biskop av San Angelo. Erkebiskopen av San Antonio, Patrick Fernández Flores, bispeviet ham den 25. oktober samme år; med­konsekratorer var John Louis Morkovsky, biskop av Galveston-Houston, og John Edward McCarthy, hjelpebiskop i Galveston-Houston.


=== Biskop (så erkebiskop) av Galveston-Houston ===
Den 6. desember 1984 ble han utnevnt til biskop av  Galveston-Houston og ble innfødt i embedet den 18. februar året etter. Da bispe­embedet ble elevert til metropolitan­erkebispedømme den 29. desember 2004 ble han dets første erkebiskop. 
Den 28. februar 2006 innvilget pave Benedikt XVI hans aldersbetingede fratreden.
Joseph Fiorenza var visepresident (1995–1998) og president (1998–2001) for den amerikanske katolske bispekonferanse.
Han ble utsatt for kritikk for å ha vært kjent med pedofile overgripere innenfor sitt bispedømme uten å ha grepet inn mot dem, men å ha forsøkt å beskytte kirken mot innsyn og å klandre ofrene. Minst én av overgriperne ble siden tiltalt for forholdene. 


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
Kardinal Enrico Enríquez (1701–1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698–1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724–1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751–1816) *1773
Pave Pius VIII (1761–1830) *1800
Pave Pius IX (1792–1878) *1827
Kardinal Alessandro Franchi (1819–1878) *1856
Kardinal Giovanni Simeoni (1816–1892) *1875
Kardinal Antonio Agliardi (1832–1915) *1884
Kardinal Basilio Pompilj (1858–1931) *1913
Kardinal Adeodato Giovanni Piazza (1884–1957) *1930
Kardinal Luigi Raimondi (1912–1975) *1954
Erkebiskop Patrick Fernández Flores (1929–2017) *1970
Erkebiskop Joseph Anthony Fiorenza (1931–) *1979


== Referanser ==
Marco Politi

Marco Politi (født 29. januar 1947 i Roma) er en italiensk journalist, vatikanist og forfatter.
Politi skrev i 20 år for dagsavisen La Repubblica og dekket Vatikanet for avisen. Senere gikk han over til Il Fatto Quotidiano. Som gjesteskribent skrev han for Die Zeit og for Frankfurter Allgemeine Zeitung. 


== Bibliografi ==
Sua Santità, med Carl Bernstein, Rizzoli, 1996 (engelsk His Holiness, Doubleday, 1996)
La confessione. Un prete gay racconta la sua storia, Editori Riuniti, 2000,
Il ritorno di Dio. Viaggio tra i cattolici d'Italia, Mondadori, 2004, Giornalismo
Io, prete gay, Mondadori, 2006
Papa Wojtyla. L'addio, Morcelliana, 2007,
La Chiesa del no. Indagine sugli italiani e la libertà di coscienza, Mondadori, 2009
Joseph Ratzinger. Crisi di un papato, Laterza, 2011,
Francesco tra i lupi. Il segreto di una rivoluzione, Laterza, 2014,
La solitudine di Francesco: un papa profetico, una Chiesa in tempesta, Laterza, 2019,


== Referanser ==
Mikael Stahre

Mikael Lennart Tage Stahre (født 5. juli 1975) er en svensk fotballtrener som er hovedtrener for IFK Göteborg i Allsvenskan.
Stahre begynte å trene aldersbestemte lag i Gröndal IK allerede som 14-åring. I 1997 han hentet som trener til Hammarbys ungdomsavdelig. Etter kun én sesong i Hammarby ble Stahre hentet til AIK av hovedtrener Rikard Norling, som ansvarlig for klubbens ungdomsavdelig. Etter å ha jobbet i ungdomsavdelingen fra 1998 til 2005, ble han assistenttrener for Rikard Norling før 2006-sesongen.I 2007 ble Stahre hovedtrener for Väsby United, som han ledet fra nivå tre til nivå to i svensk fotball. I november 2008 ble Stahre ansatt som hovedtrener for AIK. I sin første sesong som hovedtrener for klubben, ledet han AIK til å bli seriemester i Allsvenskan i 2009.I april 2010 forlot han AIK for å ta over den greske klubben Panionios, men allerede i oktober samme år fikk han sparken.Stahre ble før 2012-sesongen ansatt som hovedtrener i IFK Göteborg. I 2013 ledet IFK Göteborg til cupgull i Sverige. I november 2014 fikk han sparken, til tross for at laget havnet på 2.-plass i Allsvenskan.I januar 2015 ble Stahre ansatt som hovedtrener for den kinesiske klubben Dalian, hvor han ble til han fikk sparken i juli 2016.I november 2016 ble Stahre ansatt som hovedtrener i BK Häcken. I november 2017 ble han presentert som ny hovedtrener for den amerikanske klubben San Jose Earthquakes i Major League Soccer.13. januar 2020 ble Stahre presentert som ny hovedtrener for Sarpsborg 08 i Eliteserien. I juni 2021 sluttet han i Sarpsborg for å igjen ta over som hovedtrener i IFK Göteborg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mikael Stahre – Transfermarkt (manager) 
(en) Mikael Stahre – WorldFootball.net
Andraž Šporar

Andraž Šporar (født 27. februar 1994 i Ljubljana) er en slovensk fotballspiller som spiller for den greske klubben Panathinaikos og for Slovenias herrelandslag.
Šporar har tidligere spilt for blant andre Olimpija Ljubljana, Slovan Bratislava og Sporting Lisboa.


== Landslagskarriere ==
Šporar debuterte for Slovenia U-19 i 2012 og spilte på ulike aldersbestemte landslag frem til Slovenia U-21 i 2016. Han fikk sin a-landslagsdebut for Slovenia i en VM-kvalifiseringskamp borte mot Malta den 11. november 2016 (0–1). Hans første landslagsmål kom i en EM-kvalifiseringskamp borte mot Israel den 21. mars 2019 (1–1).


== Meritter ==
FC BaselSuperligaen (2): 2015/2016, 2016/2017
Schweizer Cup (1): 2016/2017Slovan BratislavaFortuna Liga (1): 2018/2019
Slovenský Pohár (1): 2017/2018Sporting LisboaPrimeira Liga (1): 2020/2021
Taça da Liga (1): 2020/2021SC BragaTaça de Portugal (1): 2020/2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andraž Šporar – FIFA 
(en) Andraž Šporar – UEFA 
(en) Andraž Šporar – Transfermarkt 
(en) Andraž Šporar – national-football-teams.com 
(en) Andraž Šporar – WorldFootball.net 
(en) Andraž Šporar – Soccerway 
(en) Andraž Šporar – EU-Football.info 
(en) Andraž Šporar – FBref
Benjamin Šeško

Benjamin Šeško (født 31. mai 2003 i Radeče) er en slovensk fotballspiller som spiller for den østerrikske klubben Red Bull Salzburg og for Slovenias herrelandslag.
Šeško har tidligere spilt ungdomsfotball for flere slovakiske lag og har vært utlånt fra Red Bull Salzburg til Liefering i perioden 2019 til 2021. Den 9. august 2022 meldte han overgang til den tyske klubben RB Leipzig gjeldende fra 1. juli 2023.


== Landslagskarriere ==
Šeško debuterte for Slovenia U-15 i 2017 og spilte på ulike aldersbestemte landslag frem til Slovenia U-19 i 2020. Han fikk sin a-landslagsdebut for Slovenia i vennskapskamp borte mot Nord-Makedonia den 1. juni 2021 (1–1). Hans første landslagsmål kom i en VM-kvalifiseringskamp borte mot Malta den 8. oktober 2021 (0–4).


== Meritter ==
Red Bull SalzburgØsterriksk Bundesliga (2): 2020/2021, 2021/2022
ÖFB-Cup (1): 2021/2022


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Benjamin Šeško – UEFA 
(en) Benjamin Šeško – Transfermarkt 
(en) Benjamin Šeško – WorldFootball.net 
(en) Benjamin Šeško – Soccerbase.com 
(en) Benjamin Šeško – FootballDatabase.eu 
(en) Benjamin Šeško – Soccerway 
(en) Benjamin Šeško – EU-Football.info 
(en) Benjamin Šeško – PlaymakerStats.com 
(en) Benjamin Šeško – FBref
Otto Hermann Pesch

Otto Hermann Pesch (født 8. oktober 1931 i Köln i Tyskland, død 8. september 2014 i München) var en tysk tidligere dominikanerprest og katolsk teolog.


== Liv og virke ==


=== Dominikanerpater ===
Pesch ble medlem av dominikanerordenen i 1952 og ble presteviet i prest 1958.


=== fratrådt ordenen, senere virke ===
I 1972 forlot han ordenen og prestekallet og ble gift. Fra 1975 til 1998 var han professor i systematisk teologi ved Universitetet i Hamburg, som katolikk i en protestantisk avdeling for teologi. Som økumenisk teolog var Pesch en disippel av Heinrich Fries. Han fremla sin doktorgradsavhandling i 1965 om rettferdiggjøringslæren ved å sammenligne Martin Luther og Thomas Aquinas.
Pesch ble angasjert innen kontroversteologien, en hovedsakelig tysk teologisk bevegelse som ble til på 1700-tallet og og var preget av synspunkter som stod i motstrid med Tridentinerkonsilets teologi.Fra 1975 til 1997 underviste Otto Hermann Pesch i Systematik und Kontroverstheologie ved den evangeliske (protestantiske) teologiavdelingen ved Universitetet i Hamburg.Han var korrespondere medlem av Ökumenischet Arbeitskreis evangelischer und katholischer Theologen og en av sin samtids få katolske Luther-forskere.


== Verker ==
Rechenschaft über den Glauben, Matthias-Grünewald-Verlag, Mainz 1970
Sprechender Glaube, Matthias-Grünewald-Verlag, Mainz 1970
Frei sein aus Gnade. Theologische Anthropologie, Freiburg im Breisgau 1983
Theologie der Rechtfertigung bei Martin Luther und Thomas von Aquin: Versuch eines systematisch-theologischen Dialogs, Ostfildern 1985, ISBN 3-7867-1161-5
Christliche Lebenspraxis – heute und hier, Würzburg 1994, ISBN 3-429-01631-2
Thomas von Aquin. Grenze und Größe mittelalterlicher Theologie. Eine Einführung, Ostfildern 1995, ISBN 3-7867-1371-5
Das Zweite Vatikanische Konzil (1962–1965). Vorgeschichte, Verlauf, Ergebnisse, Nachgeschichte, Ostfildern 2001, ISBN 3-7867-8393-4
Hinführung zu Luther, Mainz 2004, ISBN 3-7867-2525-X
Warum hast du so große Ohren? Rotkäppchen – „theologisch“ zu Gehör gebracht (= TOPOS-plus-Taschenbücher, Bd. 555), Matthias-Grünewald-Verlag, Mainz 2005, ISBN 3-7867-8555-4
Katholische Dogmatik aus ökumenischer Erfahrung, Bd. I: Die Geschichte der Menschen mit Gott, Ostfildern 2008, ISBN 3-7867-2627-2; Bd. II: Die Geschichte Gottes mit den Menschen, 2009, ISBN 3-7867-2638-8
Gnade und Rechtfertigung am Vorabend der der Reformation und bei Luther. S. 1–15, unveröffentlichter Text, www.uni-heidelberg.de, abgerufen 6. Februar 2018 [1]Artikkelen Glaube i 2. utgave av  LThK


== Referanser ==
Rodrigo Chaves Robles

Rodrigo Alberto de Jesús Chaves Robles, født 10. juni 1961, er en costaricansk økonom og politiker som fra 8. mai 2022 er Costa Ricas president. Han var landets finansminister fra 2019 til 2020 under president Carlos Alvarado Quesada. (Costa Rica har ingen statsminister, regjeringen er direkte underlagt presidenten.)


== Biografi ==
Chaves Robles ble født i distriktet Carmen i hovedstaden San José 10. juni 1960. Han studerte økonomi ved Ohio State University.Før han ble utnevnt til finansminister var han landdirektør i Verdensbanken for flere forskjellige land i Asia, Europa og Amerika. Da han sluttet i Verdensbanken i 2019 ble det sett i sammenheng med at en rapport beskyldte Chaves Robles for seksuell trakassering av ansatte.Han ble utnevnt til finansminister i regjeringen til Carlos Alvarado Quesada den 30. oktober 2019, men overtok ikke kontoret før 26. november.


== Presidentvalget 2022 ==
I juli 2021 annonserte Chaves sitt kandidatur til Costa Ricas presidentvalg i 2022. I valgkampen la det Chaves-ledede sosialdemokratiske progressive partiet (Partido Progreso Social Democrático, PPSD) vekt på å bekjempe korrupsjon og å legge vekt på åpenhet mellom regjeringen, pressen, universitetene og folket. Han ville ha flere kvinner ut i arbeidslivet, og han la fram en fempunktsplan for å redusere levekostnadene. Han la også til at han var mot tvungen COVID-19-vaksinasjon.6. februar 2022 ble det klart at Chaves skulle møte José María Figueres Olsen fra det nasjonal-liberale partiet Partido Liberación Nacional, PLN, i andre valgomgang. Figueres Olsen fikk 27.3% i første valgomgang mens Chaves fikk 16,8%. I andre valgomgang 3. april 2022 vant Chaves med 52,8% av stemmene. Han ble innsatt som president den 8. mai 2022 som Costa Ricas 49. president.


== Referanser ==
Hallam Tennyson

Hallam Tennyson var en britisk aristokrat som var Australias andre generalguvernør, fra 1903 til 1904. Før det var han guvernør i Sør-Australia, fra 1899 til 1902.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hallam Tennyson, 2nd Baron Tennyson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hallam Tennyson – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Romanias politi

Det rumenske politi er den nasjonale politistyrken i Romania. Det er underlagt innenriksdepartementet og ledes av en generalinspektør med rang som statssekretær.


== Plikter ==
Det rumenske politiet er ansvarlig for:

politiarbeid i Romania
beskyttelse av borgernes grunnleggende rettigheter og friheter av privat og offentlig eiendom
forebygging og identifisering av straffbare handlinger og deres gjerningspersoner
opprettholde offentlig orden og sikkerhet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ro) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Police of Romania – kategori av bilder, video eller lyd på Commons