jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
A Woman of Pleasure

A Woman of Pleasure er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Wallace Worsley.


== Handling ==
Etter at Alice Dane, en fattig lærerinne, er vitne til at Sir John Turnbull kaster en motstander over en klippe, tilbyr Turnbull henne penger og ekteskap - fordi, ifølge lovverket, kan ikke en kone vitne mot ektemannen sin. I håp om å forsørge faren sin, og for ønsket luksus, aksepterer Alice frieriet. Men hun synes også at ektemannen hennes er ydmykende og fornærmende.
Når Bobby Ralston, en formann ved Turnbulls sør-afrikanske gruver, rapporterer at Turnbulls interesser er truet av et opprør av Zuluer, tar Turnbull Alice med seg til Afrika. Etter at Turnbull skyter en utsending sendt på vegne av Zulu-sjefen Cetygoola, som ønsker våpenhvile, blir Alice tatt som gissel. Hun risikerer å bli brent på bålet, med mindre budbringerens virkelige morder blir overgitt til dem.


== Skuespillere ==
Blanche Sweet som Alice Dane
Wheeler Oakman som Bobby Ralston
Wilfred Lucas som Sir John Thornbull
Wesley Barry som Danny Thomas
Fred Starr som Cetygoola
Milton Ross som Jim Dench
Josef Swickard som pastor Mr. Goddard
Spottiswoode Aitken som Wilberforce Pace


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Woman of Pleasure på Internet Movie Database 
(en) A Woman of Pleasure på AllMovie
The Woman on the Index

The Woman on the Index er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Hobart Henley.


== Handling ==
Sylvia Martin forsøker å stikke av fra sin voldelige far, men bukker nesten under for kulden på dørstokken til Louis Gordon - en kjeltring. De gifter seg. Men senere - når Gordon blir arrestert - begår han selvmord. Mange år senere er Sylvia gift med sin andre ektemann, diplomaten David Maber.
Men John Alden, nå sjef for U.S. Secret Service, planlegger å bruke Sylvia til å fange en bolsjevik-agent, Hugo Declasse, som er romantisk tiltrukket av Sylvia. Når Alden appellerer til hennes patriotisme, samtykker hun i å delta på oppdraget. Men dette fører også til en rekke uforutsette komplikasjoner.


== Skuespillere ==
Pauline Frederick som Sylvia Martin
Wyndham Standing som David Maber
Willard Mack som Hugo Declasse
Ben Hendricks Sr. som John Alded
Jere Austin som Louis Gordon
Louis Stern som John Martin
Francis Joyner som en hovmester
Florence Ashbrooke som Fralonz
Florida Kingsley som Mrs. Martin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Woman on the Index på Internet Movie Database 
(en) The Woman on the Index på AllMovie
Celleforbindelse

En celleforbindelse binder dyreceller sammen på bestemte måter, og er en essensiell del av celle-celle-interaksjon. De knytter cytoplasmaen mellom to celler sammen direkte, hvilket gjør at utvalgte ioner og molekyler kan forflyttes fra celle til celle uten å gå veien via matriksen. Det gjør også at elektriske signaler kan flyttes raskere igjennom vevet, og justerer faktorer som pH og kalsiumkonsentrasjon. I tillegg har celleforbindelser viktige mekaniske egenskaper. Celleforbindelser mellom celler i viveldyr består hovedsakelig av ulike typer konneksin-proteiner. Celleforbindelser dannes av en samling av konnekson-enheter, som hver består av to hemichannel-komplekser, en for hver celle, som hver igjen består av seks konneksin-proteiner (se figur).Celleforbindelser kan deles inn i tre ulike typer: Adherenstypen, som først og fremst bidrar til mekanisk kobling mellom cellene; okkludenstypen/lukketypen, som skaper en sammenhengende barriere av mange celler som stoffer ikke kan passere, og nexus/rørkontakter, som skaper mindre åpninger på tvers av cellemembranene for transport av mindre molekyler og ioner.


== Celleforbindelser i hjertet ==
I hjertet er celleforbindelsene essensielle for spredning av det elektriske signalet som fører til at hjertet trekker seg sammen synokront.
Celleforbindelsene i hjertet består av tre ulike typer konneksin: Cx43, Cx45, og Cx40. De ulike typene har ulike konduksjons-egenskaper og fører derfor til spredning av det elektriske signalet i ulik hastighet. I hele hjertemuskelvevet finnes Cx43, mens celleforbindelser i hjertets konduksjonssystem - spesielt i AV-noden og i His-bunten - av Cx45, og celleforbindelser i de raskere delene av His-Purkinje-systemet mest av Cx40, mens i de mer perifere delene en kombinasjon av Cx43 og Cx40. For de fleste pattedyr finnes også Cx40 i hjertevevet i atriene, men ikke i ventriklene.I friskt hjertemuskelvev er celleforbindelsene hovedsakelig plassert på enden av hjertemuskelcellene, som har en avlang form. I så å si alle sykdommer relatert til arytmi ser man at disse forflytter seg fra disse punktene til langsidene av cellene. Dette medfører at det elektriske signalet i større grad propagerer jevnt i alle retninger fremfor raskere i retningen cellene ligger i; i friskt hjertevev ligger cellene samme vei og dermed vil konduksjon typisk være en god del raskere denne veien enn på tvers.


== Referanser ==
Siegfried Jacobsohn

Siegfried Jacobsohn (1881-1926) var en tysk journalist, redaktør og teaterkritiker. Han grunnla i 1905 tidsskriftet Die Schaubühne som han i 1918 ga navnet Die Weltbühne. Han var avisens utgiver til sin død.


== Referanser ==
Milly Alcock

Amelia May Alcock (født 11. april 2000) er en australsk skuespillerinne. Hun mottok en AACTA-nominasjon for sin opptreden i komediedramaet Upright (2019-2022). Hun debuterte internasjonalt som unge Rhaenyra Targaryen i HBO fantasy-serien House of the Dragon (2022).
Alcock ble kåret til en voksende skuespiller i 2018 av Casting Guild of Australia. 


== Tidlig liv og utdanning ==
Alcock ble født 11. april 2001. Hun vokste opp i Sydney, Australia sammen med sine to brødre. Alcock begynte å opptre etter å ha deltatt i en produksjon av Red Rocking Hood på skolen hennes Stanmore Public School. Hun gikk deretter til Newtown High School of the Performing Arts, men forlot skolen i 2018 etter å ha blitt invitert til å opptre i Upright.


== Karriere ==
Alcock begynte sin TV-debut i 2014 som tenåring i den romantiske komedien Wonderland. Hun opptrådte i reklame for NBN, Cadbury, KFC og Woolworths. Hun spilte også på australsk Disney Channel fra 2015 til 2017, og spilte karakterer i kortserien B.F. Chiefs og Hanging With. Alcock fikk sin første store rolle som skuespiller i 2017 som Isabella Barrett i miniserien High Life og i ABC-dramaet Janet King.
I 2018 opptrådte hun som Maya Nordenfelt i Fox Showcase-dramaet Fighting Season. Hun spilte også som Emma Carvolth i den sjette og siste serien av A Place to Call Home, Marissa Campbell i Netflix-serien Pine Gap og Sian Galese i ABC-serien Les Norton. Alcock dukket opp i sin første spillefilm, The School, i 2018.
I 2019 begynte Alcock å opptre i Foxtel-komedie-dramaserien Upright som Meg; en løpsk tenåring som reiser i den australske ørkenen. Opptredenen hennes i Upright bidro til at hun mottok prisen for «voksende skuespiller» av Casting Guild of Australia i 2018.
Hun ble også nominert for beste komedierolle ved den 10. AACTA-Awards-utdelingen for sin opptreden i Upright, og var en av de yngste som ble nominert til denne prisen. 
I 2021 kunngjorde Alcock at hun ville opptre som den unge prinsesse Rhaenyra Targaryen i 2022 i HBO sin fantasy-serie House of the Dragon, en forløper til Game of Thrones-serien.


== Eksterne lenker ==
(en) Milly Alcock på Internet Movie Database 
(fr) Milly Alcock på Allociné 
(en) Milly Alcock hos Rotten Tomatoes 
(en) Milly Alcock hos The Movie Database
Nikolaj Petrunin

Nikolaj Josefovitsj Petrunin (russisk: Николай Юрьевич Петрунин; født 27. februar 1976 i Vjazniki i Vladimir oblast i RSFSR i Sovjetunionen, død 12. oktober 2022 i Moskva) var en russisk politiker (Forent Russland) som var deputert til den 7. og den 8. statsdumaen. 
Etter eksamen fra Vladimir Statsuniversitet arbeidet Petrunin i kommersielle organisasjoner. Fra 1993 til 2015 var Petrunin direktør for korporasjonsgruppen Steklo-Gaz. Den 18. september 2016 ble han innvalgt i den 7. statsdumaen. I september 2021 ble han gjeninnvalgt til den 8. statsdumaen for Tula oblast.I 2005 fikk han graden kandidat i økonomivitenskap.Petrunin, som var nevnt i Pandora Papers, var et av de medlemmer av statsdumaen som ble ilagt sanksjoner av United States Treasury (USAs finansministerium) den 24. mars 2022 som svar på Russlands invasjon av Ukraina i 2022.Petrunin døde i en alder av 46 år i oktober 2022, formodentlig av langtidsvirkning av covid-19..


== Referanser ==
Them (band)

Them var et rockeband som ble startet i Belfast, men flyttet til England da de fikk kontrakt med Decca i 1964. Bandet fremførte en blanding av covere og eget materiale komponert av vokalisten Van Morrison. De fikk en hit med «Here Comes the Night» både i England og USA. I tillegg til den, kom «Baby Please Don't Go» blant topp 10 i England, og «Mystic Eyes» blant topp 40 i statene. Van Morrison forlot bandet i 1966.Låten som regnes som Thems mest innflytelsesrike, var «Gloria». Den kom opprinnelig på B-siden av singelen «Baby Please Don't Go» i 1964, men var A-side på en rekke senere singelutgivelser. Låten ble innlemmet i Grammy Hall of Fame i 1999.


== Albumutgivelser ==
The Angry Young Them / Them (Nord-Amerika) — 1965
Them Again — 1966
Belfast Gypsies — 1967
Now and "Them" — 1968
Time Out! Time in for Them — 1968
Them — 1969
Them in Reality — 1970
Shut Your Mouth — 1979


== Referanser ==
The Two Coreys

The Two Coreys er en amerikansk reality-tv-serie som forteller om livene til The Two Coreys, skuespillerne Corey Feldman og Corey Haim.
License to Drive

License to Drive er en amerikansk filmkomedie fra 1988 med manus av Neil Tolkin og regi av Greg Beeman. Dette var Beemans første spillefilm som regissør. 
Filmen hadde premiere i USA den 6. juli 1988, og spilte inn over 20 millioner dollar på kinoer i Nord-Amerika. Den ble distribuert av 20th Century Fox.


== Rolleliste ==
Corey Haim
Corey Feldman
Heather Graham
Carol Kane
Richard Masur
Michael Manasseri
Nina Siemaszko


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) License to Drive på Internet Movie Database 
(no) License to Drive hos Filmfront 
(sv) License to Drive i Svensk Filmdatabas 
(da) License to Drive i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) License to Drive på Allociné 
(nl) License to Drive på MovieMeter 
(en) License to Drive på AllMovie 
(en) License to Drive på Turner Classic Movies 
(en) License to Drive på Rotten Tomatoes 
(en) License to Drive på Metacritic
TV 2 Bleep

TV 2 Bleep er TV 2 Underholdnings satsing på videonettstedet YouTube. Programledere er Victor Sotberg, Chris Omdahl og Robin Hofseth. Programlederne blir ofte sensurert med pipelyd, derav navnet Bleep. Episodene som lages blir publisert i programmets egen YouTube-kanal og i TV 2s nettspiller. Kanalen startet opp 10. oktober 2022, og hadde fått over 7 000 abonnenter fire dager etter oppstart.


== Programledere ==
Chris Omdahl (10. oktober 2022–)(3 måneder og 12 dager)
Robin Hofseth (10. oktober 2022–)(3 måneder og 12 dager)
Victor Sotberg (10. oktober 2022–)(3 måneder og 12 dager)


== Referanser ==
Milli Vanilli

Milli Vanilli var en tysk-fransk R&B-duo fra München. Gruppen ble grunnlagt av Frank Farian i 1988 og besto av Fab Morvan og Rob Pilatus. Debutalbumet deres, All or Nothing in Europe, rekonfigurert som Girl You Know It's True i USA, oppnådde internasjonal suksess og ga dem en Grammy-pris for beste nye artist den 21. februar 1990.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Milli Vanilli – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Milli Vanilli på Internet Movie Database 
(en) Milli Vanilli på Discogs 
(en) Milli Vanilli på MusicBrainz 
(en) Milli Vanilli på Spotify 
(en) Milli Vanilli på Songkick 
(en) Milli Vanilli på Last.fm 
(en) Milli Vanilli på AllMusic
Debbie Green (artist)

Debbie Green (1940–2017) var en amerikansk folkesanger.


== Liv og virke ==
Hun ble født i New York i 1940 og vokste opp i en middelklassefamilie på Staten Island. Hennes far var visepresident ved Macy's Department Store og moren hennes viet mye av sin tid til veldedighetsarbeid. Foreldrene skiltes da hun var fire år gammel.Hun skal ha lært Joan Baez å spille gitar og Eric Andersen har sagt at Green lærte både ham og Eric Clapton spillestilen fingerpicking på gitar. Green spilte bassgitar, piano, gitar og ukulele, Bob Dylan skal ha beskrev henne som "en bra pianospiller".Hun flyttet til Berkeley, California i 1960 hvor hun møtte Bob Dylan, Tom Paxton, Phil Ochs, Pete Seeger og Eric Andersen, som hun senere giftet seg med. I tillegg til alle disse kjente artistene kjente hun også Jimy Hendrix, Erik Clapton, James Taylor, Frank Zappa, Joan Baez og Buffy Saint Marie.Hun regnes som en viktig artist innen folkemusikk og folkrock i 1960 og begynnelsen av 1970-årene, men hun har aldri spilt inn noen soloalbum, men hun spilte inn «Who's Going to Be My Man» som man kan finne på et album med forskjellige artister, Hear Me Howling! Blues, Ballads & Beyond. Hun har også medvirket på flere andre artisters album som Eric Andersen, Today is the Highway (1965), Bout Changes & Things (1966)  og Blue River (1972).Hun giftet seg med Eric Andersen og de fikk datteren Sari. Sari Andersen Bouret er også er låtskriver og sanger som i 2018 ga ut albumet Sari, som er en hyllest til moren.Debbie Green la karrieren på hylla og spilte ikke så mye men tok seg av datteren.I 1972 begynt hun å spille bassgitaren, hun dro på turne med Hoyt Axton, Mimi Farina og Tim Hardin.Hun skaffet seg et hjemmestudio og begynte å produsere sanger for andre. Hun samarbeidet med datteren på hennes album, som ble utgitt året etter at Debbie Green døde. Det siste sporet på dette albumet er Eric Andersens «Listen to the Rain», produsert av Debbie Green.


== Referanser ==
PPI (måleenhet)

PPI (fra engelsk pixels per inch, «piksler per tomme»), er en måleenhet for bildeoppløsning på en skjerm.
Noen ganger brukes betegnelsen DPI synonymt med PPI, selv om PPI strengt tatt viser til lyspunkter på en skjerm og DPI (dots per inch) til rasterpunkter (flekker, prikker) på trykk.
Formelen for PPI på et tradisjonelt display er: 
  
    
      
        
          PPI
        
        =
        
          
            Antall piksler
            Siagonal størrelse i tommer
          
        
        =
        
          
            1920
            20
          
        
        =
        96
        
           PPI
        
      
    
    {\displaystyle {\text{PPI}}={\frac {\text{Antall piksler}}{\text{Siagonal størrelse i tommer}}}={\frac {1920}{20}}=96{\text{ PPI}}}
A Woman There Was

A Woman There Was er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av J. Gordon Edwards.


== Handling ==
Pulke, en perle-dykker på Sørhavsøya Kolpee, er forelsket i Zara - datteren til sjefen Majahs datter. Men hun møter snart en misjonær fra New England, ved navn Winthrop Stark.
Men Stark nekter å gå med på Zaras frieri, fordi han allerede er forlovet med en annen kvinne. Zara blir etter hvert den regjerende prinsessen, etter at Majah døde i en storm.


== Skuespillere ==
Theda Bara som Prinsesse Zara
William B. Davidson som pastor Winthrop Stark
Robert Elliott som Pulke
Claude Payton som en yppersteprest
John Ardizoni som Majah


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Woman There Was på Internet Movie Database 
(en) A Woman There Was på AllMovie
The Woman Thou Gavest Me

The Woman Thou Gavest Me er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Hugh Ford.


== Skuespillere ==
Katherine MacDonald som Mary MacNeill
Jack Holt som Lord Raa
Milton Sills som Conrad
Theodore Roberts som Daniel MacNeill
Fritzi Brunette som Alma
Katherine Griffith som Tante Bridget


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Woman Thou Gavest Me på Internet Movie Database 
(sv) The Woman Thou Gavest Me i Svensk Filmdatabas 
(en) The Woman Thou Gavest Me på AllMovie
The Woman Under Cover

The Woman Under Cover er en amerikansk stumfilm fra 1919 regissert av George Siegmann.


== Skuespillere ==
Fritzi Brunette som Alma Jordan
George A. McDaniel som Mac
Harry Spingler som Billy Jordan
Fontaine La Rue som Yvonne Leclaire
Edward Cecil


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Woman Under Cover på Internet Movie Database 
(en) The Woman Under Cover på AllMovie
The Woman Under Oath

The Woman Under Oath er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av John M. Stahl.


== Handling ==
Den unge skipsføreren Jim O'Neil blir oppdaget med en revolver over sin døde arbeidsgiver, Edward Knox. Den berømte roman-forfatteren Grace Norton, valgt til å være med i juryen under rettssaken mot Jim, som New Yorks første kvinnelige jury-medlem.
Selv om Jim erklærer seg uskyldig, nekter han å utdype hvordan han havnet i denne situasjonen før kjæresten Helen vitner om at Knox hadde voldtatt henne. Jim vitner om at han hadde til hensikt å drepe Knox, men han var allerede død når Jim fant ham.


== Skuespillere ==
Florence Reed som Grace Norton
Hugh Thompson som John Schuyler
Gareth Hughes som Jim O'Neil
David Powell som Edward Knox
Florida Kingsley som Mrs. O'Neil
Mildred Cheshire som Helen
May McAvoy som Edith Norton
Harold Entwistle som en dommer
Walter McEwen som en forsvarsadvokat
Edward Brennan som en ansatt ved retten
Frank De Camp som Jury-formann


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Woman Under Oath på Internet Movie Database 
(sv) The Woman Under Oath i Svensk Filmdatabas 
(en) The Woman Under Oath på AllMovie
Lackawanna (New York)

Lackawanna er en by i Erie County ved i den amerikanske delstaten New York. I 2020 hadde den 19.949 innbyggere over et areal på 17 km². Lackawanna ligger rett sør for Buffalo ved østbredden av Lake Erie og tilhører storbyområdet Niagara Falls-Buffalo. Byte fikk sitt navn etter at Lackawanna Steel Company etablerte seg der.


== Historie ==
Området var ved inngangen av 1800-tallet del av Buffalo Creek Reservation. Da indianerne ble trengt unna solgte de i 1842 marken, og nybyggere kom og begynte med jordbruk i det som da var regnet som tilhørende Town West Seneca.
Fra 1900 ble et anlegg tilhørende Lackawanna Steel Company etablert på bredden av Eireinnsjøen. Dette selskapet var i utgangspunktet oppkalt etter elven Lackawanna i Pennsylvania der stålverket først lå i byen Scranton. Selskapet etablerte seg i West Seneca på grunn av stigende lønns- og transportkostnader, og produksjonen begynte i 1904.De fleste som arbeidet ved stålverket og dets støtteanlegg var arbeidere som flyttet med til Buffalo og West Seneca. Lackawanna Steel Company bygde også arbeiderboliger i umiddelbar nærhet til arbeidsplassene. Infrastrukturen i og budsjettet til West Seneca kunne ikke holde tritt med den store tilstrømningen av bye innbyggerne, og  Lackawanna Steel Company betalte svært lav landskatt. Etter en opprinnelig betydelig motstand fra bedriftene ble den vestlige delen av Town West Seneca derfor i 1909 utskilt som egen by, Lackawanna.Stålverket og støttebedriftene dominerte byen. I 1922 ble Lackawanna Steel Company overtatt av Bethlehem Steel. Fra en arbeidsstokk på inntil 20.000 medarbeidere ble det trappet ned under nedgangstider, of 1983 var det på det nærmeste ingen virksomhet lenger på stålverket. Frem til 2001 ble det produsert koks, og stålprodukter ble viderebehandlet.  Det siste av virksomhet, nå under eieren ArcelorMittal, som beskjeftiget rundt 460 arbeidere, ble stengt i 2009.  Deler av de tidligere anleggene som lå langs strandkanten, fikk nye eiere som blant annet erstattet de gamle bygningene med vindkraftmøller.


== Religion ==
Lackawanna har 14 protestantiske kirker, og moskeen Masjid Alhuda er den aller største i Buffalo-området. Det er også mange katolske kirker, og den viktigste er Basilica of Our Lady of Victory.


== Referanser ==
Ragnar Ringstad

Ragnar Ringstad (1910–1982) var en norsk langrennsløper som konkurrerte på 1930-tallet. Han var med på det norske laget som tok sølv på 4 x 10 km stafett i Ski-VM 1938 i Lahtis sammen med Olav Økern, Arne Larsen og Lars Bergendahl. Han gikk også VM-rennet på 18 km i Lahtis, hvor han kom på 24.-plass. Ringstad deltok på femmila i Holmenkollen i 1938 og ble nummer 26.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Norske skiløpere. Skiforlaget - Erling Ranheim. 1955. s. 255.
A Woman’s Experience

A Woman's Experience er en amerikansk stumfilm fra 1919 regissert av Perry N. Vekroff.


== Skuespillere ==
Sam Hardy som George Roydant
Mary Boland som Agnes Roydant
Lawrence McGill som Nicholas Barrable
Robert Cain som Sulgrave
Corrine Uzzell som Attlie Damuron


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Woman's Experience på Internet Movie Database 
(en) A Woman's Experience på AllMovie
The World and Its Woman

The World and Its Woman er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Frank Lloyd.


== Handling ==
En russisk bondepike blir berømt som opera-sangerinne, og blir elsket av en russisk prins. Når den russiske revolusjonen i 1917 styrter tsaren og hans regjering, forsøker kjærestene å krysse de iskalde steppene - i håp om å finne veien til Amerika.


== Skuespillere ==
Geraldine Farrar som Marcia Warren
Lou Tellegen som Prins Michael Orbeliana
Mae Giraci som en ung versjon av Marcia Warren
Francis Marion som som en ung prins Michael Orbeliana
Alec B. Francis som Prins Michael Orbeliana
Edward Connelly som Robert Warren
Naomi Childers som Baronesse Olga Amilahvari
Lawson Butt som Peter Poroschine
Arthur Edmund Carewe som grev Alix Voronassof
Rose Dione som Erina Rodina
Lydia Yeamans Titus som Mamie Connors


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The World and Its Woman på Internet Movie Database 
(en) The World and Its Woman på AllMovie
Yankee Doodle in Berlin

Yankee Doodle in Berlin er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av F. Richard Jones.


== Handling ==
Dypt bak fiendens linjer forkler kaptein Bob White seg som en kvinne, i forsøk på å narre medlemmer av den tyske militære overkommandoen - inkludert den tyske keiseren selv.


== Skuespillere ==
Bothwell Browne som Kaptein Bob White
Ford Sterling som Keiser Bill
Malcolm St. Clair som kronprins Freddy
Bert Roach som Von Hindenburg
Eva Thatcher som keiserinnen
Marie Prevost som en kvinne fra Belgia
Ben Turpin som en prøyssisk vakt
Charles Murray som en irsk-amerikansk soldat
Chester Conklin som en offiser
Heinie Conklin som drill-leder for den prøyssiske garde
Joseph Belmont som Von Tirpitz


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yankee Doodle in Berlin på Internet Movie Database 
(en) Yankee Doodle in Berlin på AllMovie 
(en) Yankee Doodle in Berlin på Rotten Tomatoes
A Yankee Princess

A Yankee Princess er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av David Smith.


== Handling ==
Patsy O'Reilly forestiller seg at hun er en etterkommer av den irske adelen. Faren hennes er en fattig entreprenør, men sørger for at familien plutselig blir velstående - og de flytter til New York City. Foreldrene kjøper, på datterens anmodning, et våpenskjold fra den konkurs-rammede Lord Windbourne-familien.
Etter at O'Reilly-ekteparet kommer tilbake til USA, får de besøk av Lady Windbourne og sønnen hennes, som ikke nevner at det vedtatte våpenskjoldet deres egentlig var  Windbourne-familien eget. Lord Windbourne blir deretter forlovet med Patsy, men han blir senere avslørt som en bedrager. Den virkelige arvingen til Windbourne-familien, Larry Burke, er i virkeligheten en britisk offiser.


== Skuespillere ==
Bessie Love som Patsy O'Reilly
Robert Gordon som Larry Burke
George C. Pearce som Michael O'Reilly
Aggie Herring som Mrs. O'Reilly
J. Carlton Wetherby som Lord Windbourne
Katherine Griffith som Lady Windbourne
Lydia Yeamans Titus som Molly McGuire


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Yankee Princess på Internet Movie Database 
(en) A Yankee Princess på AllMovie 
(en) A Yankee Princess på Turner Classic Movies
Yaps and Yokels

Yaps and Yokels er en amerikansk stumfilm fra 1919 regissert av Noel M. Smith.


== Skuespillere ==
Jimmy Aubrey som James
Oliver Hardy
Richard Smith


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yaps and Yokels på Internet Movie Database