Heinrich Theissing

Heinrich Theissing (født 11. desember 1917 i Neisse i keiserdømmet Tyskland i Tyskland, død 11. november 1988 i Schwerin i Øst-Tyskland) var en katolsk teolog og biskop.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Heinrich Theissing var sønn til advokaten Wilhelm Theissing og hans kone Ursula née Ortmmeyer. Han  var aktiv i den katolske ungdomsbevegelsen. Han studerte katolsk teologi i Breslau, München og Wien. 


=== Prest ===
Den 21. desember 1940 ble Theissing presteviet av kardinal Adolf Bertram til prest for bispedømmet Breslau. Han virket først som kapellan i Glogau.
Etter andre verdenskrig ble han utvist fra det som skulle bli polske omrpder og til Cottbus; han ble deretter kapellan og ungdomsprest i Görlitz. I 1947 organiserte han en ungdomspilegrimsreise tilNeuzelle og oppmuntret til de årlige pilegrimsreisene siden den gang. Fra 1953 fylte han oppgaver i ved det erkebiskoppelige Amt Görlitz.


=== Hjelpebiskop i Berlin ===
Den 3. mars 1963 ble han utnevnt til hjelpebiskop i bispedømmet Berlin med titulærsetet Mina, og ble bispeviet den 7.  mai 1963 av biskopen av Berlin, Alfred Bengsch. 


=== Koadjutor og administrator i Görlitz ===
Den 12. februar 1970 ble Theissing utnevnt til coadjutor for den biskoppelige kommissar i Schwerin, Bernhard Schräder, og etterfulgte ham i embetet etter hans død 10. desember 1971. 


=== Administrator i Schwerin ===
Den 23. juli 1973 ble han gjort til apostolisk administrator i Schwerin. Den 5. desember 1987 fratrådte han denne stillingen.
Heinrich Theissing var spesielt involvert i saligkåringen av den danske lege og senere biskop Niels Stensen, som han kunne være vitne til i Roma den 23. oktober 1988. Han døde kort tid etter hjemkomsten og ble gravlagt i Schwerin.[1]


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1770-1837) *1819
Kardinal Antonio Saverio De Luca (1805-1883) *1845
Erkebiskop Gregor (Leonhard Andreas) von Scherr, O.S.B. (1804-1877) *1856
Erkebiskop Friedrich Josef von Schreiber (1819-1890) *1875
Erkebiskop Franz Joseph von Stein (1832-1909) *1879
Erkebiskop Joseph von Schork (1829-1905) *1891
Biskop Ferdinand von Schlör (1839-1924) *1898
Erkebiskop Johann Jakob von Hauck (1861-1943) *1912
Erkebiskop Joseph Otto Kolb (1881-1955) *1935
Kardinal Julius August Döpfner (1913-1976) *1948
Kardinal Alfred Bengsch (1921-1979) *1959
Biskop Heinrich Theissing (1917-1988) *1962


== Litteratur ==
(de) Ekkart Sauser: «Theissing, Heinrich» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 22, Nordhausen 2003, ISBN 3-88309-133-2, sp. 1341–1342.
Renate Krüger: Theissing, Heinrich. In: Wer war wer in der DDR? 5. Ausgabe. Band 2. Ch. Links, Berlin 2010, ISBN 978-3-86153-561-4.
Renate Krüger: Bischof Heinrich Theissing – Ein Lebensbild. Benno-Verlag Leipzig 1993, ISBN 3-7462-1061-5


== Referanser ==