jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Margaret Toscano

Margaret Toscano (født 9. august 1956) er en indisk landhockeyspiller.
Hun representerte India under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor laget hennes ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Margaret Toscano – Olympedia 
(en) Margaret Toscano – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Sudha Chaudhry

Sudha Chaudhry (født 1. juli 1961) er en indisk landhockeyspiller.
Hun representerte India under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor laget hennes ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sudha Chaudhry – Olympedia 
(en) Sudha Chaudhry – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Gangotri Bhandari

Gangotri Bhandari (født 13. august 1956 i Garhwal) er en indisk landhockeyspiller.
Hun representerte India under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor laget hennes ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gangotri Bhandari – Olympedia 
(en) Gangotri Bhandari – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Rekha Mundphan

Rekha Mundphan (født 3. mars 1956) er en indisk landhockeyspiller.
Hun representerte India under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor laget hennes ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rekha Mundphan – Olympedia 
(en) Rekha Mundphan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Rupa Kumari Saini

Rupa Kumari Saini (født 2. september 1954) er en indisk landhockeyspiller.
Hun representerte India under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor laget hennes ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rupa Kumari Saini – Olympedia 
(en) Rupa Kumari Saini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Varsha Soni

Varsha Soni (født 12. mars 1957 i Jaipur) er en indisk landhockeyspiller.
Hun representerte India under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor laget hennes ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Varsha Soni – Olympedia 
(en) Varsha Soni – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Eliza Nelson

Eliza Nelson (født 27. september 1956 i Poona i Maharashtra i India) er en indisk landhockeyspiller.
Hun representerte India under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor laget hennes ble nummer 4.Hun mottok den indiske utmerkelsen Padma Shri for sitt virke i 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eliza Nelson – Olympedia 
(en) Eliza Nelson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Prem Maya Sonir

Prem Maya Sonir (født 14. juli 1961) er en indisk landhockeyspiller.
Hun representerte India under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor laget hennes ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Prem Maya Sonir – Olympedia 
(en) Prem Maya Sonir – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Nazleen Madraswalla

Nazleen Madraswalla (født 6. september 1962) er en indisk landhockeyspiller.
Hun representerte India under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor laget hennes ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nazleen Madraswalla – Olympedia 
(en) Nazleen Madraswalla – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Selma D’Silva

Selma D'Silva (født 24. juli 1960 i Bombay i Maharashtra i India) er en indisk landhockeyspiller.
Hun representerte India under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor laget hennes ble nummer 4.Hun har mottatt den indiske utmerkelsen Padma Shri for sitt virke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Selma D'Silva – Olympedia 
(en) Selma D'Silva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Lorraine Fernandes

Lorraine Fernandes (født 24. desember 1954) er en indisk landhockeyspiller.
Hun representerte India under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor laget hennes ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lorraine Fernandes – Olympedia 
(en) Lorraine Fernandes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Harpreet Gill

Harpreet Gill (født 28. oktober 1958) er en indisk landhockeyspiller.
Hun representerte India under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor laget hennes ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harpreet Gill – Olympedia 
(en) Harpreet Gill – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Balwinder Kaur Bhatia

Balwinder Kaur Bhatia (født 19. desember 1958) er en indisk landhockeyspiller.
Hun representerte India under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor laget hennes ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Balwinder Kaur Bhatia – Olympedia 
(en) Balwinder Kaur Bhatia – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Nisha Sharma

Nisha Sharma (født 1. juni 1959) er en indisk landhockeyspiller.
Hun representerte India under Sommer-OL 1980 i Moskva, hvor laget hennes ble nummer 4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nisha Sharma – Olympedia 
(en) Nisha Sharma – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Paul Berger

Paul Berger (født 6. januar 1845 i Beaucourt i Territoire de Belfort i Frankrike, død 17. oktober 1908 i Paris) var en fransk lege og kirurg som praktiserte i Paris ved Hôpital Tenon. Han var professor for klinisk kirurgi ved Faculté de médecine de Paris. Han er kjent for Bergers operasjon, en metode for interskapulotoraksisk amputasjon, og for å ha forbedret måten man syr under inngrep ved tarmbrokk.
Berger regnes som tok i bruk et munnbind under et kirurgisk inngrep. Det skjedde i oktober 1897. Han holdt et foredrag for det kirurgiske selskap i Paris den 22. februar 1899 der han redegjorde for sitt syn på at bruk av maske eller munnbind forebygget dråpesmitte fra kirurgen og hans assistenter til pasienten på operasjonsbordet.


== Referanser ==
Isaac Twum

Isaac Twum (født 14. februar 1998 i Koforidua) er en ghanesisk fotballspiller som spiller for Sogndal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Isaac Twum – Transfermarkt 
(en) Isaac Twum – national-football-teams.com 
(en) Isaac Twum – Soccerway 
(no) Isaac Twum – Norges Fotballforbund
William Stewart Halsted

William Stewart Halsted (født 23. september 1852 i New York City i USA, død 7. september 1922 i Baltimore i Maryland) var en amerikansk kirurg.
Halsted ble medisinsk doktor i 1877, og ansatt som overkirurg ved Roosevelt Hospital i New York i 1881. Han ble professor i kirurgi ved Johns Hopkins University i Baltimore i 1889.  Han utviklet lokalbedøvelse som metode, kirurgi under antiseptiske forhold, gummihansker under kirurgi, og tok i bruk radikal mastektomi ved brystkreft.  

Da han forsøkte å finne bedre bedøvelsesmetoder utførte han forsøk på seg selv med bruk av kokain. Etterpå prøvde han også med morfin. Disse substanser var ikke ulovlige på hans tid.


== Litteratur ==
Ralf Bröer, Wolfgang U. Eckart: Die Behandlung des Brustkrebses – Aspekte der Therapiegeschichte von der Antike bis ins 20. Jahrhundert. I: Manfred Kaufmann (Hrsg.): Ein Jahrhundert endokrine Therapie des Mamma-Karzinoms. Von Beatson bis heute. Springer, Heidelberg/ Berlin/ New York 1996, S. 81–93.
Ralf Bröer: Radikaltherapie oder Verstümmelung? Zur Geschichte der Mastektomie. In: MTA Spektrum. unabhängige Fachzeitschrift für technische Assistenzberufe in der Medizin. 15,  Frankfurt am Main 2000, s. 449–451.
W. U. Eckart, C. Gradmann: Ärzte Lexikon. Von der Antike bis zur Gegenwart. 3. Auflage. Springer-Verlag, 2006, ISBN 3-540-29584-4.
Gerald Imber: Genius on the Edge. The Bizarre Life of Dr. William Stewart Halsted. Kaplan, New York City 2011, ISBN 978-1-60714-627-8.
Howard Markel: An Anatomy of Addiction. Sigmund Freud, William Halsted, and the Miracle Drug Cocaine. Pantheon, New York City 2011, ISBN 978-0-375-42330-7.
Halsted, William Stewart i Nordisk familjebok (2. utgaves supplement, 1924)


== Referanser ==
Joos de Damhouder

Joos de Damhouder (latinisert Jodocus Damhouderius, født 25. november 1507 i Brugge, død 22. januar 1581 i Antwerpen) var en belgisk jurist.


== Liv ==
Damhouder studerte rettsvitenskap i Leuven, Padova og Orléans, hvor han i 1533 ble doctor utriusque juris. I 1551 utnevnte Karl V ham til keiserlig råd og kommissær i den belgiske finansforvaltningen, hvor han fungerte som skattmester for hæren, og adlet ham.
Som jurist gjorde Damhouder seg først og fremst gjeldende på strafferettens område. Gjennom verket Practica rerum criminalium (første utgave Antwerpen 1554) hadde han stor innflytelse på rettsutøvelsen i Tyskland og Nederlandene. Damhouder selv utga en fransk (Louvain 1555) og flamsk (Antwerpen 1564) oversettelse, mens Michael Beuther oversatte verket til tysk (Frankfurt am Main 1565). Han utga også en Praxis rerum civilium (Antwerpen 1567) for sivilretten, som fikk mindre innflytelse.
Damhouders verk var også svært ansett i Danmark, hvor et dansk utdrag av hans Praxis rerum criminalium gikk under navnet «Keiserretten» eller «Keiserloven». Ludvig Aubert mener det er sannsynlig at dette utdraget har hatt innflytelse på dansk rettspraksis, og mener det må ha vært svært utbredt, siden Universitetsbiblioteket i Christiania på hans tid hadde hele tre håndskrifter av utdraget. Navnet har det antakelig fått fordi den ble ansett som et sammendrag av «keiserretten» (Constitutio criminalis Carolina).


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Steffenhagen: «Damhouder, Joost de». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 4, Duncker & Humblot, Leipzig 1876, s. 717 f.
Christen Ostersen Weile

Christen Ostersen Weile (levde ca. 1650) var en dansk jurist. Han er kjent for å ha utgitt et glossar over gamle danske og norske lovuttrykk, Glossarium juridicum Danico-Norvegicum.


== Liv ==
Man vet lite om Weiles liv. Etter navnet å dømme har han kommet fra Vejle. Han kan ha vært sønn av en Oster Christensen som nevnes som borger i denne byen i 1617. Som ung mann var han i tjeneste hos de innflytelsesrike adelsmennene og brødrene Jørgen, Christopher og Sivert Urne. Trolig ved disses hjelp fikk han senere en stilling som herredsfogd i Faxe, hvor han var i seks år omkring 1633. Som fogd bidro han blant annet til å opprette en skole i herredet. I 1637 eller noe senere ble han rådmann i Roskilde, og var fortsatt i live i 1652.
Til bruk i det praktiske arbeidet som embetsmann utarbeidet Weile et glossar (ordliste med forklaring) over gamle lovuttrykk i de danske lovene, på grunnlag av et eldre arbeid av Blasius Eckenberger. Med bistand av professor Claus Plum utga han dette glossaret i 1641 under tittelen Glossarium juridicum Danicum. I 1652 kom det i en ny og utvidet utgave under tittelen Glossarium juridicum Danico-Norvegicum. Et nytt opplag utkom i 1665. Tross mange feil og misforståelser i Weiles tolkning av de middelalderske lovuttrykkene var verket lenge et uunnværlig hjelpemiddel for å for å forstå de gamle lovene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
G. L. Wad: «Veile, Christen Ostersen», i Dansk biografisk Lexikon. XVIII. Bind. Kjøbenhavn: Gyldendalske Boghandel, 1904
Blasius Eckenberger

Blasius Eckenberger (født 1524 i Lübeck, død 1616) var en rettslærd som virket i Flensborg på slutten av 1500-tallet. Han er kjent for å ha oversatt Jyske lov til lavtysk.


== Liv ==
Han studerte i Leipzig og var slottsskriver (Amtsschreiber) i Flensborg fra 1547 til 1573. I denne stillingen førte han saker på kongens vegne ved forskjellige domstoler og fikk praktisk erfaring som jurist. I 1559 tok han borgerskap i Flensborg og kjøpte en eiendom i samme by i 1582. Fra 1560 til 1566 var han medlem av kommisjonen som foretok en oppmåling av Ditmarsken som ble lagt til grunn for delingen av området mellom kong Fredrik II og onklene hans. Han fikk avskjed fra stillingen som slottsskriver i 1573, trolig i forbindelse med at han samme år ble dømt for utroskap i tjenesten og majestetsfornærmelse, men ble senere forlikt med kongen. Resten av livet levde han som sakfører i Flensborg.
Eckenberger er først og fremst kjent for en lavtysk oversettelse av Jyske lov, utarbeidet på oppfordring av stattholder Henrik Rantzau og utgitt i 1593. Oversettelsen ble autorisert til bruk i Sønderjylland og ble gjenopptrykt så sent som på 1800-tallet. Som tillegg til oversettelsen utga han i 1594 en ordliste med forklaring over danske ord i loven. Han hadde også tenkt å utgi en forklarende håndbok eller Enchiridion, som han ikke fikk trykt, men som er utgitt i nyere tid som et viktig kildeskrift for dansk rettshistorie.


== Referanser ==


== Litteratur ==
V. A. Secher: «Eckenberger, Blasius», i Dansk biografisk Lexikon. IV. Bind. Kjøbenhavn: Gyldendalske Boghandel, 1890
Dines Pedersen

Dines Pedersen (også skrevet Dynes Pedersen, Dynes Pederssøn, Dionys Pederssøn og lignende) (død 19. april 1571  i Bergen) var fogd i Senja og ble dømt til døden og henrettet for underslag. En rekke detaljer om saken og henrettelsen er kjent takket være slottspresten Absalon Pederssøn Beyers dagbok.


== Dines Pedersens henrettelse ==
Dines Pedersen ble fogd i Senja fogderi i 1565. Som fogd kom han i strid med tolleren Nils Basse. Han ble anklaget for å ha underslått bøter og tiende som kongen skulle ha. I 1570 reiste de til København for å få saken avgjort av kongen. Her ble Dines Pedersen satt i fengsel i Blåtårn i København, før de begge ble sendt tilbake til Bergen for at saken kunne pådømmes. Her ga flere av borgerne kausjon for Dines, slik at han slapp å sitte i fengsel. 
Den 12. august 1570 dømte lagmannen Jens Pederssøn ham til døden, under forutsetning av at kongen ville opprettholde dommen. I mellomtiden ble han fengslet i Bergenhus festning av lensherren Mads Skeel. I april 1571 fikk lensherren brev fra kongen om at dommen skulle fullbyrdes, og 17. april ble presten Absalon Pederssøn Beyer (1528-1575) og Mads skriver sendt til Dynes Pedersen i fengselet for å overbringe beskjeden om at han skulle dø. Dagen etter gikk han til skriftemål for Absalon og tre andre prester, og 19. april 1571 ble han henrettet ved hengning på Tyveholmen i Bergen.
Ifølge Absalons dagbok tilbragte Dines Pederssøn de siste dagene av sitt liv med bønn, salmesang og religiøse samtaler. Også på retterstedet vakte han oppsikt ved rolig å takke de fremmøtte, forære kjortelen sin til bøddelen og ved bønn og salmesang til det siste. 
Absalon skriver at han har sett mange henrettelser, men Dines Pedersen overgikk alle, han gikk til døden «lige som een prest» og en «marterer» (martyr).Ut fra Absalons beskrivelse får man inntrykk av at fogden var dømt uskyldig.


=== Uskyldig? ===
Juristen Ludvig Aubert (1838-1896) nevner Dines Pedersens sak som et eksempel på justismord i norsk rettspleie på 1500-tallet. På den annen side skriver Absalon et annet sted at fogdene nordenfjells plager allmuen og «holdt seg likesom herremenn». Samtidig med dommen mot Dines skrev kongen til befalingsmannen på Bergenhus og ba ham granske fogdenes regnskap. Absalon skriver også om andre fogder som ble hengt omkring 1570, nemlig «Jens skriver» og Anund.Psykiateren Johan Scharffenberg (1860-1965) nevner Dines Pedersens hengning som et eksempel på «høistemt religiøs stemning» ved enkelte henrettelser i artikkelserien «Bøddelen og hans gjerning» i Arbeiderbladet 1935.


== Referanser ==
Wilhelm Myhre

Wilhelm Andreas Myhre (1863–1950) var en norsk skolemann. 
Han ble student i 1881, og tok filosofisk embetseksamen i 1888. Han studerte tysk ved Universitetet i Halle 1887–1888, og hadde også et opphold i Tyskland i 1896 for å studere det tyske skolesystemet.Sammen med Ole Jacob Skattum og tre andre kolleger fra Aars og Voss' skole etablerte han Vestheim skole i 1893. I 1907 kjøpte Myhre og Skattum Frøken Rolls Pigeinstitut og etablerte Vestheim Pigeskole. Etter økonomiske problemer måtte de selge begge skolene i 1918.Wilhelm Myhre er etterkommer etter Eidsvollsmannen Jørgen Aall.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
digitaltmuseum.no: Klassebilde. Artianere med duskelue. Lærer Wilhelm Myhre, Nils Grøterud og Rektor Ole Jacob Skattum i nederste rekke. Vestheim skole.
PEX-kabel

PEX-kabel er en elektrisk kabel isolert med det termoplastiske kunststoffet polyetylen som tverrbundet isolasjon. Kablene er solide og godt isolerte og benyttes for føring av høyspent elektrisitet opp til 420 kV. Opprinnelig ble kablene utviklet som trygge jordkabler for høye spenninger, men de er også brukt som erstatning for oljefylte sjøkabler.
Til gassfeltet Ormen Lange leverte kabelprodusenten Nexans Norway verdens første 420 kV PEX sjøkabel. På Økern i Oslo står et 62 meter høyt PEX-tårn, mens PEX-tårnet kalt Nexanstårnet i Halden er med sine 120 meter høydemeter Norges høyeste bygning.


== Referanser ==
Støvmaske

Støvmasker er beskyttelsesmasker over nese og munn, laget av fleksibelt papirstoff og med elastiske festebånd. De er produsert med tanke på å verne mot støv; de er ikke tiltenkt å kunne gi fullverdig beskyttelse mot luftbårne smittsomme partikler.  Den europeiske FFP1-maske, som er av den laveste grad av mekaniske filterrespiratorer i serien, benyttes også som støvmaske.
Støvmasker egner seg på byggeplasser der konstruksjonsarbeidet fører til meget støv fra gipsplater, murstein, tre, fiberglass, silica (fra keramikk eller glass-produksjon), eller fra kosting. Ved rengjøring av svært støvete boliger kan også maskene med fordel brukes. Støvmasker kan også brukes i omgivelser med allergener som for eksempel tre- eller gresspollen. Under støvstormer kan slike masker også komme godt med.
Støvmasker kan benyttes på samme måte som filtrerende tøymunnbind eller medisinske munnbind, som de bærer likhetstrekk med. Men de kan ikke alltid brukes om hverandre dersom hensikten er å beskytte bæreren – det er forskjellige utfordringer fra for eksempel støv fra konstruksjon som fra smittestoffer. Men støvmasker kan brukes i den hensikt at bæreren, som muligens utånder smittefarlig ånde, demper den utåndede dosen, og slik virker masken i noen grad beskyttende for omstående. 
Støvmasker er gjerne billigere og lettere enn for eksempel N95-masker, og gjerne mer komfortable. De er imidlertid mer gjennomtrengelige, og er gjerne vanskeligere å få til å passe tett på ansiktet. 
Noen asiatiske land har forskrifter som regulerer masker med støvmaskekvaliteter som tilbys det alminnelige publikum. Det gjelder for eksmpel Kina, der slike masker er blant de masker  brukes i befolkningen som smittevern: https://www.sesec.eu/app/uploads/2020/04/GB-T-32610-2016-Technical-specification-of-daily-protective-mask.pdf GB/T 32610:2016] – masker for alment vern. Støvmasker har vært sertifisert i USA av United States Bureau of Mines siden 1970-årene. Siden 1970 kan de sertifiseres av Occupational Safety and Health Administration.


== Referanser ==
PGA Championship 2020

PGA Championship 2020 var den 102. utgaven av golfturneringen PGA Championship og ble arrangert på TPC Harding Park i San Francisco i USA fra 6. til 9. august 2020. Turneringen skulle i utgangspunktet bli avholdt fra 14. til 17. mai 2020, men ble utsatt grunnet koronaviruspandemien i 2019–2020.TPC Harding Park var vertskap for sin første major-turnering, men hadde tidligere avholdt WGC Match Play i 2015, Presidents Cup i 2009 og WGC Championship i 2005.Collin Morikawa fra USA vant sin første major-turnering, to slag foran landsmannen Dustin Johnson og Paul Casey fra England. Nordmannen Viktor Hovland avsluttet turneringen med en sterk sisterunde og endte på en delt 33.-plass.


== Felt ==


== Resultater ==


=== Første runde ===
Torsdag 6. august 2020
Jason Day og Brendon Todd delte ledelsen på 65 slag (5 under par), men kun ett slag bak ledelsen var regjerende mester Brooks Koepka og åtte andre spillere. Åtte spillere delte også 12.-plassen på 67 slag (−3), blant andre svensken Alex Norén som kom inn i turneringen som sistereserve. Turneringens eneste nordmann, Viktor Hovland, åpnet turneringen på en delt 20.-plass med blant andre Tiger Woods, to slag under par.


=== Andre runde ===
Fredag 7. august 2020


=== Tredje runde ===
Lørdag 8. august 2020


=== Siste runde ===
Søndag 9. august 2020

Topp-4 og delte plasseringer kvalifiserte seg for The Masters Tournament 2021.
Topp-15 og delte plasseringer kvalifiserte seg for PGA Championship 2021.


== Media ==
ESPN og CBS har TV-rettighetene i USA. ESPN overtok rettighetene for denne turneringen fra TNT foran 2019/20-sesongen. I Storbritannia er det Sky Sports som overfører turneringen, mens det i Norge er Viaplay og Viasat Golf som viser turneringen på TV.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
PGA Championship hos PGA-touren
PGA Championship hos Europatouren
Svein Hammer

Svein Ottar Hammer (født 15. april 1967) er en norsk forsker og sakprosaforfatter. Han debuterte som forfatter i 2016, og ga i 2022 ut sin femte bok. Hans bøker har norsk politikk og samfunnsutvikling som gjennomgående tema.Hammer vokste opp på Hemnesberget i Nordland og hadde Trondheim som hovedbase i tre tiår, før han i 2021 flyttet tilbake til Hemnesberget. Han er utdannet ved NTNU, med hovedfag i sosiologi i 1995. I 2003 fullførte han dr.polit.-graden, og arbeidet i 2005–2008 som samfunnsforsker ved NTNU. Hans forskning har handlet om politiske diskurser, styringskunst og samfunnsforming. I tillegg har han blant annet arbeidet som vurderings- og utviklingskonsulent i Trondheim kommune (2001–2005), som FoU-ansvarlig i Husbanken (2009–2012) samt miljøsosiolog ved Nord universitet i Bodø (2019–2021). Fra høsten 2021 er han daglig leder ved Okstindan natur- og kulturpark, med ansvar for bærekraftig samfunns- og næringsutvikling.I 1995 tok han med seg impulser fra sommeruniversitetet i Essex i England, og ble en tidlig bidragsyter til etableringen av diskursanalyse i norsk samfunnsvitenskap. Han fordypet seg spesielt i Michel Foucaults forfatterskap, og ga i 2017 ut en introduksjonsbok til Foucaults analytiske univers.I 1987 ledet han Hemnes Unge Høyre fram til tittelen «Norges beste Unge Høyre-forening». Han var medlem av Hemnes kommunestyre i årene 1987–1993. Tjue år senere ble han aktiv i MDG i Sør-Trøndelag, som valgkampleder i 2013 og fylkesleder i 2014.  
I årene etter ledet den politiske erfaringen til to faglig-politiske bøker om grønn politikk og grønn samfunnsutvikling. Han skriver også om samfunn, politikk og kunnskap på sin egen blogg.


== Verker ==
Bøker2016 Fra evig vekst til grønn politikk. Vidarforlaget. ISBN 978-82-7990-336-9.  
2017 Foucault og den norske barnehagen. En introduksjon til Michel Foucaults analytiske univers. Fagbokforlaget. ISBN 978-82-450-1973-5.  
2018 Framtidens Norge. På sporet av et grønnere samfunn. Vidarforlaget. ISBN 978-82-799-0436-6.  
2020 Sosialdemokrati versus nyliberalisme. Norsk styringskunst og samfunnsforming 1814–2020. Solum Bokvennen. ISBN 978-82-560-2338-7.  
2022 Grønt manifest. Solum Bokvennen. ISBN 978-82-560-2813-9.  Andre tekster (utvalg)Diskursbegrepet i sosiologisk relieff – Sosiologi i dag 4/2001
Hvordan kan vi måle dette? – Sosiologi i dag 4/2004
Samhandling i Trondheim kommune – kunnskapsrapport for Trondheim kommune, 2007
Styring, statistikk, subjektivitet – Tidsskrift for Samfunnsforskning 1/2008
The Mutual Construction of Statistics and Society – antologi, redaktør sammen med Ann Rudinow Sætnan og Heidi Mork Lomell samt forfatter av to kapitler, 2010
Mangfold – refleksjonsnotat for Integrerings- og mangfoldsdirektoratet (IMDi), 2012
Hva er bærekraft? – i Samfunnsfag 8 fra Cappelen Damm, 2020


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Svein Hammer i Solum bokvennen forlag
Svein Hammer i Institutt for filosofi og religionsvitenskap NTNU
Hammerbloggen – Offisiell nettside/blogg