jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ectoparyphidius

Ectoparyphidius er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Proterini Jeannel, 1949
Slekten Ectoparyphidius Jeannel, 1964Ectoparyphidius globosus Jeannel, 1964


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ectoparyphidius i Global Biodiversity Information Facility 
Ectoparyphidius – detaljert informasjon på Wikispecies
Stectenidius

Stectenidius er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller som blit plassert i familien kortvinger.


== Utseende ==
Små, brune køllebiller. Hodet er omtrent så langt som bredt,  fasettøynene er middelsstore og rundet utstående. Antennene er lange og kraftige, lett kølleformede med et langt, ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten. Dekkvingene er runde i omriss, mye bredere enn brystskjoldet. De to fire bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr. Denne slekten er knyttet til maur.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Angola.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Stammen Ctenistini Blanchard, 1845
Slekten Stectenidius Jeannel, 1957 Stectenidius latitarsis Jeannel, 1957


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stectenidius i Global Biodiversity Information Facility 
Stectenidius – detaljert informasjon på Wikispecies
Peckiella

Peckiella er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), spinkle, blanke, gjerne brunlige køllebiller. Hodet er lengre enn bredt. Antennene er lange og kraftige, palpene lange og tynne, hvert ledd bortsett fra det ytterste klubbeformet.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr. I alle fall noen av artene er knyttet til maur (myrmekofiler).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det nordlige Australia (Northern Territory).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae Latreille, 1802
Overstammen Pselaphitae
Gruppen Pselaphini Latreille, 1802
Slekten Peckiella Chandler, 2001Peckiella podocarpus Chandler, 2001


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Peckiella [1]
(en) Peckiella i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Peckiella hos Artsdatabanken 
Peckiella – detaljert informasjon på Wikispecies
Brinckidiella

Brinckidiella er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, langbeinte, brunlige køllebiller. Slekten utmerker seg ved at antennenes ytre ledd har påfallende groper eller andre modifikasjoner.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Gruppen Tmesiphorini Jeannel, 1949
Slekten Brinckidiella Leleup, 1974Brinckidiella abnormipalpa Leleup, 1974


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brinckidiella i Global Biodiversity Information Facility 
Brinckidiella – detaljert informasjon på Wikispecies
Upoluna

Upoluna er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Utseende ==
Små, rødaktige, blanke, fint hårete køllebiller.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørøstlige USA


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Stammen Tyrini Reitter, 1882
Understammen Somatipionina
Slekten Upoluna Schaufuss, 1886
Upoluna batrisioides (Mostchulsky, 1857)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Upoluna i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Upoluna hos ITIS 
Upoluna – detaljert informasjon på Wikispecies
Afroscaphium

Afroscaphium er en slekt av biller som lever av og på sopp. De hører til underfamilien dråpebiller (Scaphidiinae) i den artsrike familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (1,5 – 2 mm), ovale, svært blanke biller, brune eller svarte.


== Levevis ==
Disse billene er knyttet til sopp.


== Utbredelse ==
Artene er kjent fra den Demokratiske republikken Kongo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien dråpebiller, Scaphidiinae Latreille, 1807
Stamme Scaphisomatini Casey, 1893
Slekten Afroscaphium Löbl, 1989Afroscaphium palpale Löbl, 1989
Afroscaphium striatulum Löbl, 1989


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Afroscaphium i Global Biodiversity Information Facility 
Afroscaphium – detaljert informasjon på Wikispecies
Gnatholotrochus

Gnatholotrochus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), slanke, rødbrune til svarte kortvinger med reduserte fasettøyne. De minner overflatisk om medlemmene i underfamilien Leptotyphlinae.


== Levevis ==
Artene har et underjordisk levesett.


== Utbredelse ==
Gruppen forekommer i Afrika (den Demokratiske republikken Kongo).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Osoriinae Erichson, 1839
Stammen Osoriini Erichson, 1839
Slekten Gnatholotrochus Fagel, 1955Gnatholotrochus striolipennis Fagel, 1955


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gnatholotrochus i Global Biodiversity Information Facility 
Gnatholotrochus – detaljert informasjon på Wikispecies
Maika Marie Godal Dam

Maika Marie Godal Dam (født 1997 fra Oslo) er leder av Norsk studentorganisasjon. Hun er tidligere leder av 
Velferdstinget i Oslo og Akershus og av Sentralt ungdomsråd i Oslo.
Godal Dam er barn av redaktør Anne Marit Godal, og barnebarn av tidligere statsråder, Bjørn Tore Godal og Sissel Rønbeck, begge for Arbeiderpartiet. Hun var selv folkevalgt for Arbeiderpartiet fra 2015 til 2019 i Bydel Bjerke i Oslo. , og var i ledelsen av Venstrealliansen ved Universitetet i Bergen fra 2019 til 2021.


== Referanser ==
Pseudespeson

Pseudespeson er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (1,5-2 millimeter), langstrakte, jevnbrede kortvinger, som oftest rødbrunlig fargede. Et god kjennetegn er at bakkroppen ikke har markerte sidekanter. Hodet er forholdsvis stort og bredt med nokså små fasettøyne.


== Levevis ==
I alle fall noen arter lever under barken på døde trær.
Andre lever på sandete elvebredder, i død ved eller i løvstrø. Noen holder til i trekroner, og en del ser ut til å være knyttet til maur og termitter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen og i Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Osoriinae Erichson, 1839
Stammen Thoracophorini Reitter, 1909
Understammen Glyptomina Newton & Thayer, 1992
Slekten Pseudespeson Lecoq, 1994
Pseudespeson crassulus (Fauvel, 1902)
Pseudespeson crenicollis (Fauvel, 1878)
Pseudespeson curtus (Bernhauer, 1926)
Pseudespeson gigantulus (Bernhauer, 1915)
Pseudespeson gomyi Lecoq, 1995
Pseudespeson indomalayensis (Bernhauer, 1926)
Pseudespeson luzonicus (Bernhauer, 1926)
Pseudespeson nepalicus (Coiffait, 1981)
Pseudespeson nitens (Fauvel, 1902)
Pseudespeson orousseti Lecoq, 1995
Pseudespeson philippinus (Bernhauer, 1926)
Pseudespeson rossii Lecoq, 1994
Pseudespeson scotti (Bernhauer, 1922)


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudespeson i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudespeson – detaljert informasjon på Wikispecies
Mádjohka

Mádjohka er ei elv i Utsjok kommune i Lappland i Finland. Den er ei sideelv til Kevojoki, og er 22,8 kilometer lang. Elva har utspring på østsida av fjellet Hoigadanoaivi og renner mot øst-nordøst til samløpet med Kevojoki.


== Referanser ==
Deroderus

Deroderus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små, slanke, gjerne rødbrunlige kortvinger. Hodet er stort og avsnørt fra kroppen ved en smal «hals». Dette er imidlertid ikke så utpreget som hos mange andre smalkortvinger.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Arizona i nord til Panama i sør.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
Slekten Deroderus Sharp, 1886Deroderus latipes Sharp, 1886
Deroderus punctipennis Sharp, 1886
Deroderus tabacinus (Casey, 1884)
Deroderus vestitusSharp, 1886


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Deroderus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Deroderus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Deroderus – detaljert informasjon på Wikispecies
Diplopaederus

Diplopaederus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (gjerne 3-4 millimeter), slanke kortvinger. De er livlig farget i skarpt rødt og metallisk blått. Hodet er avsnørt fra kroppen ved en smal "hals". Kroppsformen er omtrent sylindrisk. I motsetning til en del andre smalkortvinger har de velutviklede fasettøyne og flygevinger.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Indonesia.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
Stammen Paederini
Slekten Diplopaederus Scheerpeltz, 1957
Diplopaederus handschini (Scheerpeltz, 1935)
Diplopaederus sutteri Scheerpeltz, 1957


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Diplopaederus i Global Biodiversity Information Facility 
Diplopaederus – detaljert informasjon på Wikispecies Kursiv tittel
Stortingets skog- og vassdragskomite

Stortingets skog- og vassdragskomite var en av det norske Stortingets fagkomiteer fra 1917 til 1950. 
Komiteen blei oppretta i januar 1917 i hovedsak for å lette arbeidet til den daværende landbrukskomiteen. Den nye komiteen fikk følgende ansvarsområder: skogvesenet, bergvesenet, Kongsberg Sølvverk, senknings- og uttappingsarbeider, innkjøp og utbygging av vannfall, vassdragsvesenet, elektrisitetsvesenet og konsesjonsvesenet.Sakene omkring vannfall og elektrisitet hadde tidligere tilhørt jernbanekomiteen, mens vassdragsvesenet hadde ligget under veikomiteen. Konsesjonssaker hadde gjerne blitt behandla i spesialkomiteer for den enkelte sak.Gjenværende saker i landbrukskomiteen var da saker som vedkom jordbruket og utskiftnings-, myr- og torvvesenet.Under Stortingets behandling av komitespørsmålet foreslo representanten Hornsrud at skogvesenet fortsatt skulle være i landbrukskomiteen. Dette forslaget fikk 75 stemmer, men blei ikke vedtatt.I 1950 fikk komiteen navnet skog-, vassdrags- og industrikomiteen med følgende arbeidsfelt: «skogbruk, vassdrags- og elektrisitetsvesen og konsesjonssaker, bergvesen, Kongsberg Sølvverk, industri og håndverk».


== Referanser ==
Jernkølle

En jernkølle er en golfkølle som brukes for å drive ballen mot hullet. Jernkøller har vanligtvis kortere skaft og mindre køllehode enn trekøller (woods), og hodet er av massivt jern eller stål, derav navnet. Hodets primære særtrekk er en stor, flat, vinklet overflate. Jernkøller anvendes i en rekke ulike situasjoner, vanligvis fra tee til kortere hull, fra fairway eller ruff når spilleren nærmer seg green, eller for å få ballen ut fra farer, såsom bunkere eller vannhindre.


== Typer ==
Jernkøller er den vanligste typen av golfkøller. En standard golfutrustning på 14 køller inneholder vanligvis mellom 7 og 11 jernkøller, inklusive wedger. Jernkøller differensieres vanligvis etter et tall ifra 0 til 12 (selv om det vanligste intervallet for moderne jernsett er 3–9) som indikerer den relative loftvinkelen. Høyere tall indikerer større loft. Et matchet sett med jernkøller skal ha en regelmessig, progressiv økning i loft for hvert tall, men dette kan skilles fra sett til sett på grunn av hensyn til designhensyn, som kan påvirke utskytningsvinkel og avstand.
1-jernet er den laveste jernkøllen, selv om Wilson Staff laget et 0-jern for John Daly som de kalte for drivjern (driving iron). I dag er imidlertid denne køllen foreldet og produseres stort sett ikke lenger.
2–4-jern kalles vanligvis for lange jern, og er utformet for å slå ballen lange avstander (mellom 160 og 240 meter) med en lav utskytningsvinkel. De brukes vanligvis fra fairway eller ruff.
5–7-jern kalles vanligvis for mellomjern og brukes vanligvis fra fairway og ruff for lengre innspill, mellom 120 og 190 meter avhengig av kølle, spiller og bane. Disse jernkøllene er vanligtvis lettere å slå bra med enn de lange jernene, på grunn av deres høyere loft som gir køllene mer overflate.
8–9-jern kalles vanligvis for korte jern og brukes for slag som krever høyt loft og/eller moderat til kort avstand (typisk mellom 120 og 140 meter med full sving).
Wedger er en undergruppe av jernkøller – selv om de av og til kategoriseres separat – og anvendes for en mengde ulike slag som krever korte avstander og/eller en høy utskytningsvinkel. Wedger deles inn i (sortert etter stigende loft): pitching wedge (mest vanlig), gapwedge, sandwedge (vanlig), lobwedge og den mer sjeldne ultralobwedge. Wedger kan være merket med forkortelser som PW, GW, SW, LW, eller av og til med tall 10-12.


=== Spesifikasjoner ===
Følgende tabell angir de typiske spesifikasjonene for moderne cavity back-jernkøller. Disse kan variere med 1–2° for et spesifikt køllesett avhengighet av produsent og spillerpreferanser:

Tabellen over gjelder for jernkøller med jernskaft, og det anbefales gjerne at jernkøller med grafittskaft skal være 1.3 cm lengre enn oppgitt i tabellen over.
Avhengig av spillerens høyde kan det være hensiktsmessig med et lengre eller kortere skaft. Man pleier da å ta utgangspunkt i å måle høyden fra håndleddet til bakken mens man står normalt oppreist.
I tilfeller hvor man ikke kan måle spillerens høyde til håndleddet kan man ta utgangspunkt i spillerens høyde:


== Referanser ==
Brighton & Hove Albion WFC

Brighton & Hove Albion Women Football Club er et engelsk kvinnefotballag tilknyttet Brighton & Hove Albion FC. Klubben spiller i FA Women's Super League, det øverste nivået i engelsk kvinnefotball.
I september 2017 ble den tidligere engelske landslagssjefen Hope Powell ansatt som hovedtrener. Klubben spilte sin første sesong i FA WSL 1, det øverste nivået for kvinnefotball i England, i 2018–19-sesongen.


== Spillerstall ==
oppdatert 7. januar 2023.


== Norske spillere ==
Cecilie Fiskerstrand (2020–2021)Elisabeth Terland (2022–)
Guro Bergsvand (2023–)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Flatklokkehatt

Flatklokkehatt (Galerina marginata) er en skivesopp, kjent som en giftig dobbeltgjenger av stubbeskjellsopp. Inntak av små biter av denne soppen kan gi alvorlige forgiftninger. Den vokser på stubber, ofte i tette knipper. Hatten er brun, hygrofan og under hatten er det brune skiver. Stilken er brun, ofte med hvite langsgående fibre.


== Beskrivelse ==
Flatklokkehatt er hygrofan, det vil si at hatten endrer farge og utseende avhengig av om den er fuktig eller tørr. Det sporebærende laget er formet som lameller, eller skiver under hatten. Skivene er tilvokste til noe nedløpende på stilken. Sporefargen er brun, i nyanser som kan minne om kanel. Skivene og deler av stilken tar farge av sporene. Stilken varierer i farge fra gulbrun til grå og har i utgangspunktet ring, selv om den kan bli borte i løpet av sesongen. Under ringen er stilken fibret, den har ikke skjell. Hattens form er halvkuleformet til og begynne med, men kan rette seg ut og blir flat etterhvert.


== Voksested ==
Soppen er sapotrof, det vil si at den vokser på døende organisk materiale, for eksempel stubber ellet råtnende trestokker. Som en følge av dette er det ikke uvanlig å finne den i tilrettelagte blomsterbed som er belagt med bark.


== Giftig ==
Giftvirkningen skyldes stoffet amanitin i gruppen av amatoksiner, det samme giftstoffet som er kjent fra fluesoppene (Amanita), spesielt fra grønn- og hvit fluesopp. Giftstoffet forstyrrer proteinsyntesen i kroppens celler og virker først på slimhinner i mage og tarm. Deretter skader det leveren, og forgiftningsforløpet avhenger av skaden stoffene forårsaker på leveren. Ubehandlet kan forgiftningen ende med døden. Symptomene kan vise seg en god stund etter inntak av soppen, etter omtrent 8–24 timer.


=== Historie ===
I 1912 døde en mor og hennes to barn etter å ha spist flatklokkehatt. Obduksjonen viste at dødsfallet skyldtes en forgiftning lik den som oppstår ved inntak av grønn fluesopp. Det var først i 1963 man fant ut at klokkehatter inneholdt amatoksiner. Til tross for at denne kunnskapen var tilgjengelig kunne man helt inntil 1974 lese i en populær engelsk soppbok at den var en «ufarlig» dobbeltgjenger til stubbeskjellsopp. På 80-tallet begynte man å advare sopplukkere i Skandinavia om faren ved forveksling.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) flatklokkehatt i Encyclopedia of Life 
(en) flatklokkehatt i Global Biodiversity Information Facility 
(no) flatklokkehatt hos Artsdatabanken 
(sv) flatklokkehatt hos Dyntaxa 
(en) flatklokkehatt hos Index Fungorum 
(en) flatklokkehatt hos MycoBank 
(en) flatklokkehatt hos NCBI 
(en) Kategori:Galerina marginata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Galerina marginata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Galerina marginata – detaljert informasjon på Wikispecies 
Soppen er «meget giftig» i normlisten for soppkontrollører. (2022) Fagmykologisk råd på vegne av Norges sopp- og nyttevekstforbund.
Båntjern (Haugsbygd)

Båntjern er lite tjern i Haugsbygd, cirka 6,7 km øst for Hønefoss sentrum i Ringerike kommune, Viken. Tjernet kan nås med bil via Ringkollveien og Bånntjernveien. Området rundt tjernet ligger til småbruket Tjernsbråten (gnr. 103/7).


== Se også ==
Berg i Haugsbygd
Bergstjern i Haugsbygd
Budapest Formel 2 2022

Budapest FIA Formel 2-runden 2022 var et motorracer­arrangement som ble holdt 30. og 31. juli 2022 på Hungaroring, Mogyoród, Ungarn. Det var den tiende runden av Formel 2-mesterskapet i 2022, og ble holdt som en støtteserie for Ungarns Grand Prix 2022.


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===


=== Sprint løp ===
Noter:

Note 1:  - Richard Verschoor fikk en total tidsstraff på 30 sekunder for ikke å sone en tidsstraff på riktig måte.


=== Feature løp ===
Noter:

Note 2:  - Inkludert to poeng for pole position.
Note 3:  - Roy Nissany ble opprinnelig nummer 16, men fikk senere ti sekunders tidsstraff for å ha forårsaket en kollisjon med Roberto Merhi.
Note 4:  - Roberto Merhi ble klassifisert ettersom han fullførte over 90% av løpsdistansen.


== Mesterskapsplassering etter løpet ==

 
Note: Bare de fem beste plasseringene er inkludert for begge settene.


== Se også ==
Ungarns Grand Prix 2022


== Referanser ==
Båntjern (andre betydninger)

Båntjern har flere betydninger.

Båntjern, et skogstjern sør for Vettakollen i Oslo
Båntjern (Haugsbygd), et skogstjern i lia opp mot Ringkollen i Ringerike
Båntjernveien (Oslo), en vei på Vettakollen i Oslo
Bånntjernveien, en vei i Haugsbygd i Ringerike
Liste over Samoas statsministre

Liste over Samoas statsministre er oversikt over regjeringssjefer på Samoa. Statsministeren utpekes av statsoverhodet O le Ao o le Malo blant medlemmene av parlamentet.
Kongedømmet Samoa fikk sin statsminister i 1875 med Albert Barnes Steinberger som opprinnelig representerte USAs regjering på Samoaøyene. Dette kom som resultat av landets konstitusjon som var vedtatt i 1873. Steinberger ble etter kort tid beskyldt for å ivareta tyske interesser og de amerikanske og britiske myndighetene på øya presset kong Malietoa Laupepa til å avsette ham. Embetet var deretter ubesatt, også etter delingen av Samoa i 1899.Fra 1959 har landet på nytt hatt en statsminister. Samoa fikk sin uavhengighet fra New Zealand i 1962.


== Kongedømmet Samoas statsminister (1875–1876) ==


== Samoas statsminister (1959–) ==


== Referanser ==
Europacupen på 10 000 meter 2022

Europacupen på 10.000 meter 2022 ble arrangert 28. mai 2022 i Pacé i Frankrike.


== Medaljevinnere ==


== Resultater ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Arkiverte resultater:

Resultater menn individuelt
Resultater menn lag
Resultater kvinner individuelt
Resultater kvinner lag
U20-VM i friidrett 2022 – 3000 meter hinder kvinner

3000 meter hinder for kvinner under U20-VM i friidrett 2022 blir arrangert på Estadio Olímpico Pascual Guerrero i Cali  1. og 4. august 2022.


== Rekorder ==


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Kvalifisering: De 5 beste i hvert heat (Q) og de 5 beste tidene for øvrig (q) kvalifiserte seg til finalen.


=== Finale ===
Kommer


== Referanser ==