jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dora Werzberg

Dora Werzberg Amelan (født 5. september 1920 Strasbourg i Frankrike, død 1. april 2020 i Paris) var en fransk sykepleierske og sosialarbeider. I 1942 reddet hun jødiske barn gjennom Œuvre de secours aux enfants (OSE). Hun arbeidet i Camp de Rivesaltes og interneringsleiren Gurs, og tok seg av barn som hadde overlevd nazistenes konsentrasjonsleirer.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Dora Werzberg var datter av Karl Werzberg og Gisèla Blum, som var jødiske emigranter fra Polen. Hun  hadde to søstre: Manda som døde av sepsis i 1942, og Simone Ben David som døde i Israel i en alder av 86 år. Blant hennes søskenbarn var Georges Loinger og Marcel Marceau. Familien flyttet til Antwerpen i Belgia da Dora var ti år, og ble der til morens død og Belgia ble invadert av tyske styrker i 1940.


=== Annen verdenskrig ===
Hun sluttet seg da til en sionistisk ungdomsbevegelse.Dora Werzberg dro til den tyske kommandanturet for å få papirer slik at hun komme seg til sør i Frankrike. Faren hennes klarte ikke å skaffe seg slike papier, så han flyktet illegalt til Zone libre. Der slo de seg ned i Limoges, der de hadde slektninger.Dora Werzberg arbeidet for OSE, for Camp de Rivesaltes, og til sist i interneringsleiren Gurs til den stengte i november 1943.


=== Etter krigen ===
Hun ble hedret med opptak i den franske Æreslegionen i 2016.Hun døde 1. april 2020  i Paris, grunnet Covid-19.


== Referanser ==
Søl

Søl eller soll (Palmaria palmata) er en rødalge som er vanlig langs norskekysten. Den er spiselig og har vært brukt til mat over ganske lang tid, og brukes fortsatt i noen områder, blant annet på Island og Irland.


== Utseende ==
Søl er en middelsstor rødalge som kan bli opptil 50 cm. høy, men gjerne mellom 10–25 cm. Den har en kort stilk og avlange, 3-8 cm. brede, tynne, halvt gjennomsiktig fiolettrøde blader, som er ganske seige og slitesterke. Bladene er avrundet i en spiss som ofte er delt i to eller flere fliker. De er kileformede og smalner innover mot festet.


== Livssyklus ==
Arten vokser rett på berget i nedre del av fjæra ved lavvann og ned til 15 meters dyp, enten på stein og fjell eller på stilkene til stortaren. Den er to-kjønnet med separate, haploide (gametofytter) hunn- og hann-planter. Hunnplantene er bittesmå, hann-gametofyttene noe større. Etter befruktningen spirer den diploide fasen (sporofytten) fra hunn-gametofytten og dekker fort denne. Sporofytt-fasen produserer haplopide tetrasporer ved meiose. Den vokser hele året, selv om den er mer redusert om vinteren og er fertil om våren.


== Utbredelse ==
Arten vokser langs kysten av det nordlige Atlanterhavet, på østsiden fra Portugal i sør til Svalbard i nord, og også i det nordlige Stillehavet.


== Bruk ==
Arten kan konserveres ved salting eller tørking. Ordentlig tørr kan den oppbevares i flere år. For å oppbevare den i kjøleskap kan den tørkes til den er nesten tørr, men fortsatt bøyelig. I denne tilstanden kan den spises rå, stekt eller kokt. Tørket og knust søl kan brukes som krydder da den virker som en effektiv smaksforsterker. Søl inneholder mange vitaminer og mineraler og har vært brukt i folkemedisin. I likhet med andre marine alger er den en god kilde til jod. Den har en salt, nøtteaktig smak som ved tørking også utvikler et søtlig element. Selv om den kan forveksles med kjøttblad har den ingen giftige forvekslingsarter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Søl – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Søl i Encyclopedia of Life 
(en) Søl i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Søl hos Artsdatabanken 
(sv) Søl hos Dyntaxa 
(en) Søl hos ITIS 
(en) Søl hos NCBI 
(en) Kategori:Palmaria palmata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Palmaria palmata – detaljert informasjon på Wikispecies
RSSI

RSSI (engelsk: Received Signal Strength Indicator) er styrken til et radiosignal som mottas av antennen til en trådløs enhet.


== Referanser ==
Anders Wilhelmsen

Anders Arnt Wilhelmsen (født 8. april 1899 på Tjøme, død 24. juli 1969) var en norsk skipsreder.
Wilhelmsen begynte yrkeskarrieren hos Wilh. Wilhelmsen, før han etter kort tid gikk over til Ivarans Rederi. Han var hos Ivarans fra 1916 til like etter andre verdenskrig, de siste årene som disponent og enebestyrer. Ved siden av dette hadde han startet sitt eget rederi i 1939, Skips A/S Awilco. Dette rederiets første skip «Segundo» forliste under krigen, men Wilhelmsen klarte å bygge selskapet opp igjen som tankrederi etter krigens slutt. Sønnene Gjert Wilhelmsen og Arne Wilhelmsen ble tidlig tatt inn som medinnehavere i farens konsern, som senere ble drevet under Awilhelmsen-navnet.Han var styremedlem i Norges Rederforbund og i Skipsfartens Arbeidsgiverforenings råd. Han satt også i styret i Norsk Sjøfartsmuseum.I sine yngre dager var Anders Wilhelmsen aktiv som konkurranseroer, skiløper og pistolskytter.


== Referanser ==
Regjeringen Hans Hedtoft II

Regjeringen Hans Hedtoft II var Danmarks regjering fra 16. september 1950 til 30. oktober 1950, dannet etter Folketingsvalget 5. september 1950.Den besto av følgende ministre fra Socialdemokratiet:
Statsminister: Hans Hedtoft
Utenriksminister: Gustav Rasmussen
Finansminister: Viggo Kampmann
Arbeids- og boligminister: Johannes Kjærbøl
Minister for offentlige arbeider: Frede Nielsen
Sosialminister: Johan Strøm
Fiskeriminister: Christian Christiansen
Forsvarsminister: Rasmus Hansen
Landbruksminister: Carl Petersen
Undervisningsminister: Julius Bomholt
Kirkeminister: Bodil Koch
Minister for handel, industri og sjøfart: H.C. Hansen
Justisminister: K.K. Steincke
Innenriksminister: Jens Smørum
Minister uten portefølje: Vilhelm Buhl


== Referanser ==
Med deg i mine armer

For sangen, se Med dej i mina armar.Med deg i mine armer er en svensk filmkomedie fra 1940, i regi av Hasse Ekman. Hovedrollene spilles av Edvin Adolphson og Karin Ekelund.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Edvin Adolphson – Krister Dahl, direktør
Karin Ekelund – Barbro Brandt, operasanger
Thor Modéen – Vårby, Kristers tjener
Stig Järrel – amanuens Felix Tallgren
Katie Rolfsen – Hilda, Barbros hushjelp
Marianne Aminoff – Britt Lambert
Carl-Gunnar Wingård – advokat
Anna-Lisa Baude – fru Hulda Svensson
John Botvid – Alexander Danielsson
Leif Amble-Næss – signore Sardini
Mimi Pollak – frøken Carlander
Eivor Engelbrektsson – frøken Svensson
Nils Jacobsson – Klas Höglund
Åke Johansson – caddy
Julia Cæsar – Kristers sekretær
Emil Fjellström – kusk
Anna-Lisa Ryding – Connie Löfberg
Ilse-Nore Tromm – Ester
Sven-Olof Sandberg – sanger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Med deg i mine armer på Internet Movie Database 
(no) Med deg i mine armer hos Filmfront 
(sv) Med deg i mine armer i Svensk Filmdatabas
Leptomona

Leptomona er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 4 arter.


== Utseende ==
Små (gjerne 3-4 millimeter), blanke, røde og svarte bladbiller. Pronotum er rødt, dekkvingene mørke med blålig metallglans. Oversiden er naken og glatt. Antennene er perlekjedeformede. Pronotum er avrundet firkantet med markert side- og bakrand, grovt og åpent punktert. Dekkvingene er noe rundede og hvelvede.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i den palearktiske sone.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Luperini Gistel, 1856
slekten Leptomona Bechyné, 1958
Leptomona erythrocephala (Olivier, 1790) - Sørvest-Europa og Nord-Afrika
Leptomona fulvicollis (Jacoby, 1885)
Leptomona russica (Gmelin, 1790) - Sentral-Asia, Kaukasus, Kasakhstan
Leptomona subseriata (Weise, 1887) - Sibir


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leptomona i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leptomona hos Fauna Europaea 
(en) Leptomona hos NCBI 
(en) Kategori:Leptomona – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leptomona – detaljert informasjon på Wikispecies
Annonsera

Annonsera er en svensk filmkomedie fra 1936 regissert av Anders Henrikson.
Hovedrollene spilles av Thor Modéen, Åke Söderblom, Birgit Tengroth og Håkan Westergren.


== Handling ==
Direktør Millers sønn Henry går ofte ut med stadig nye unge kvinner, lever en luksuriøst tilværelse, og skaffer seg ofte personlig gjeld som faren betaler. Men en dag blir faren endelig lei av sønnens oppførsel, og nekter å støtte ham økonomisk mer. Henry viser deretter interesse for farens sekretær Mary, men hun viser overhodet ikke samme interesse for ham. Men Henrys far tilbyr henne 10 000 svenske kroner, hvis hun kan få sønnen hans til å begynne å arbeide.
For å unngå å miste Mary, og risikere å bli slått arveløs, ser Henry i en av morens gamle bøker hvor han finner en oppskrift for å produsere billig såpe. Sammen med vennen Ambrosius og Mary planlegger Henry en reklame-kampanje for denne nye såpen, som Henry kaller for 13-såpe. Dermed blir han en konkurrent til hans egen far, som frem til nå har hatt monopol på hele såpe-markedet. Men nå er faren plutselig ikke så fornøyd for at sønnen har begynt å arbeide lenger.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Thor Modéen - Direktør Miller, sjef for Tvålbolaget Miller & Co.
Håkan Westergren - Henry Miller, Direktør Millers sønn
Åke Söderblom - Ambrosius Bergman
Birgit Tengroth - Mary Lind, Direktør Millers sekretær
Valdemar Dalquist - Oskar Fagerberg, såpefabrikør
Anders Henrikson - Adolf Fagerberg, Fabrikør Fagerbergs sønn
Eric Abrahamsson - Karlsson
Ruth Stevens - Eva Zander
Hjördis Petterson - Frøken Borg
Eric Gustafson - Direktør Jönsson


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Annonsera på Internet Movie Database 
(no) Annonsera hos Filmfront 
(sv) Annonsera i Svensk Filmdatabas
I Opiumets Magt

I Opiumets Magt er et dansk stumfilmdrama fra 1918 i regi av Robert Dinesen. Manuset ble skrevet av Jean Hirschberg. I de viktigste rollene ser vi Aage Hertel, Ingeborg Spangsfeldt, Carl Lauritzen og Anton de Verdier.


== Handling ==
Etter mange år møter Charles Hugon sin gamle skolekamerat, grev de Moreau, igjen i en park. Han presenterer ham for sin forlovede, Lison Collin, datter av en velstående bankier.Faren til Charles er en uhelbredelig alkoholiker, som trass i sønnens alle bestrebelser på å hjelpe ham, har sunket stadig dypere i fordervelsen. En dag blir han kastet ut av ei ølsjappe. Den sterkt animerte Hugon legger seg til å sove på en benk, men blir bortvist av en politikonstabel. Han sjangler videre og får se et åpent vindu. Hugon føler at det må være deilig å sove innendørs og kryper inn gjennom vinduet. Grev de Moreau oppdager Hugon ved skrivebordet hans. Greven gjenkjenner ham som faren til Charles. Først viser han den gamle mannen ut, men så dukker det opp en ondskapsfull idé i hodet hans. «Ham kan jeg bruke», sier de Moreau . Han ringer hjem til Charles og ber ham om å komme umiddelbart. Greven forteller at gamle Hugon hadde begått innbrudd hos ham, noe som er en blank løgn. Han beordrer Charles til å skrive et brev etter hans diktat. Om han ikke gjør det, vil greven varsle politiet og la gamle Hugon bli arrestert. Brevet er til Lison, og Charles har blitt truet til å skrive at han reiser til USA på ubestemt tid og avbryter forlovelsen. Lison blir nedbrutt når hun leser innholdet i brevet.Grev de Moreau avslører overfor en pengeutlåner at han har planer om å gifte seg med Lison Collin og spør om å få låne penger. Pengeutlåneren ber de Moreau  om å underskrive et brev, der det står at dersom at han ikke har blitt gift med bankier Collins datter i løpet av ett år og ikke har brukt deler av medgiften til å betale gjelden til ham, så har han forpliktet seg til å melde seg selv til politiet for bedrageri.Grev de Moreau  er en jevnlig gjest hos familien Collin, og etter et halvt år har han endelig besluttet seg for å be om Lisons hånd. Hun svarer ja. Bankier Collin gir sitt samtykke, men gjør oppmerksom at Lison ikke får medgift. Datteren vil arve hele hans formue, men fram til hans død må ektemannen forsørge henne. Hjemme tenner de Moreau seg en røyk og blir oppmerksom på opiumspipen, som ligger på skrivebordet hans. Greven tenker ut en snedig plan. Dersom den lykkes, vil han om kort tid ta bankier Collins umåtelige formue i besittelse.


== Rolleliste ==
Aage Hertel – Bankier Collin
Ingeborg Spangsfeldt – Lison Collin
Carl Lauritzen – Grev de Moreau
Anton de Verdier – Charles Hugon
Charles Wilken – Gamle Hugon, Charles' far


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) I Opiumets Magt på Internet Movie Database 
(da) I Opiumets Magt i Danmark Nationale Filminstitut 
I Opiumets Magt på Stumfilm.dk. Hele filmen er tilgjengelig.
Kari Kjenndalen

Kari Kjenndalen (født 1951) er en norsk embetskvinne, organisasjonsleder og tidligere politiker for Arbeiderpartiet, som har vært politisk rådgiver for statsminister Gro Harlem Brundtland, generalsekretær i Forskerforbundet, ekspedisjonssjef og fungerende departementsråd i Kunnskapsdepartementet og høgskoledirektør ved Høgskolen i Lillehammer. Hun har sittet i en rekke styrer og regjeringsoppnevnte utvalg.


== Karriere ==
Hun var høgskoledirektør ved Statens spesiallærerhøgskole (1988–1990) og deretter direktør for høgskolens videreføring Institutt for spesialpedagogikk ved Universitetet i Oslo (1990–1991 og 1992–1994), avbrutt av et år som politisk rådgiver ved Statsministerens kontor i Gro Harlem Brundtlands regjering 1991–1992. Hun var siden avdelingsdirektør i Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet (1994–1996), generalsekretær i Forskerforbundet (1996–2007), ekspedisjonssjef og fungerende departementsråd i Kunnskapsdepartementet (2007–2010) og høgskoledirektør ved Høgskolen i Lillehammer 2011–2013. Senere var hun fakultetsdirektør ved Fakultetet for teknologi, kunst og design ved Høgskolen i Oslo og Akershus.Hun var medlem av flere regjeringsoppnevnte utvalg, herunder Hellandsvikutvalget (statlig overtakelse av regionsykehusene), Mjøsutvalget og Underdalutvalget (akademisk frihet), har vært styreleder ved Høgskolen i Sør-Trøndelag og Norsk Arkitekturmuseum, nestleder i styret for Nasjonalmuseet for kunst, og styremedlem i Norges idrettshøgskole, Høgskolen i Agder, Høgskulen i Sogn og Fjordane,  Høgskulen på Vestlandet og Norsk Medisinaldepot; hun var sentralstyremedlem i Norsk Kvinnesaksforening 2016–2018. Hun var i 1980-årene styremedlem i kvinneutvalget i Oslo Arbeiderparti.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kari Kjenndalen hos Norsk senter for forskningsdata
Marcel Marceau

Marcel Marceau, egentlig Marcel Mangel (født 22. mars 1923 i Strasbourg i Frankrike, død 22. september 2007 i Cahors i departementet Lot - hjerteinfarkt), var en fransk mimeartist.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Marcel Mangel/Marceau kom fra en jødisk familie. Etter den tyske invasjon flyktet han som 15-åring med sin familie til Limoges. Han gikk inn i den franske motstandsbevegelse og som aktivist i den fransk-jødiske organisasjon L'Œuvre de Secours aux Enfants, forkortet OSE, hjalp han barn til å overleve ved å bruke sin mimikk i faretruende situasjoner for å sikre deres taushet. Han gikk inn i Charles de Gaulles frie franske styrker og ble forbindelsesoffiser til general Pattons hær, ettersom han talte glimrende engelsk. Han var ennvidere eminent i tysk foruten sitt morsmål fransk.


=== Pantomime ===
Marcel Marceau fikk sin interesse for scenen etter å ha sett Charlie Chaplin. I 1944 begynte han som elev hos Étienne Decroux, og da kom også filmen Paradisets barn av Marcel Carné.  Han viste snart et mimisk talent, og han kom til å spille Harlekin i et pantomimestykke med tittelen Baptiste, for så vidt det som Paradisets barn spiller på. Paradisets barn handler om mimeren Jean-Gaspard Deburau på 1800-tallet (i romantisk utgave). 
Inspirert av filmen skapte Marceau i 1947 et moderne motsvar i sin gestalt «Bip».  I de følgende mange år lot han Bip gå gjennom en rekke hendelser og eventyr, ofte av satirisk art, og hans suksess var nå sikret. Blant hans forestillinger var et få minutter langt livsforløp kalt «Ungdom, voksenliv, alderdom og død».
Med denne suksess etablerte han i 1949 verdens på den tid eneste pantomimekompani, som kom til å spille på Paris' førende teatre og over det meste av verden. Han produserte til dette kompaniet henimot tyve forestillinger. Med fjernsynets stigende betydning ble han kjent av enda flere mennesker over hele verden, og han medvirket også i flere filmer. 
Typisk for Marceau er at han gjør tyste pantomimer som forteller noe – en historie, en moral, en betraktning. Berømt er også hans evne til ut av det tomme intet å få publikumet til å se hele verdener.
Marcel Marceau medvirket som seg selv i Mel Brooks' film Silent Movie (1976) der han uttaler filmens eneste talte ord – Non. Kanskje også det eneste ord han noen sinne har uttalt i sin kunstutøvelse.
I 1978 åpnet han en pantomimeskole som het École de mimodrame som da lå i Paris.
Han ble begravet på Cimetière du Père-Lachaise i Paris.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wolf Gaudlitz: Marcel Marceau – Von Stille bewegt. Der große Pantomime im Gespräch mit Wolf Gaudlitz; ein Portrait. Verlag Audio-Buch, Freiburg/B. 2007, ISBN 978-3-89964-251-3 (2 CDs).


== Eksterne lenker ==
(en) Marcel Marceau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marcel Marceau på Internet Movie Database 
(sv) Marcel Marceau i Svensk Filmdatabas 
(da) Marcel Marceau på Scope 
(fr) Marcel Marceau på Allociné 
(en) Marcel Marceau på AllMovie 
(en) Marcel Marceau hos The Movie Database 
(en) Marcel Marceau hos Internet Broadway Database 
Marcel Marceau på Facebook
Sonyadora

Sonyadora er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 11 arter.


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Metacyclini Chapuis, 1875
slekten Sonyadora Bechyné, 1958
Sonyadora amazonus (Weise, 1921)
Sonyadora bivittata (Baly, 1878)
Sonyadora flavicollis (Jacoby, 1888)
Sonyadora longicornis (Weise, 1921)
Sonyadora lucasia (Bechyne, 1956)
Sonyadora octuguttata (Bowditch, 1925)
Sonyadora ocularia (Bechyne, 1958)
Sonyadora parilis (Weise, 1921)
Sonyadora quadripustulata (Bowditch, 1925)
Sonyadora rufula (Bowditch, 1925)
Sonyadora seabrai (Bechyne & Bechyne, 1969)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sonyadora i Global Biodiversity Information Facility 
Sonyadora – detaljert informasjon på Wikispecies
Uaupesia

Uaupesia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 8 arter.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 7 millimeter), avlange, rødlige bladbiller.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Metacyclini Chapuis, 1875
slekten Uaupesia Bechyné, 1958
Uaupesia amazona (Weise, 1921)
Uaupesia brevicollis (Bechyne, 1958)
Uaupesia buckleyi (Bowditch, 1925)
Uaupesia maculicollis (Bowditch, 1925)
Uaupesia nigriceps (Weise, 1921)
Uaupesia romani Bechyne, 1958
Uaupesia tijucana Bechyne, 1958
Uaupesia weisei Wilcox, 1971


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Uaupesia i Global Biodiversity Information Facility 
Uaupesia – detaljert informasjon på Wikispecies
Marlene Günther

Marlene Susann Günther (født 9. april 1995 i Asker) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Hun spilte back for Linköping HC i den svenske eliteserien for kvinner, der hun ble svensk mester (2015). Hun var med i Norges kvinnelandslag i ishockey. Günther har også spilt for Vålerenga Hockey. Hun la opp som aktiv i 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marlene Günther – Eurohockey.com 
(en) Marlene Günther – Eliteprospects.com
Røyken historielag

Røyken historielag er et historielag for Røyken i Asker kommune i Viken, stiftet i 1966. Historielaget har siden 1970 gitt ut en egen årbok, og siden 1985 medlemsbladet Bygdemagasinet. 
Noen av årbøkene er tilgjengelige i fulltekst fra Nasjonalbiblioteket:

Terje Martinsen & Ole Sønju, red. (1992). Røyken bondelag. Røyken historielag. 
Gustav Kirkerud m.fl., red. (1995). Røyken i krigsårene 1940-1945. Røyken historielag. 
Terje Martinsen m.fl., red. (2000). Røyken i forrige århundre. Røyken historielag. 


== Eksterne lenker ==
Røyken historielags nettsted
Røyken historielag på lokalhistoriewiki.no
Zepherina

Zepherina er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 44 arter.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 7 millimeter), avlange, rødlige bladbiller.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Metacyclini Chapuis, 1875
slekten Zepherina Bechyné, 1958
Zepherina acanthonychina (Bechyne, 1956)
Zepherina antennalis (Weise, 1921)
Zepherina atroplagiata Bechyne, 1958
Zepherina bella (Bowditch, 1925)
Zepherina beniensis (Bowditch, 1925)
Zepherina blumenensis (Bowditch, 1925)
Zepherina brevicollis (Weise, 1921)
Zepherina bucki (Bechyne & Bechyne, 1962)
Zepherina callangensis (Bechyne, 1956)
Zepherina camilla (Bechyne, 1956)
Zepherina clermonti (Bechyne, 1956)
Zepherina defensa (Bechyne, 1956)
Zepherina dichroa (Germar, 1824)
Zepherina dispensa Bechyne, 1958
Zepherina dubia (Olivier, 1808)
Zepherina frontalis (Weise, 1921)
Zepherina guttata (Bowditch, 1925)
Zepherina iguassuanus (Bechyne, 1958)
Zepherina limbipennis (Weise, 1921)
Zepherina luteovittata (Bechyne, 1958)
Zepherina maculata (Bowditch, 1925)
Zepherina masoni (Bowditch, 1925)
Zepherina modesta (Jacoby, 1888)
Zepherina muriensis (Bechyne, 1956)
Zepherina newtoni Bechyne & Bechyne, 1969
Zepherina nigromaculata Bechyne, 1958
Zepherina parvicollis Bechyné, 1976
Zepherina phenricina (Bechyne & Bechyne, 1962)
Zepherina procerulus (Weise, 1921)
Zepherina pulchra Bechyne, 1958
Zepherina salchisa Bechyne & Bechyne, 1961
Zepherina similis (Bowditch, 1925)
Zepherina systenoides (Bechyne & Bechyne, 1969)
Zepherina taperinha (Bechyne & Bechyne, 1961)
Zepherina tenuis (Weise, 1921)
Zepherina tiarensis Bechyne, 1997
Zepherina tippmanni (Bechyne, 1958)
Zepherina trinidadensis (Weise, 1929)
Zepherina utingensis Bechyne & Bechyne, 1961
Zepherina variegatus (Weise, 1921)
Zepherina violaceipennis (Jacoby, 1888)
Zepherina virgilia (Bechyne, 1956)
Zepherina xanthaspis (Germar, 1824)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zepherina i Encyclopedia of Life 
(en) Zepherina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Zepherina hos NCBI 
Zepherina – detaljert informasjon på Wikispecies
Tigrene (ishockey)

IK Tigrene var et ishockeylag i Oslo, Norge. Klubben deltok først i  1. divisjon, det øverste nivået i norsk ishockey, i sesongen 1951-52. De vant ligaen og var norgesmestere i 1956-57  og 1960-61.  Klubben fusjonerte med IF Frisk Asker
 for sesongen 1969-70.