jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oreina

Oreina er slekt av biller i delgruppen (underfamilien) Chrysomelinae.


== Utseende ==
Middelsstore, avlangt ovale, blanke, metallisk skinnende bladbiller. Antennene er litt fortykket mot spissen, knapt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, mye bredere enn langt, ved roten nesten så bredt som dekkvingene.


== Levevis ==
Slekten kan finnes på mange ulike planter. Disse billene føder levende avkom (larver), de legger ikke egg.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Europa.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Bladbiller, Chrysomelinae Latreille, 1802
stammen Chrysomelini Latreille, 1802
slekten Oreina Chevrolat, 1837
underslekten Allorina Weise, 1902
Oreina bidentata Bontems, 1981
Oreina caerulea (Olivier, 1790)
Oreina canavesei Bontems, 1984
Oreina collucens Daniel, 1903
underslekten Chrysochloa Hope, 1840
Oreina cacaliae (Schrank, 1785)
Oreina elongata Suffrian, 1851
Oreina fairmairiana De Gozis, 1882
Oreina genei Suffrian, 1851
Oreina redikorzevi (Kuhnelt, 1984)
Oreina speciosissima (Scopoli, 1763)
underslekten Frigidorina Kuhnelt, 1985
Oreina frigida Weise, 1883
underslekten Intricatorina Kuhnelt, 1985
Oreina intricata (Germar, 1824)
underslekten Oreina (i snever forstand)
Oreina alpestris Schummel, 1843
Oreina bifrons (Fabricius, 1792)
Oreina ganglbaueri Jakob, 1953
Oreina gloriosa (Fabricius, 1781)
Oreina liturata (Scopoli, 1763)
Oreina speciosa (Linnaeus, 1767)
Oreina viridis (Duftschmid, 1825)
underslekten Protorina Weise, 1894
Oreina ludovicae Mulsant, 1854
Oreina melancholica Heer, 1845
Oreina peirolerii Bassi, 1834
Oreina pennina Binaghi, 1938
Oreina plagiata Suffrian, 1861
Oreina retenta (Weise, 1894)
Oreina sibylla Binaghi, 1938
underslekten Virgulatorina Kuhnelt, 1985
Oreina virgulata Germar, 1824


== Eksterne lenker ==
Oversikt over de vestpalearktiske artene
(en) Oreina i Encyclopedia of Life 
(en) Oreina i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Oreina hos Artsdatabanken 
(sv) Oreina hos Dyntaxa 
(en) Oreina hos NCBI 
(en) Kategori:Oreina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oreina – detaljert informasjon på Wikispecies
Fergana Challenger

Fergana Challenger er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på hardcourt. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2000.
Den blir spilt hvert år i Fergana i Usbekistan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Karshi Challenger

Karshi Challenger er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på hardcourt. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2007.
Den blir spilt hvert år i Qarshi i Usbekistan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Tashkent Challenger

Tashkent Challenger er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på hardcourt. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2008.
Den blir spilt hvert år i Tasjkent i Usbekistan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Vietnam Open (tennis)

Vietnam Open var en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på hardcourt. Den var en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2015 og spilt siste gang i 2017.
Den ble spilt i Ho Chi Minh-byen i Vietnam.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
7th Air Defence Group

7th Air Defence Group er et forband i British Army med ansvar for luftvern og overvåking av luftrom. Forbandet er underlagt Force Troops Command og har standkvarter ved Baker Barracks på Thorney Island. Det ble opprettet 1. april 2019 og avløste Joint Ground Based Air Defence HQ.Alle avdelingene i forbandet er fra Royal Regiment of Artillery.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Latrobe City Traralgon ATP Challenger

Latrobe City Traralgon ATP Challenger er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på hardcourt. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2013.
Den blir spilt hvert år i Traralgon i Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Burnie International

Burnie International er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på hardcourt. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2003.
Den blir spilt hvert år i Burnie i Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Canberra Tennis International

Canberra Tennis International er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på hardcourt. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2015.
Den blir spilt hvert år i Canberra i Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Canberra Challenger

Canberra Challenger er en profesjonell tennisturnering for menn som blir spilt på hardcourt. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2016.
Den blir spilt hvert år i Canberra i Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Launceston International

Launceston International er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på hardcourt. Den er en del av Challenger-touren, og ble opprettet i 2012.
Den blir spilt hvert år i Launceston i Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Rusdalsåni kraftverk

Rusdalsåni kraftverk er et vannkraftverk i Lund kommune i Rogaland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 206 meter i Rusdalsåna.
Installert effekt er 5,5 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 17,8 GWh.
Rusdalsåni Kraft AS eies 100% av OBOS Energi AS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Forte vannkraft - våre kraftverk
Cloudberry
Arentz & Kjellesvig ingeniørfirma
Peter Jul Melleby

Peter Jul Melleby (født 11. januar 1917 i Halden, død 12. mai 2019 i Vadsø) var en norsk krigsveteran og polarfarer som deltok i krigen på Svalbard og som deltaker på den norsk-britisk-svenske Maudheim-ekspedisjonen til Antarktis 1949-1952.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Melleby ble født i Halden og avsluttet skolegangen der i 1938. 


=== Annen verdenskrig ===
Han var gruvearbeider i Longyearbyen fra 1939 til han ble evakuert til Skottland i 1941 hvor han sluttet seg til den norske brigaden der. Han ble deretter sendt som skiinstruktør til Island før han kom til Svalbard som soldat med Operasjon Fritham i mai 1942. Ekspedisjonen ble angrepet av tyske bombefly utenfor Barentsburg og 18 mann ble drept og flere ble såret. Melleby overlevde og deltok senere i en rekke trefninger med tyskerne. I 1943 ble utdannet som radiotelegrafist før han på nytt vendte tilbake til Svalbard og ble stasjonert ved den metereologiske stasjonen i Hiorthhamn 1944-1945.


=== Etterkrigstiden ===
Høsten 1946 dro han som fangstmann til Nordøst Grønland. I 1949-1952 deltok han på den norsk-britisk-svenske Maud-ekspedisjonen til Antarktis som hundefører, radiotelegrafist, mekaniker og altmuligmann. I 1955 ble han ansatt i Geofysisk malmleting som senere ble en del av Norges geologiske undersøkelser (NGU) hvor han drev omfattende feltundersøkelser over hele landet inntil han gikk av med pensjon i 1984.I de siste 19 år av sitt liv bodde Melleby i Vadsø.
Fjelltoppen Mellebynuten og isbreen Peterbreen i Dronning Maud Land i Antarktis er oppkalt etter Peter Jul Melleby.


== Referanser ==
Røfsdalselva kraftverk

Røfsdalselva kraftverk er et vannkraftverk ved Saurdalsvatnet i Vanylven kommune i Møre og Romsdal. 
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 212 meter i Ripsdalselva.
Installert effekt er 3,2 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 13 GWh.
Røfsdalskraft AS var eid av NGK Utbygging AS og flere lokale grunneiere. I 2019 ble det solgt til Småkraft AS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
NGK Utbygging
Amanda Anisimova

Amanda Anisimova (født 31. august 2001 i Freehold Township i New Jersey) er en amerikansk profesjonell tennisspiller.
Anisimova kom til semifinalen i Grand-Slam turneringen French Open i 2019 etter å ha beseiret verdenstreer Simona Halep i kvartfinalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amanda Anisimova – WTA Tennis 
(en) Amanda Anisimova – ITF Tennis
Petra Martić

Petra Martić (født 19. januar 1991 i Split) er en kroatisk profesjonell tennisspiller.
Martić kom til kvartfinalen i Grand-Slam turneringen French Open i 2019 etter blant annet å ha beseiret verdenstoer Karolína Plíšková i tredje runde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Petra Martić – Olympics.com 
(en) Petra Martić – Olympic.org 
(en) Petra Martić – Olympedia 
(en) Petra Martić – WTA Tennis 
(en) Petra Martić – ITF Tennis 
(en) Petra Martić – FedCup
EK Engelmann Wien

EK Engelmann Wien var et ishockeylag i Wien, Østerrike. De spilte i Die Österreichische Eishockey-Liga, på øverste nivå i Østerrike.


== Historie ==

Klubben ble grunnlagt i 1922 som Pötzleinsdorfer SK. Wien vant fem Østerrikske (one as Pötzleinsdorfer SK) titler, og en tysk, i 1939, da Østerrike var okkupert av Tyskland på den tiden.


== Mesterskap ==
Østerrikske mestere (5) :1932 (som Pötzleinsdorfer SK), 1938, 1946, 1956, 1957
Tyske mestere (1) : 1939


== Referanser ==
Poysdorf

Poysdorf er en bykommune i delstaten Niederösterreich i Østerrike. Kommunen hadde cirka 5 500 innbyggere (2018).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Poysdorf – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ragne Grande

Ragne Grande (født 29. juni 1990 i Lierne) er en norsk skuespiller, utdannet ved Teaterhøgskolen i 2015.I 2018 mottok hun Heddaprisen i kategorien beste kvinnelige hovedrolle/skuespiller for rollen som Laura Wingfield i Glassmenasjeriet av Tennessee Williams.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ragne Grande på Internet Movie Database
Naratsj

Naratsj eller  Narotsj (belarusisk Нарач, russisk Нарочь) er en innsjø nordvest i Belarus, i Minsk voblast). Den har et areal på 79,2 km² og er 25 meter på det dypeste. Innsjøen er den største i Belarus, og fra 1919 til 1939 var den den største innsjøen i Polen. Elven Vilia er hovedkilden til Naratsj, mens elven Naratsj renner videre ut fra innsjøen. 
Narotsj er en del av en gruppe innsjøer kalt Naratsj-gruppen. De andre innsjøene i grupper er Mjastra (Мястра på belarusisk), Batoryn (Баторын på belarusisk) og Blednaje (Бледнае på belarusisk). Innsjøen er omringet av furuskog, og er et populært turist- og friluftsområde.


== Eksterne lenker ==
(en) Narač Lake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Münchener Kammerorchester

Münchener Kammerorchester  (MKO) er et orkester fra München med 28 fast ansatte musikere. Orkesteret ble startet i 1950 av Christoph Stepp, og er senere blitt ledet av sjefdirigentene Hans Stadlmaier, Christoph Poppen, Alexander Liebreich og Clemens Schuldt.
Med rundt 60 konserter i året og utstrakt turnévirksomhet, spiller orkesteret 1/3 av konsertene sine kammermusikalsk, uten dirigent. 
MKO har offentlig regionalstøtte fra Fristaten Bayern samt München by.
En viktig del av profilen til orkesteret er moderne musikk. MKO har uroppført verker av blant annet Iannis Xenakis, Wolfgang Rihm, Tan Dun, Chaya Czernowin, Georg Friedrich Haas, Pascal Dusapin, Salvatore Sciarrino og Jörg Widmann. Videre har man også gitt komposisjonsoppdrag til blant annet Beat Furrer, Erkki-Sven Tüür, Thomas Larcher, Milica Djordjević, Clara Iannotta, Samir Odeh-Tamimi, Mark Andre, Stefano Gervasoni, Márton Illés, Miroslav Srnka, Lisa Streich, Johannes Maria Staud og Tigran Mansurian.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Münchener Kammerorchester – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Münchener Kammerorchester på Discogs 
(en) Münchener Kammerorchester på MusicBrainz 
(en) Münchener Kammerorchester på Songkick 
(en) Münchener Kammerorchester på AllMusic
Adrian von Renteln

Theodor Adrian von Renteln (født 15. september 1897 i "Hotzi" et sted i Keiserdømmet Russland, død 1946 i Sovjetunionen) var en tysk journalist, politiker (NSDAP) og embedsmann i okkupert land, med ansvar for jødeforfølgelser.  


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Adrian von Renteln var av baltertysk herkomst og hadde sine skoleår i Riga og Tartu innen han kom til Tyskland i 1917.


=== I Tyskland ===
Han studerte økonomi og rettsvitenskap i ved universitetene i Berlin og Rostock, og i februar 1924 ble han doktorpromovert til Dr. rer. pol. med et arbeid om Lettlands (Latvias) valuta.
Han sluttet seg til NSDAP i 1929 og ble tatt opp i SA samme år. I 1931 ble han utsett til leder for Hitlerjugend, men ble etterfulgt av Baldur von Schirach allerede i 1932 da han ble innvalgt i den tyske riksdagen.


=== Andre verdenskrig og videre skjebne ===
Under andre verdenskrig var von Renteln generalkommissar for det av Tyskland okkuperte Litauen der han forestod harde tiltak mot den jødiske befolkningen. Den 26. august 1941 beordret han overfør jødeghettoen i Kovno (Kaunas) at telefoner og telefonlinjer skulle fjernes, posttjenesten innstilles, broene over til ghettoen omringes og piggtrådgjerder legges ut for å hindre at folk hoppet i elven. Ordren forbød også jødene i Kovnoghettoen å bruke dører, vinduskarmer  eller hus til brensel. I 1943 var han implisert i ryddingen av Vilnaghettoen (nå: Vilnius), med deportasjon av 20 000 jøder til konsentrasjons- eller tilintetgjørelsesleirer, og utplyndring av ghettoen. 
Etter krigen skal han ha blitt tatt til fange, sannsynligvis i Sovjetunionen, og dømt til døden for krigsforbrytelser. Han skal ha blitt henrettet ved hengning. 
Det har imidlertid også versert spekulasjoner om at von Renteln under en falsk identitet skal ha klart å flykte til Sør-Amerika og levd der til sin død.


== Litteratur ==
Das Personenlexikon zum Dritten Reich (tyska). Frankfurt am Main: Fischer Taschenbuch Verlag. 2007. s. 492. ISBN 978-3-596-16048-8. 


== Referanser ==
Deuterocampta

Deuterocampta er slekt av biller i delgruppen (underfamilien) Chrysomelinae.


== Utseende ==
Middelsstore, bredt ovale, halvblanke, gjerne gule eller røde og svarte bladbiller. Antennene er litt fortykket mot spissen, knapt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, mye bredere enn langt, ved roten så bredt som dekkvingene.


== Levevis ==
Slekten kan finnes på mange ulike planter. Arten Deuterocampta quadrijuga er innført til Australia i et forsøk på biologisk kontroll av den innførte planten Heliotropium amplexicaule.


== Utbredelse ==
Slekten er naturlig utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Bladbiller, Chrysomelinae Latreille, 1802
stammen Chrysomelini Latreille, 1802
slekten Deuterocampta Chevrolat, 1837
Deuterocampta achardi Bechyné, 1944
Deuterocampta aeneolucens Stål, 1860
Deuterocampta atromaculata (Stål, 1859)
Deuterocampta crucigera (Sahlberg, 1823)
Deuterocampta cruxnigra Stål, 1859
Deuterocampta discicollis Jacoby
Deuterocampta duodecimmaculata Stål, 1859
Deuterocampta fallax Bechyné, 1950
Deuterocampta flavicans (Stål, 1860)
Deuterocampta fulvipennis Jacoby
Deuterocampta humeralis Bechyné, 1944
Deuterocampta leucomelaena (Perty, 1832)
Deuterocampta modesta Jacoby
Deuterocampta nigromarginata Jacoby
Deuterocampta pustulicollis Stål, 1859
Deuterocampta quadrijuga (Stål, 1859)
Deuterocampta saeva (Stål, 1859)
Deuterocampta saundersi Cobbold, 1878
Deuterocampta scenica (Balý, 1859)
Deuterocampta sedula Stål, 1859
Deuterocampta semistriata (Fabricius, 1775)
Deuterocampta stauroptera (Wiedemann, 1821)
Deuterocampta steinheili Jacoby
Deuterocampta undulata Bechyné, 1950
Deuterocampta vinculata (Germar, 1824)
Deuterocampta vittulosa Bechyné, 1944


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Deuterocampta Besøkt 8.6. 2019
Bilde av Deuterocampta quadrijuga
Bilder av noen arter
(en) Deuterocampta i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Deuterocampta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Labidomera

Labidomera er slekt av biller i delgruppen (underfamilien) Chrysomelinae.


== Utseende ==
Middelsstore, avlangt ovale, blanke, gjerne gule og svarte bladbiller. Antennene er litt fortykket mot spissen, knapt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, mye bredere enn langt, ved roten nesten så bredt som dekkvingene.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord- og Mellom-Amerika nord til det sørlige Canada.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Bladbiller, Chrysomelinae Latreille, 1802
stammen Chrysomelini Latreille, 1802
slekten Labidomera Chevrolat, 1837
Labidomera clivicollis (Kirby, 1837)
Labidomera maya Daccordi & Lesage, 1999
Labidomera olmeca Daccordi & Lesage, 1999
Labidomera suturella Chevrolat, 1844


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter. Besøkt 8.6. 2019
(en) Labidomera i Encyclopedia of Life 
(en) Labidomera i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Labidomera hos Artsdatabanken 
(sv) Labidomera hos Dyntaxa 
(en) Labidomera hos ITIS 
(en) Labidomera hos NCBI 
(en) Kategori:Labidomera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Agasta

Agasta er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) Chrysomelinae.


== Utseende ==
Middelsstore, bredt ovale, glatte og blanke bladbiller, gjerne gulgrønne med svarte flekker. De kan overflatisk minne om marihøner, men skiller seg fra disse på at antennene ikke er klubbeformede.


== Levevis ==
Mange av artene er knyttet til trær i familien Araliaceae og Pittosporaceae, der både larver og voksne spiser blader.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i dte sørlige Kina og det Indo-malayiske området.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Bladbiller, Chrysomelinae Latreille, 1802
slekten Agasta Hope, 1840
Agasta annamica Kimoto and Gressitt, 1981 
Agasta formosa Hope, 1840 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Agasta cf. formosa
(en) Agasta i Encyclopedia of Life 
(en) Agasta i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Agasta hos NCBI 
(en) Kategori:Agasta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Agasta (Chrysomelidae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Niels Högel

Niels Högel (født 30. desember 1976 i Wilhelmshaven) er en tysk tidligere sykepleier og seriemorder. Han ble i 2015 funnet skyldig i drap på to pasienter, og i 2019 på ytterligere 85 pasienter. Han ble ved begge anledninger dømt til livsvarig fengsel. Högel var fra 1999 til midten av 2005 ansatt som sykepleier i Oldenburg og Delmenhorst, og tok livet av sine pasienter ved bruk av medisiner. Saken var det mest omfattende tilfelle av seriemord i Tyskland etter andre verdenskrig.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Niels Högels far var sykepleier og hans mor advokatassistent. Etter realskole utdannet Högel seg til sykepleier og deretter akuttsykepleier. Högel arbeidet fra 1999 til 2002 på sykehuset i Oldenburg og fra 2002 til 2005 på intensivavdelingen til sykehuset i Delmenhorst.


=== Drapene ===
Högel drepte ifølge tiltalen ofte flere ganger om dagen. Det skjedde blant annet ved at han ga pasientene sprøyter med Ajmalin, et antiarytmikum som ved Högels bruk skadet sirkulasjonssystemet.  Högel drepte til alle døgnets tider. Det kunne skje straks etter at en pasient kom inn til avdelingen, eller noen dager senere. Ofrene var fra 34 til 96 år gamle. Etterforskerne gikk ut fra at det dreide seg om mer enn 100 ofre. I en rekke tilfeller var imidlertid ofrene kremert og det gjorde det umulig å lete etter spor av medikamenter.


=== Straffesakene ===
Högel ble i 2005 dømt til sju års fengsel for drapsforsøk. I en ny rettssak i 2015 ble han dømt for to drap, men erkjente under rettssaken til en psykiater at han hadde tatt livet av 30 mennesker. Etter den etterforskning som fulgte ble han tiltalt for 100 drap. I 2019 ble han dømt til livsvarig fengsel for drap av tilsammen 85 pasienter, men ble frifunnet for 15 tilfeller. Högel tilsto 43 av drapene.
I dommen til Landgericht Oldenburg uttalte dommer Bührmann at han følte seg som en «Dødens bokholder» («Buchhalter des Totes»), og ga videre uttrykk for at:

Saken er den at de verste fantasier ofte ikke er tilstrekkelig til å beskrive virkeligheten. Den menneskelige forstand må kapitulere. Det har ikke lykkes oss å finne alle svar. En del av tåken som hviler over denne saken, klarer vi ikke å trenge igjennom. Også det fyller oss med en dyp sorg.
Högel ble i dommen ansett som tilregnelig, men med personlighetsforstyrrelser. Han var ikke i stand til å føle hverken skam, skyld, anger eller empati.


== Mulige tjenesteforsømmelser ==
Per 2019 etterforskes tilsammen ni ansatte ved klinikkene i Oldenburg og Delmenhorst for mulige tjenesteforsømmelser som kan ha ført til at Högel ikke ble oppdaget tidligere. Dommeren i Högelsaken uttalte i dommen også kritikk av forklaringene til de ansatte ved Oldenburg-sykehuset. Dommer Bührmann bemerket at forklaringene var påfallende uvillige og fremsto som bemerkelsesverdig konforme. Det var i 2019 innledet etterforskning av mulig falsk forklaring fra sykehusansatte i saken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) NDR: Die Karriere eines Serienmorders
Calomela

Calomela er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) Chrysomelinae.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, glatte og blanke bladbiller, gjerne rødlige og svarte med metallisk glans.


== Levevis ==
Mange av artene er knyttet til akasier (Acacia spp.).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Bladbiller, Chrysomelinae Latreille, 1802
slekten Calomela Hope, 1840
Calomela acaciae (Lea, 1916)
Calomela acervata (Blackburn, 1889)
Calomela aeneonitens (Clark, 1865)
Calomela apicalis Blackburn, 1889
Calomela australica (Blackburn, 1893)
Calomela bartoni (Baly, 1856)
Calomela cingulata (Baly, 1856)
Calomela colorata (Germar, 1848)
Calomela crassicornis (Fabricius, 1775)
Calomela curtisi (Kirby, 1818)
Calomela distinguenda Blackburn, 1889
Calomela eyrei Blackburn, 1890
Calomela foveicollis (Baly, 1878)
Calomela fugitiva Lea, 1903 
Calomela fulvilabris (Germar, 1848)
Calomela gloriosa Lea, 1903
Calomela imperialis Blackburn, 1893
Calomela inornata (Baly, 1865)
Calomela intemerata Lea, 1903
Calomela ioptera (Baly, 1856)
Calomela jansoni (Baly, 1865)
Calomela juncta Lea, 1903
Calomela laticollis Lea, 1916
Calomela macleayi (Boisduval, 1835)
Calomela maculicollis (Boisduval, 1835)
Calomela micans (Baly, 1876)
Calomela nigra Lea, 1903
Calomela nigripennis Lea, 1903
Calomela nitidipennis (Boisduval, 1835)
Calomela pallida (Baly, 1856)
Calomela parilis Lea, 1903
Calomela picticornis Lea, 1929 
Calomela pubiceps (Lea, 1916)
Calomela pulchella (Baly, 1856)
Calomela regalis Lea, 1915
Calomela relicta Reid, 1989
Calomela ruficeps (Boisduval, 1835)
Calomela satelles Blackburn, 1893
Calomela selmani Daccordi, 2003
Calomela sumptuosa (Selman, 1976)
Calomela suturalis (Jacoby, 1885)
Calomela tarsalis Blackburn, 1889
Calomela testacea Lhoste, 1934
Calomela vacillans Lea, 1915
Calomela vittata (Baly, 1856)
Calomela waterhousei (Baly, 1864)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Calomela Besøkt 8.6. 2019
Brisbane insects - slekten Calomela, med bilder. Besøkt 8.6. 2019
(en) Calomela i Encyclopedia of Life 
(en) Calomela i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Calomela hos NCBI 
(en) Kategori:Calomela – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calomela – detaljert informasjon på Wikispecies