jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Katrine Hillestad

Katrine Hillestad (født 2000) er en norsk bueskytter som representerer Stavanger BS. 
Hun vant fire NM-gull og åtte NM-medaljer i perioden 2017–2021. 
Hun vant kongepokalen i 2017.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Klondike ’97

Klondike ’97 er en norsk roman, utgitt som bok nummer 67 i den 83 bind store serien om western-helten og US-marshalen Morgan Kane. Boka ble lansert i 1973, skrevet av forfatteren Kjell Hallbing under pseudonymet Louis Masterson, utgitt på forlaget Bladkompaniet.
Boka kom ut i forlagets pocketserie Stjernebøkene, som Stjerne-bok nr. 515 og kostet fire kroner. 
I Klondike ’97 er handlingen lagt til vinteren 1897/1898 og Kane har blitt 42 år. Boka er en slags fortsettelse av Alaska marshal og Yukon’s onde ånd, der gullfeberen herjer. Men nå er det vinter. Den bitende kanadiske kulda byr nå på gull, sult - og lovløshet. 
I dette hvite helvetet prøver Black-Jack Locasto, som Kane har kjempet mot og med i de forrige bøkene, å gjenerobre sin maktposisjon. Han legger etter seg død, brann og ødeleggelser. Russeren Fjodorov og hans mann Cheney kommer inn fra sidelinja og forgifter Kanes hundespann.
Men nå er ikke marshalen helt alene i sin kamp mot uvesenet. Wyatt Earp stiller opp sammen med Kane, i noe som nesten ligner et vennskap. Mindre tilfredsstillende er Kanes forhold til Earps søster Adelia Earp Dexter, saloon-verten i Dawson City. Kanes begjær er helt bortkasta.


== Mottagelsen av boka ==
Kane-serien var de første årene etter at den startet i 1966 blitt utgitt i nokså normale pocket-opplag på 12-16000, men fra 1969 hadde forlaget merket en økende interesse. Forleggeren Finn Arnesen beskriver utviklingen etter det som «rakettferden mot kjempeopplagene». Nå trykket forlaget et førsteopplag på 70 000.Seriens popularitet gjorde at Klondike ’97 snart måtte trykkes i nye opplag. Mens den fortsatt ble utgitt i Bladkompaniets opprinnelige pocket-serie kom boka i minst tre opplag. I tillegg ble den solgt i hardcover-versjon da Bladkompaniet i årene 1972-1974 lanserte serien i innbundet utgave, med to bøker i hvert bind.Og utgivelsene var ikke begrenset til Norge. 
Boka kom i 1978 i Danmark på Winther som Klondyke '97 og året etter i Sverige som Dödens pris.
I Finland kom den i 1980 på Otava som Klondike 1897. Også Island fikk sin utgave: Klondike '97.


== Senere utgivelser ==
Da Bladkompaniet i 1991 ga ut serien på nytt besluttet de å publisere bøkene i kronologisk rekkefølge, der man begynte med Kanes fødsel og sluttet med Den siste jakten. Nå havnet Klondike ’97 i bok nr. 39, sammen med Dommedag i Skagway. Da Bladkompaniet/Schibstedforlagene i årene 2002–2008 gjenutga bøkene i dobbelt-pocket kom Klondike ’97 i 2008 som bok 75 i bind 75–76. 
Etter at Aller forlag i 2008 tok over rettighetene kom bøkene fra 2009 enkeltvis, fortsatt i kronologisk rekkefølge, men med noen justeringer. Nå kom den i 2015 som bok nr. 76 i serien, en utgivelse som i 2019 ble lansert som lydbok av Norsk lyd- og blindeskriftbibliotek, innlest av Jan Olav Simonsen.Plasseringen som bok 76 i serien er ført videre i senere utgivelser, som i Cappelen Damms lydbokversjon fra 2021, lest inn av Torgeir Reiten.


== Referanser ==


== Kilder ==
Atle Nielsen, Kjell Jørgen Holbye m. fl.: Den store boka om Morgan Kane, Aller forlag 2014, side 258–259.
Ulrik Jansson

Ulrik Jansson (født 2. februar 1968 i Växjö) er en svensk tidligere fotballspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ulrik Jansson – FIFA 
(en) Ulrik Jansson – Transfermarkt 
(en) Ulrik Jansson – national-football-teams.com 
(en) Ulrik Jansson – WorldFootball.net 
(en) Ulrik Jansson – FootballDatabase.eu 
(en) Ulrik Jansson – Soccerway 
(en) Ulrik Jansson – FBref 
Svenska Fotbollförbundet
Lidia Kouzguinova

Lidia Kouzguinova (født 1970) er en norsk bueskytter som representerer Vigra IL.
Hun vant fire NM-gull og tre NM-sølv i perioden 2017–2021.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Natasha Campbell-McBride

Natasha Campbell-McBride (født 1. mai 1961) er en russisk lege, alternativ behandler og forfatter. Hun har siden 1992 bodd i Storbritannia.Campbell-McBride er født i Russland hvor hun også tok legeutdannelse. Etter at hun flyttet til Storbritannia har hun tatt videreutdannelse i ernæring og deretter arbeidet som ernæringsterapeut.
Hennes barn skal ha fått en autismediagnose, og hun satte da i gang med forsøk på å behandle dette ved å gjøre endringer i kostholdet. Hun utviklet sin egen hypotese om at autisme skyldes forstyrrelser i fordøyelsessystemet som påvirker hjernen. Hun har kalt dette for Gut and Psychology Syndrome (GAPS), og avledet fra dette begrepet har hun utviklet sin egen diett som angivelig skal kunne kurere autisme og en rekke andre tilstander som ADHD, dysleksi og schizofreni. Hun har også utgitt flere bøker om emnet. Det finnes ingen vitenskapelig støtte for syndromet eller dietten. Ernæringseksperter fraråder dietten fordi den fordrer et veldig smalt kosthold som lett kan føre til mangelsykdommer.Campbell-McBride er motstander av barnevaksinasjon, og mener at det er bra for barnas immunforsvar å gjennomgå barnesykdommene.I Norge har idéene til Campbell-McBride blitt formidlet av ernæringsbloggeren Margit Vea.


== Referanser ==
Metropolitan Police Anti-Terrorist Branch

Metropolitan Police Antiterroravdeling (eller SO13 av sin betegnelse) var en avdeling i Specialist Operations (SO) i Londons Metropolitan Police Service, opprettet for å rykke ut til terrorisme i hovedstaden og områdene rundt.
Avdelingen (opprinnelig kjent som The Bomb Squad) ble dannet i januar 1971 å håndtere terrorgruppen Angry Brigade. I løpet av 1970-tallet bisto den i kampanjen mot IRA, sammen medSpecial Branch og MI5.
I 2005 hadde avdelingen 345 ansatte, og det ble søkt om midler til ytterligere 500. Metropolitan Police Commissioner, Ian Blair, kunngjorde senere samme år at noen av spesialistoperasjonsenhetene skulle "justeres på nytt".
I 2006 ble avdelingen og Special Branch slått sammen, og opprettet en ny enhet, Counter Terrorism Command (SO15).


== Notater ==


== Eksterne lenker ==
Metropolitan Police-Counter Terrorism Command
Chang Zheng

Chang Zheng (forkortet CZ) er en kinesisk serie med bæreraketter først brukt i 1969 (første vellykkede oppskyting var i 1970). De første versjonene var basert på kinesiske mellomdistanse ballistiske missiler av typen DF-3. Rakettene i serien har kommet i mange varianter og konfigurasjoner, og er per 2022 fortsatt Kinas nasjonale romadministrasjons viktigste bærerakett.
Etymologi: Chang Zheng (kinesisk 长征系列运载火箭) som på norsk betyr Den lange marsjen, refererer til en viktig hendelse i den kinesiske borgerkrigen. I engelskspråklige land kalles disse rakettene ofte for Long March (LM), og på tysk Langer Marsch.


== Hovedtyper ==
CZ-1: Ettrinns bærerakett videreutviklet fra den militære DengFong-3 ballistiske mellomdistanse-raketten.
CZ-2: To- og tretrinns bærerakett som har kommet i mange varianter.
CZ-3: Tretrinns bærerakett.
CZ-4: Tretrinns bærerakett. Først skutt opp i september 1988. CZ-4 bruker konvensjonelt flytende drivstoff.
CZ-5: Tretrinns (CZ-5) og ettrinns (CZ-5B) bærerakett med flytende drivstoff. CZ-5B kan bringe nyttelast på 25 tonn til lav jordbane.
CZ-6: To- og tretrinnsraketter med flytende drivstoff
CZ-7: To- (CZ-7) og tretrinnsraketter (CZ-7A) med flytende drivstoff. Nyttelast: CZ-7: 14 tonn til lav jordbane, (CZ-7A): 7 tonn til geostasjonær bane.
CZ-8: Totrinns rakett med flytende drivstoff. Nyttelast: 5 tonn til solsynkron bane.
CZ-9: 3-trinns rakett med fire hjelperaketter (per 2022 under utvikling)
CZ-11: Firetrinns faststoffrakett for små nyttelaster (0,42 tonn til solsynkron bane)


== Referanser ==


== Kilder ==
Encyclopedia Britannica: Long March Besøkt 6. november 2022
Encyclopedia Astronautica: Index:C Besøkt 6. november 2022
Space: Science & Technology: Prospects for the Future Development of China’s Space Transportation System (av Xiaojun Wang, publisert 29. juni 2021) Besøkt 8. november 2022
Ingunn Huse

Ingunn Huse (født 1969) er en norsk bueskytter som representerer Harøy Bogeskytarlag.
Hun vant tre NM-gull og åtte NM-medaljer i perioden 2016–2022.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Astrid Stückelberger

Astrid Stückelberger (født 1959 i Norge) er en sveitsisk psykolog og forsker.
Stückelberger har arbeidet ved sykehus og universitet i Sveits, og hun har også vært tilknyttet WHO på midlertid kontrakt der hun arbeidet i avdelingen for mental helse.Hun har i forbindelse med covid-19-pandemien fremsatt en rekke kontroversielle påstander om viruset, smitteverntiltak og vaksiner. Flere alternative norske nyhetsmedier har formidlet hennes påstand om at covid-vaksinene inneholder grafén. I 2020 deltok hun i den franske filmen Hold-up som inneholdt et stort antall feilaktige påstander om pandemien og tiltakene.


== Referanser ==
Kastanjemannen

Kastanjemannen (orig. Kastanjemanden) er en dansk kriminalserie fra 2021, skapt av Søren Sveistrup og basert på Sveistrups roman av samme navn for Netflix. Serien er skrevet av Sveistrup, Dorte Warnøe Høgh, David Sandreuter og regissert av Kasper Barfoed og Mikkel Serup. Produsenter for serien var Stine Meldgaard Madsen og Morten Kjems Hytten Juhl. Den består av seks avsnitt av cirka 55 minutters varighet.Serien følger de to etterforskerne Thulin og Hess som prøver å oppklare en serie brutale drap på kvinner. Saken har muligens også forbindelse til en mindreårig jentes forsvinning. 
Kastanjemannen hadde internasjonal premiere på Netflix 29. september 2021.


== Medvirkende ==
Danica Curcic som Naia Thulin
Mikkel Boe Følsgaard som Mark Hess
David Dencik som Simon Genz
Iben Dorner som Rosa Hartung
Esben Dalgaard Andersen som Steen Hartung
Lars Ranthe som Nylander
Liva Forsberg som Le Thulin
Louis Næss-Schmidt som Gustav Hartung
Anders Hove som Aksel
Ali Kazim som Nehru
Pernille René som Jessie Kvium


== Priser ==
Under utdeling av Robertprisen i 2022 vant serien Robertprisen for årets TV-serie. I tillegg mottok Danica Curcic Robertprisen for årets kvinnelige hovedrolle – TV-serie, David Dencik Robertprisen for årets mannlige birolle – TV-serie og Iben Dorner Robertprisen for årets kvinnelige birolle – TV-serie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kastanjemannen på Internet Movie Database 
(en) Kastanjemannen på Rotten Tomatoes
Alexandra Henrion-Caude

Alexandra Henrion-Caude (født 16. oktober 1969 i Warwick i England) er en fransk-britisk genetiker. Hun har en doktorgrad i genetikk fra Université Paris-Diderot.
Henrion-Caude er mest kjent for sin motstand mot håndteringen av covid-19-pandemien der hun har fremsatt en rekke kontroversielle påstander om pandemien og tiltakene. Franske medier har beskrevet henne som en konspirasjonsteoretiker. Hun deltok i den franske dokumentaren Hold-up i 2020 som har blitt kritisert for et stort antall feilaktige påstander om covid-19.Hun har også engasjert seg i aktivisme i Canada som en del av ekspertutvalget i organisasjonen Foundation for the Defence of the Rights and Freedoms of the People (FDDLP).


== Referanser ==
Dampradioen (pris)

Dampradioens pris, også kalt NRK Dampradioens gullnål eller bare Dampradioen, er betegnelsen på en hederspris utdelt av Norsk Rikskringkasting (NRK) til medarbeidere som gjennom mange år har lagt ned en særlig innsats for mediebedriften.


== Navnet ==
Betegnelsen «Dampradioen» er en oversettelse av det britiske «steam radio», og ble opprinnelig benyttet som en spøkefull omtale av radiomediet som mange opplevde som gammeldags og akterutseilt i en tid da fjernsynsmediet var nytt og spennende – som en parallell til at damplokomotivene ble erstattet med moderne, elektriske lokomotiver.
I Norge ble begrepet «dampradioen» også brukt om (virksomheten til) den første norske radiostasjonen, som var i virksomhet i flere år før NRK ble etablert; blant andre radioveteranen Arthur Klæbo benyttet betegnelsen på den måten, og hadde lite til overs for at NRK adopterte begrepet som navn på et av NRK Radios underholdningsprogram på 1950- og 1960-tallet.


== Mottagere (utvalg) ==
1998: Odd Børretzen
2000: Olga Meyer
?: Jahn Otto Johansen
?: Merete Lie Hoel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen mangler oppslag i Wikidata
Kane’s lov

Kane’s lov er en norsk samling noveller, utgitt som bok nummer  75 i den 83 bind store serien om western-helten og US-marshalen Morgan Kane. Boka ble lansert i 1974, og forfatteren var Kjell Hallbing under pseudonymet Louis Masterson. 
Boka kom ut i Bladkompaniets pocketserie Stjernebøkene, som Stjerne-bok nr. 565 og kostet fem kroner. Det var den femte Kane-novellesamlingen som ble utgitt i serien, sydd sammen på samme vis som Lovens bøddel og de andre som hadde kommet tidligere, ved å hente gamle historier fra forlagets blad Western. Boka besto av fem Western-noveller: Én fra 1968, de andre fra 1971:

«Morgan Kane og kidnapperne» fra Western nr. 44 1971.
«Morgan Kane og desperadoen fra Oklahoma» fra Western nr. 41 i 1971.
«Mitt navn er Morgan Kane» fra Western nr. 47 i 1968.
«Dødens marshal» fra Western nr. 23 1971.
«Duellen» fra Western nr. 52 1971, en historie som senere ble publisert i ActonMagasinet nr. 3 2000 under tittelen «En jobb for 'Killer' Kane» .


== Mottagelsen av boka ==
Da Kane’s lov kom ut på tampen av 1974 hadde Kane-serien blitt en så stor leser-suksess at førsteopplaget av boka var 80 000. Likevel måtte den trykkes i minst tre nye opplag.Og utgivelsene var ikke begrenset til Norge. 
Boka kom i 1978 i Danmark på Winther som Kanes lov og i 1977 i Sverige på B. Wahlströms Bokförlag som En kula för Kane. 
I Finland kom den i 1981 på Otava som Kuolettava luoti og på Island i 1988 som Bjargvætturinn.


== Senere utgivelser ==
Da Bladkompaniet i 1991 ga ut serien på nytt besluttet de å publisere bøkene i kronologisk rekkefølge, der man begynte med Kanes fødsel og sluttet med Den siste jakten. Nå havnet Kane’s lov i et dobbeltbind, i bok nr. 37, sammen med Tigeren er løs!. Da Bladkompaniet/Schibstedforlagene i årene 2002–2008 gjenutga bøkene i dobbelt-pocket kom Kane’s lov i 2007 som bok 72 i bind 71–72. 
Etter at Aller forlag i 2008 tok over rettighetene kom bøkene fra 2009 enkeltvis, fortsatt i kronologisk rekkefølge, men med noen justeringer. Nå kom Kane’s lov i 2014 som bok nr. 61 i serien, en utgivelse som i 2017 ble lansert som lydbok av Norsk lyd- og blindeskriftbibliotek, innlest av Jan Olav Simonsen.Plasseringen som bok 61 i serien er ført videre i senere utgivelser, som i Cappelen Damms lydbokversjon fra 2021, lest inn av Torgeir Reiten.Endringen fra den opprinnelige serien til den nyeste, kronologiske rekkefølgen fikk ingen store konsekvenser for romanenes vedkommende. Det holdt stort sett å endre boknummer. For novellesamlingene var det ikke så lett, siden de enkelte novellene kunne omhandle ulike tider i Kanes liv. I praksis løste man det ved å beholde boktitlene, men stokke om på innholdet i enkelt-bøkene. Noen noveller ble tatt ut, noen satt inn. Med titler som Kane’s kvinner, Kane’s våpen, Lovens bøddel, Kane’s lov og Menneskejeger sto man jo nokså fritt i redigeringsprosessen, siden Kane stort sett omga seg med våpen, kvinner og egen lov  i de fleste novellene - og uansett var en slags bøddel og menneskejeger.


== Referanser ==


== Kilder ==
Atle Nielsen, Kjell Jørgen Holbye m. fl.: Den store boka om Morgan Kane, Aller forlag 2014, side 286–287.

[[Kategori:Bøker fra 1974]
Maxi Mühlner

Maxi Mühlner (født 3. februar 2001 i Leipzig) er en tysk håndballspiller, som spiller for den tyske klubben Buxtehude og det tyske kvinnelandslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Maxi Mühlner på Instagram
Marie Michalczik

Malina Marie Michalczik (født 9. november 2001 i Ahlen) er en tysk håndballspiller, som spiller for den tyske klubben Blomberg-Lippe og det tyske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i 18-mannstroppen til Markus Gaugisch foran Håndball-EM 2022, men skadet hånden i trening før de siste to oppkjøringskampene – og mistet mesterskapet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Marie Michalczik på Instagram
Ilda Kepić

Ilda Kepić (født 17. januar 1995 i Thisted) er en dansk-montenegrinsk håndballspiller som spiller for den montenegrinske klubben Budućnost og Montenegros håndballandslag.
Hun ble tatt ut i den montenegrinske 18-mannstroppen til Bojana Popović foran Håndball-EM 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ilda Kepić – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
Ilda Kepić på Instagram
Sarah Wachter

Sarah Victoria Wachter (født 16. desember 1999 i Schorndorf) er en tysk håndballmålvakt, som spiller for den tyske klubben Neckarsulm og det tyske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i 18-mannstroppen til Markus Gaugisch foran Håndball-EM 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Sarah Wachter på Instagram
Clara Petersson Bergsten

Clara Elma Linnéa Petersson Bergsten (født 28. mai 2002 i Sollentuna) er en svensk håndballspiller, som spiller for den svenske klubben Skara og det svenske kvinnelandslaget.
Petersson Bergsten ble tatt ut i bruttotroppen til Tomas Axnér foran Håndball-EM 2022, men var ikke blant de 18 utvalgte. Hun ble hentet inn i troppen, etter at Nina Dano ble skadet i starten av mesterskapets andre kamp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Clara Petersson Bergsten på Instagram
Connect Bus

Connect Bus AS er et norsk busskonsern eid av det amerikanske pengefondet CBRE Investment Management. Konsernet omfatter de norske busselskapene Norgesbuss, Sørlandsruta, Torghatten Buss og Trønderbilene, og de svenske busselskapene Connect Bus Sverige (tidligere Sandarna Transporter og Söne Buss), KarlssonBuss og Trönderbilene (datterselskap av Trønderbilene). I tillegg eier konsernet 50 % av Firda Billag Buss og flere buss- og tungbilverksteder. Per november 2022 har de fleste selskapene beholdt sine opprinnelige juridiske navn, men profileres og markedsføres under navnet Connect Bus.
CBRE startet oppkjøpene med svenske KarlssonBuss i januar 2021, bussvirksomheten i det norske Torghattenkonsernet i september, og svenske Connect Bus i oktober. Sistnevnte selskap oppstod i 2019 ved å samle selskapene Sandarna Transporter, Söne Buss og Söne Trafik. Våren 2022 lanserte konsernet Connect Bus som det nye navnet på all virksomheten i konsernet, men med en annen logo og profilering enn i det opprinnelige svenske selskapet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Tanja Ašanin

Tanja Ašanin (født 5. november 1996 i Bijelo Polje) er en montenegrinsk håndballspiller, som spiller for den serbiske klubben Jagodina og det montenegrinske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i den montenegrinske 19-mannstroppen til Bojana Popović foran Håndball-VM 2021 i Spania.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tanja Ašanin – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
Tanja Ašanin på Instagram
Nataša Ćorović

Nataša Ćorović (født 7. mai 1999 i Nikšić) er en montenegrinsk håndballspiller, som spiller for den montenegrinske klubben Budućnost og det montenegrinske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i den montenegrinske 19-mannstroppen til Bojana Popović foran Håndball-VM 2021 i Spania.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nataša Ćorović – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
Nataša Ćorović på Instagram
Nađa Kadović

Nađa Kadović (født 28. august 2003 i Podgorica) er en montenegrinsk håndballspiller, som spiller for den montenegrinske klubben Budućnost og det montenegrinske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i den montenegrinske 18-mannstroppen til Bojana Popović foran Håndball-EM 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nađa Kadović – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Anastasija Marsenić

Anastasija Marsenić (født 24. februar 2003 i København) er en dansk-montenegrinsk håndballspiller som spiller for den norske klubben Molde og Montenegros håndballandslag.
Hun ble tatt ut i den montenegrinske bruttroppen til Bojana Popović foran Håndball-EM 2022, men var ikke blant de 18 utvalgte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Anastasija Marsenić på Instagram
Line Christiansen

Line Christiansen (født 1968) er en norsk bueskytter som representerer Moss Bueskyttere.
Hun vant tre NM-gull og to NM-bronse i perioden 2019–2022.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Irene Grace Nyeggen

Irene Grace Nyeggen (født 1976) er en norsk bueskytter som har representert Skreia IL og Lillehammer BS.
Hun vant tre NM-gull og en NM-bronse i perioden 2018–2022.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Louis Fouché

Louis Fouché (født 23. januar 1979) er en fransk anestesilege som inntil høsten 2021 arbeidet ved Hôpital de la Conception i Marseille. Han måtte forlate sin stilling grunnet offentlige uttalelser som ledelsen mente var i strid med etiske og vitenskapelige prinsipper.Fouché har stilt seg kritisk til Frankrikes håndtering av covid-19-pandemien, og han har etablert oragnisasjonen Réinfo Covid som har spredt konspirasjonsteorier og vaksineskepsis. Organisasjonen har også fått fotfeste i den fransktalende delen av Canada.


== Referanser ==
Wasserturm Wilhelmshaven

Wasserturm Wilhelmshaven (Wilhelmshaven Vanntårn) er et 42 meters høyt landemerke i Wilhelmshaven i Niedersachsen i Tyskland. Tårnet ble bygget i årene 1910-1911 som det tredje vanntårnet i Wilhelmshaven, og fungerer fortsatt som en viktig del av byens vannforsyning. Det ble opprinnelig konstruert med et suspendert drikkevannslagringselement bestående av to legerte stålkamre. Begge kamrene kunne inneholde mellom 800 og 1200 kubikkmeter vann.Vannbeholderen ble pusset opp i 2007 i løpet av en arbeidsperiode på flere måneder, og hele tårnet inkludert fundamentet ble rekonstruert. Etter 100 års drift var tårnets teknikk utdatert. Korrosjonsskader resulterte i lekkasjer av de indre forbindelsene. Den gamle beholderen ble fullstendig demontert under rekonstruksjonen, og en ny laget av rustfritt stål med en diameter på 15,90 (vannstand 8,75 meter) ble installert. Den nye beholderen har en vannkapasitet på 1750 kubikkmeter.


== Plassering ==
Tårnet ligger i Kurpark ved Bismarckstraße.


== Refereranser ==
Floriane André

Floriane André (født 30. mai 2000 i Saint-Chamond) er en fransk profesjonell håndballmålvakt, som spiller for den franske klubben Nantes og det franske håndballandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til Olivier Krumbholz foran Håndball-VM 2021 i Spania, men var ikke blant de 18 utvalgte. Året etter fikk hun sin mesterskapsdebut under Håndball-EM 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Floriane André – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Floriane André – Ligue Féminine de Handball (LFH) 
(fr) Floriane André – Handzone 
Floriane André på Instagram
Déborah Lassource

Déborah Lassource (født 29. september 1999 i Gonesse) er en fransk profesjonell håndballspiller, som spiller for den franske hovedstadsklubben Paris 92 og det franske håndballandslaget.
Lassource ble tatt ut i bruttotroppen til Olivier Krumbholz foran Håndball-EM 2020 i Danmark og Håndball-VM 2021 i Spania, men var ikke blant de 18 utvalgte i noen av mesterskapene. To år senere, fikk hun sin mesterskapsdebut under Håndball-EM 2022.Hun er lillesøster til håndballspilleren Coralie Lassource.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Déborah Lassource – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Déborah Lassource – Ligue Féminine de Handball (LFH) 
Déborah Lassource på Instagram 
Déborah Lassource på LinkedIn
Audrey Dembele

Audrey Dembele (født 10. mars 2001 i Paris) er en fransk profesjonell håndballspiller, som spiller for den franske klubben Besançon og det franske håndballandslaget.
Hun ble tatt ut i 20-mannstroppen til Olivier Krumbholz foran Håndball-EM 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Audrey Dembélé – Ligue Féminine de Handball (LFH) 
Audrey Dembélé på Instagram