jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Adršpašsko-teplické skály

Adršpašsko-teplické skály («Adršpach-Teplice klippeby»; tysk: Adersbach-Weckelsdorfer Felsenstadt) er et uvanlig område med sandsteinsformasjoner som dekker 17 km² i det nordøstlige Böhmen i Tsjekkia. Stedet er oppkalt etter to kommuner i nærheten: Adršpach og Teplice nad Metují.
Området har vært besøkt av turister og turgåere siden 1700-tallet, da en brann ødela den omkringliggende tette vegetasjonen. Steinformasjonene har vært beskyttet som et nasjonalt naturreservat siden 1933, og siden 1991 har hele den tilstøtende regionen Broumovsko hatt status som beskyttet landskapsområde. Turister kan besøke klippene via en rekke merkede stier. Området er et populært reisemål for fjellklatrere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Adršpašsko-teplické skály – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ole Stamnæs

Ole Stamnæs (født 28. juni 1871 i Selbu, død 22. september 1933) var en norsk skogsfullmektig og politiker (H).
I 20-årsalderen ble Stamnæs skogvokter for Angelske stiftelser i Trøndelag. I 1901 ble han assistent i Søndre Trondhjems skogsforvaltning, og i 1903 konstituert som skogsforvalter i samme distrikt. I 1904 flyttet han til Bærum for å bli skogsfullmektig for godseier Løvenskiold på Bærums Verk. Denne stillingen hadde han frem til han måtte trekke seg tilbake på grunn av sykdom rundt trekvart år før sin død.Som kommunepolitiker ble Stamnæs valgt inn i Bærum kommunestyre for første gang i 1916, og han var medlem i periodene 1917–1919, 1923–1925, 1929–1931 og fra 1932 frem til sin død. Han ble fast medlem i formannskapet fra 1929, og fra 1. januar 1932 også Bærums ordfører. På grunn av sykdom var det imidlertid bare kort tid Stamnæs kunne virke som dette, og han måtte søke fritak etter kort tid. Stamnæs gjorde seg også bemerket som skolepolitiker i Bærum, med mange år i skolestyret. Han var skolestyrets formann fra 1918 til utgangen av 1925.


== Referanser ==
Barberkniv (filosofi)

«Barberkniv» eller «barberblad» er i filosofi og vitenskapsteori en metafor for et prinsipp eller en tommelfingerregel om å ta vekk visse typer forklaringer av et fenomen, slik at en kan konsentrere seg om å undersøke de mest sannsynlige. Navnet har det fra at regelen «barberer bort» overflødige forklaringer. Det første prinsippet av denne typen er Ockhams barberkniv. I nyere tid har flere regler blitt omtalt som barberkniv-prinsipper eller lignende.


== Liste over filosofiske barberkniver ==
Ockhams barberkniv: Enkleste forklaring er sannsynligvis oftest riktig. Hvis to mulige forklaringer stiller likt, da er det mest sannsynlig at den enkleste er den riktige. Prinsippet slår fast at man skal ikke bygge på flere antagelser enn hva som trengs for å forklare det som observeres.
Hanlons barberblad: Aldri tilskriv til ondskap der dumhet er tilstrekkelig forklaring.
Hitchens barberblad: Det som påstås uten bevis, kan også avvises uten bevis.
Humes guillotin: Du kan ikke slutte fra er til bør.
Alder barberblad, humoristisk kalt «Newtons brennende lasersverd»: Spørsmål som ikke kan avgjøres gjennom eksperiment er ikke verdt å debattere.
Poppers falsifikasjonsprinsipp (også kjent som vitenskapens demarkasjonslinje): For at en teori skal regnes som vitenskapelig, må den være falsifiserbar.
Sagans standard: Ekstraordinære påstander krever ekstraordinære bevis.


== Referanser ==
Thor Modéen

Thor Odert Folke Modéen (født 22. januar 1898 i Kungsör i Sverige, død 28. mai 1950 i Stockholm i Sverige) var en svensk skuespiller.


== Filmer (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thor Modéen på Internet Movie Database 
(sv) Thor Modéen i Svensk Filmdatabas 
(da) Thor Modéen på Filmdatabasen 
(en) Thor Modéen hos The Movie Database
Fredrik Backman

Carl Fredrik Backman (født 2. juni 1981 i Stockholm) er en svensk forfatter. Han ble født i Brännkyrka församling i Stockholm, men vokste opp i Helsingborg. Han debuterte i 2012 med to romaner; En man som heter Ove og Saker min son behöver veta om världen, begge utgitt samme dag på Forum bokförlag. For romanen Björnstad ble han tildelt prisen «Årets forfatter 2016» av det svenske fagforbundet Visions medlemmer.


== Bibliografi ==
2012: En man som heter Ove (Norsk tittel: En mann ved navn Ove)
2012: Saker min son behöver veta om världen (Norsk tittel: Alt min sønn burde vite om verden)
2013: Min mormor hälsar och säger förlåt (Norsk tittel: Mormor hilser og sier unnskyld)
2014: Britt-Marie var här (Norsk tittel: Britt-Marie var her)
2016: Björnstad (Norsk tittel: Bjørnstad)
2017: Vi mot er (Norsk tittel: Vi mot dere)
2017: Och varje morgon blir vägen hem längre och längre (Norsk tittel: Og hver morgen blir veien hjem lenger og lenger)
2017: Ditt livs affär
2019: Folk med ångest (Norsk tittel: Folk med angst)
2021: Vinnarna


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(sv) Offisiell blogg 
(en) Fredrik Backman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fredrik Backman på Internet Movie Database 
Fredrik Backmans forfatterskap hos bokelskere.no
Thv. Bjølgerud

Anders Thorvald Bjølgerud (født 20. mai 1879 på Eidsvoll, død 28. juli 1942) var en norsk jernbaneinspektør og lokalpolitiker (H).
Thv. Bjølgerud vokste opp på Hamar, og tok middelskoleeksamen i 1895. Har arbeidet deretter som inspektør i Norges Statsbaner (NSB). Han tjenestegjorde i mange år ved maskinavdelingen til NSBs hovedstyre, før han kort tid før sin død avanserte til kontorsjef.Bjølgerud flyttet til Stabekk i 1916. Han ble medlem av Bærum herredsstyre i 1922, og han ble viseordfører i 1933 etter Ole Stamnæs' død. Han satt i herredsstyrets ingeniørutvalg, og var også hovedkasserer i Østre Bærum Høyre. Han var Bærums ordfører fra 1938, men i forbindelse med nazifiseringen av kommunene under andre verdenskrig ble han tvunget til å gå til fordel for NS-mannen Arthur Jahr 26. februar 1941.


== Referanser ==
Barbro Kollberg

Barbro Anna Elisabet Kollberg (født 27. desember 1917 i Eskilstuna i Sverige, død 6. mars 2014 i Stockholm i Sverige) var en svensk skuespiller.


== Filmer (utvalg) ==
1940 – Hans Nåds testamente
1941 – Hem från Babylon
1943 – Kungsgatan
1944 – Som folk flest (Som folk är mest)
1945 – Flickor i hamn
1946 – Ungt blod (Det regnar på vår kärlek)
1963 – Den gule bilen (Den gula bilen)
1979 – Mor gifter sig (TV-serie)
1991 – Den goda viljan (TV-serie)
1997 – Tic Tac
2004 – Så som i himmelen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Barbro Kollberg på Internet Movie Database 
(sv) Barbro Kollberg i Svensk Filmdatabas 
(da) Barbro Kollberg på Filmdatabasen 
(da) Barbro Kollberg på Scope 
(fr) Barbro Kollberg på Allociné 
(en) Barbro Kollberg på AllMovie 
(en) Barbro Kollberg hos The Movie Database
Nöjesmassakern

Nöjesmassakern er et underholdningsprogram som ble vist i SVT. Programmet hadde premiere 11. oktober 1985, og de fire programlederne var Sven Melander, Åke Cato, Gösta Engström og norske Jon Skolmen. I redaksjonen deltok Pelle Berglund og Lasse Hallström. Produsent var Monica Eek. En rekke artister deltok også i hvert program.


== Medvirkende artister ==
11. oktober 1985 - Tema hardrock med Joey Tempest, Tommy Nilsson,  Björn Skifs og Sandra
18. oktober 1985 - Bobbysocks og Nik Kershaw
25. oktober 1985 - Chris Isaak, Sanne Salomonsen og Thompson Twins
1. november 1985 - Di sma undar jårdi og Mireille Mathieu
8. november 1985 - Bonnie Tyler, Laura Branigan og Harry Brandelius
15. november 1985 - Pernilla Wahlgren og A-ha
22. november 1985 - Svenne & Lotta og Nona Hendryx
29. november 1985 - Susanne Alfvengren
6. desember 1985 - Bröderna Herrey og Jennifer Rush
13. desember 1985 - Grace Jones og Björn Skifs


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
"Dags för en ny nöjesmassaker" (om DVD:n)
Passkontrollen på Youtube
Straffelovrådet (Danmark)

Straffelovrådet er et dansk statlig organ som har til oppgave på anmodning å avgi innstilling om strafferettslige lovgivningsspørsmål.Straffelovrådets medlemmer er to dommere, rigsadvokaten, en professor i rettsvitenskap, en representant for Justitsministeriet, en politidirektør, en advokat og direktøren for Kriminalforsorgen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Offisielt nettsted
Gagnamagnið

Gagnamagnið (engelsk: The Data, norsk oversettelse: datamengden) er et islandsk band som ledes av Daði Freyr Pétursson. 29. februar 2020 vant gruppen islandske Söngvakeppnin med sangen «Think About Things». De skulle dermed ha representert Island i Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam i Nederland. 18. mars 2020 avlyste imidlertid EBU konkurransen på grunn av koronaviruspandemien i Europa vinteren 2020. I stedet representerte bandet og Pétursson Island i Eurovision Song Contest 2021, der de ble nummer fire med låten «10 Years».


== Bakgrunn ==
Bandet har seks medlemmer: frontvokalist Daði Freyr Pétursson, hans kone Árný Fjóla Ásmundsdóttir, søsteren Sigrún Birna Pétursdóttir, Hulda Kristín Kolbrúnardóttir, Stefán Hannesson og Jóhann Sigurður Jóhannsson.Bandets navn oversettes på engelsk til «The Data», men mer direkte oversatt betyr Gagnamagnið «datamengden». Gruppen er kjent for sine karakteristiske grønne gensere med sitt eget ansikt pikselert på.
I 2017 deltok bandet i den islandske sangkonkurransen Söngvakeppnin, der vinneren får representere Island i Eurovision Song Contest. De deltok med låten «Hvað með það?», men ble nummer to etter Svala Björgvinsdóttir. Daði og Gagnamagnið deltok på nytt i 2020 med sangen «Gagnamagnið», med engelsk tittel «Think About Things». Denne gang vant bandet konkurransen og skulle ha representert Island i Eurovision Song Contest 2020. På grunn av koronavirusutbruddet vinteren 2020 besluttet imidlertid EBU seg for å avlyse konkurransen. Dette ble gjort for å hindre spredning av koronaviruset SARS-CoV-2 og den medfølgende sykdommen covid-19 i Europa.


=== Eurovision Song Contest 2021 ===
I oktober offentliggjorde den islandske kringkasteren RÚV at Gagnamagnið skulle få representere Island i konkurransen i 2021. De deltar med låten «10 Years» som ble sluppet 13. mars 2021.Sangen var det åttende bidraget ut på scenen under semifinale 2 torsdag 20. mai i Rotterdam Ahoy. Dagen i forveien ble det kjent at ett av bandmedlemmene hadde testet positivt for covid-19. Bandet ble derfor satt i karantene og fikk ikke opptre live under semifinalen. I stedet ble det vist et opptak fra gruppens andre prøve 15. mai.Låten ble blant de ti beste i semifinalen og kvalifiserte seg dermed til finalen lørdag 22. mai. Der opptrådte Island som nummer 12 og kom på fjerdeplass, Islands beste plassering siden andreplassen i 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Thankmar

Thankmar eller Tammo (født ca. 908, død 28. juli 938 på Eresburg) var en tysk kongelig.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var den eldste og eneste sønn av Henrik I av Tyskland («fuglefangeren»)  og hans første hustru, Hatheburg av Merseburg (eller Liutgard). Hans mor hadde vært gift før, men ble enke, og så trådte hun inn i et kloster. Ettersom hun trådte ut av det for å gifte seg med Henrik, ble hennes annet ekteskap betraktet som ugyldig, og de to gikk da fra hverandre. Dermed ble Thankmars status som ektefødt omstridt.


=== Tronskiftet og stridene etterpå ===
I 929 foretok Henrik den regulering av arvefølgen som har foretrakk, og fikk dem ratifisert ved en riksforsamling i Erfurt ganske kort tid før sin død. Etter hans død ble hans land og gods delt mellom hans fire sønner: Thankmar, så den syv til tolv år yngre Otto, så Henrik og til slutt Bruno. Det var Otto som faren hadde utvalgt til å motta kronen.
Nå var ikke testamentet eksplisitt her, men intensjonen var relativt klar i og med at Thankmar ble nevnt som arvtager av noe av det gods som var kommet inn på grunn av morssiden og noen andre eiendommer som ble nevnt. Den eneste tronfølgestriden om dette stod mellom Otto og hans fullbror Henrik. Henrik ble holdt i husarrest i Bayern under Ottos kroningsseremoni.Grev Siegfried av Merseburg var nevø til Thankmar på morssiden. Etter Siegfrids død i 937 gjorde Thankmar krav på Merseburg. Men Otto utnevnte Gero, Siegfrieds bror. Under denne disputten gjorde Eberhard av Franken og Wichmann den eldre opprør mot Otto, og Thankmar sluttet seg til opprøret. Senere ble Thankmar beleiret i Eresburg. Han ble drept av en spyd som ble kasete gjennom vinduet til kirken St. Peter mens han lå i tilflukt der inne.Nå var det bare den isolerte Eberhard igjen. Han underkastet seg kongen, ble forvist, men senere benådet og så gjeninnsatt i sine embeder.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Timothy Reuter: Germany in the Early Middle Ages 800–1056. New York: Longman, 1991.
John W. Bernhardt: Itinerant Kingship and Royal Monasteries in Early Medieval Germany, c. 936–1075. Cambridge: Cambridge University Press, 1993.
Gerd Althoff, Hagen Keller: Heinrich I und  Otto der Große. Neubeginn und Karolingisches Erbe. Göttingen 1984, ISBN 3-7881-0122-9, S. 104–140.
Johannes Fried: Der Weg in die Geschichte. Die Ursprünge Deutschlands bis 1024. (= Propyläen Geschichte; Band 1). Berlin 1994, ISBN 3-549-05811-X, S. 488–498.
Johannes Laudage: Otto der Große (912– 973). Eine Biographie. Regensburg 2001, ISBN 3-7917-1750-2, S. 110–112.
Johannes Laudage: Hausrecht und Thronfolge. Überlegung zur Königserhebung Otto des Großen und zu den Aufständen Thankmars, Heinrichs und Liudolfs, in: Historisches Jahrbuch 112 (1993), S. 23–71.
Bernd Schneidmüller: Otto der Grosse (936–973). I: Bernd Schneidmüller, Stefan Weinfurter (utg.): Die deutschen Herrscher des Mittelalters. Historische Portraits von Heinrich I. bis Maximilian I. (919–1519). Beck, München 2003, ISBN 3-406-50958-4, S. 35–61.
(de) Karl Uhlirz: «Thankmar (Tammo)». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 37, Duncker & Humblot, Leipzig 1894, s. 652 f.
Anders Henrikson

Anders Henrik Henrikson (født 13. juni 1896 i Stockholm i Sverige, død 17. oktober 1965 i Stockholm i Sverige) var en svensk skuespiller, regissør og manusforfatter. 


== Filmer (utvalg) ==
1913 – Grænsefolket (Gränsfolken)
1919 – Synnøve Solbakken (Synnöve Solbakken)
1934 – Sången om den eldröda blomman
1936 – Annonsera (Annonsera!)
1936 – Intermezzo
1939 – Hennes lille majestet (Hennes lilla majestät)
1940 – Alle man på post
1940 – Ett brott
1942 – Det var jeg som skjøt (Fallet Ingegerd Bremssen)
1944 – Jag är eld och luft
1945 – Blod och eld
1946 – Åsa-Hanna
1951 – Frøken Julie (Fröken Julie)
1953 – Resan til dej (Resan till dej)
1955 – Mot betaling (Giftas)
1956 – Ett dockhem


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Henrikson på Internet Movie Database 
(sv) Anders Henrikson i Svensk Filmdatabas 
(da) Anders Henrikson på Filmdatabasen 
(da) Anders Henrikson på Scope 
(fr) Anders Henrikson på Allociné 
(en) Anders Henrikson på AllMovie 
(en) Anders Henrikson hos The Movie Database
Agnar Kringlebotten

Agnar Kringlebotten (født 29. november 1892 i Masfjorden, død 2. november 1972) var en norsk embedsmann og politiker (V).
Kringlebotten ble student i 1912 og cand.jur. i 1916. Han ble så dommerfullmektig i Nordre Helgeland og deretter advokatfullmektig i Oslo. I 1919 ble han ansatt som sekretær i Sosialdepartementet. Kringlebotten ble byråsjef i 1928, ekspedisjonssjef i 1939 og departementsråd i 1955.Politisk tilhørte Kringlebotten partiet Venstre. Han var formann i Studentvenstrelaget i 1919, og formann i Østre Bærum Venstrelag fra 1932 til 1946. Han var i en årrekke medlem av Bærum herredsstyre og formannskap, og var Bærums varaordfører før krigsutbruddet. Etter frigjøringen i 1945 rykket han opp til ordfører siden førkrigsordfører Thv. Bjølgerud hadde dødd i løpet av krigsårene.
Kringlebotten ble i 1963 utnevnt i kommandør av St. Olavs Orden. Han var også ridder av Dannebrogordenen, kommandør av Finlands løves orden, kommandør av Nordstjerneordenen og kommandør av Kristusordenen.


== Referanser ==
Miljøskade

Miljøskade refererer som regel til:

Menneskelig innvirkning på naturmiljøet, især gjennom forurensning
Psykisk skade forårsaket av oppvekstmiljø


== Se også ==
Forurensning
Sur nedbør
Arnt Einar Bardal

Arnt Einar Bardal (født 1964) er en norsk sagbrukseier og lokalpolitiker fra Senterpartiet som er ordfører i Snåsa fra 2019.Han overtok gården Berg nedre etter moren i 1996. Det er ingen jordbruksdrift på gården lenger. Han etablerte bedrifta Faun tre i 2012. 
Han er sønn av tidligere ordfører Eystein Bardal.


== Referanser ==
Lisa Hirner

Lisa Hirner (født 3. oktober 2003) er en østerriksk kombinertløper og skihopper som representerer klubben SC Erzbergland. Hun trenes av Bernhard Aicher.


== Idrettskarriere ==


=== Sesongen 2017/18 ===
Hirner fikk én andreplass og tre tredjeplasser under Alpen Cup i skihopping 2017/18, og endte på femteplass totalt med 1219,3 poeng.


=== Sesongen 2018/19 ===
Hun deltok i Sommer Grand Prix kombinert 2018, og kom der på fjerdeplass totalt. Den 6. januar 2018 debuterte hun i Kontinentalcupen i kombinert, og kom der på tredjeplass. Hun endte på niendeplass totalt i Kontinentalcupen i kombinert 2018/19. Hun deltok i Junior-VM på ski 2019, og fikk der bronse i lagkonkurransen i skihopp for kvinner, og hun kom på 13.-plass individuelt. I kombinert kom hun på femteplass i normalbakke.
Hun vant Alpen Cup i skihopping 2019/19 sammenlagt.


=== Sesongen 2019/20 ===
Hun representerte Østerrike under Vinter-OL for ungdom 2020. I kombinert vant hun normalbakke, foran Ayane Miyazaki fra Japan og Jenny Nowak fra Tyskland. I skihopping deltok hun kun i mikslagkonkurransen, der Østerrike vant.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lisa Hirner – Olympics.com 
(en) Lisa Hirner – Olympedia 
(en) Lisa Hirner – FIS (kombinert) 
(en) Lisa Hirner – FIS (skihopping) 
(pl) Lisa Hirner – skijumping.pl 
(en) Lisa Hirner – TheSports.org 
(en) Profil hos Vinter-OL for ungdom 2020 Arkivert 1. mars 2020 hos Wayback Machine.
Arthur Jahr

Arthur Jahr (født 21. juli 1895 i Larvik, død 28. oktober 1960 i Bærum) var en norsk jurist, jernbanefunksjonær og NS-ordfører i Bærum.
Jahr tok realartium i Kristiania (Oslo) i 1918 og juridisk embedseksamen med laud i 1922. Han var deretter edsvoren fullmektig i Vest-Telemark, og deretter konstituert sorenskriver samme sted. I 1924 gikk Jahr tilbake til Norges Statsbaner (NSB), der han også hadde hatt deltidsarbeid som skoleelev og student. Han var ansatt hos NSBs hovedstyre frem til 1936, da han gikk over i en stilling som trafikkinspektør.Da kommunene ble nazifisert under andre verdenskrig ble Jahr utnevnt til Bærums ordfører. Han hadde meldt seg inn i Nasjonal Samling (NS) allerede 15. mai 1940, og stod som medlem til frigjøringen i 1945. NS-medlemskapet hjalp også Jahr til å bli forfremmet til kontorsjef i NSB.Under landssvikoppgjøret ble Jahr tiltalt for angiveri av folk som ikke ville innpasse seg til NS-systemet, innsamling av penger til den norske legion og for å bevilge kommunens penger til NS-formål. Det kom frem under rettssaken at han også hadde spilt en sentral rolle i nedleggelsen av Valler skole da lærerne nektet å bruke de nazifiserte skolebøkene, og Jahr hadde da fått en av skolens lærerinner sendt til Tyskland, der hun døde. Jahr ble kjent skylding på alle punkter i Aker herredsrett, og ble dømt til 8 års tvangsarbeid, rettighetstap i 10 år, inndragning av 5000 kr og erstatning på 10 000 kr. Han ble også fradømt stillingen som personalsjef i Norges statsbaner for all fremtid.Han ble gift i 1923 med Valborg (Pikenavn: Grimholt) fra Larvik (f. 1899, d. 1986).


== Referanser ==
Boredoms

Boredoms (senere V∞redoms) er et rockeband fra Osaka, Japan. De ble dannet av vokalisten Yamatsuka Eye i 1986, og har hatt en roterende besetning siden det, samtidig som medlemmene har brukt forskjellige kunstnernavn.Eye og trommeslageren Taketani kjente hverandre fra det kontroversielle punk-bandet Hanatarash (japansk for «snørrnese»). Ved siden av musikken, ble Boredoms kjent for energisk og dramatisk sceneopptreden. Bandet oppnådde i løpet av 1990-tallet platekontrakter i både Japan og USA, samt opptreden på Lollapalooza og turneer med Sonic Youth og Nirvana. De tapte momentumet noe i vesten, men har fortsatt med utgivelser i hjemlandet. Musikken har beveget seg fra støyrocken de var kjent for til atmosfærisk og psykedelisk rock med inspirasjon fra krautrock.


== Utgivelser ==
Osorezan no Stooges Kyo (1988)
Soul Discharge (1989)
Pop Tatari (1992)
Wow 2 (1993)
Chocolate Synthesizer (1994)
Super æ (1998)
Vision Creation Newsun (1999)
Seadrum/House of Sun (2004)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Boredoms – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Boredoms på Discogs 
(en) Boredoms på MusicBrainz 
(en) Boredoms på Songkick 
(en) Boredoms på Last.fm 
(en) Boredoms på Last.fm 
(en) Boredoms på AllMusic
Zero Pistolklubb

Zero Pistolklubb ble stiftet 8. juli 1985 og holder til på Dønski i Bærum. Klubbens hovedaktivitet er feltskyting med pistol, men det skytes også med rifle, hagle og svartkruttvåpen.
Antallet medlemmer i klubben pr 31.12.2019 er 140, bestående av både hobby- og rekreasjonsskyttere og skyttere som hevder seg i toppen nasjonalt og internasjonalt. Kvinneandelen er 6,5%, og denne er det ønskelig å øke.
Klubben legger vekt på å ha et godt sosialt miljø i tillegg til å fremme skytesporten. For nybegynnere er det gratis utlån av våpen og sikkerhetsutstyr, samt salg av ammunisjon. Det arrangeres jevnlig interne konkurranser og klubbmesterskap, samt felles deltagelse i approberte stevner.


== Klubbens historie og navn ==
Zero Pistolklubb ble stiftet 8. juli 1985 i Oslo av Erling Langås Paulsen og Walter Wold. I 1999 døde Erling Langås Paulsen og Walter Wold sto da igjen alene om å drive Zero Pistolklubb. I september 2000 henvendte Walter Wold seg til Tom Strøm om han var interessert i å drive klubben videre, noe han da var.
Navnet Zero ble til da Ringnes Bryggerier ble forespurt om de var interessert i å støtte klubben med midler. Det var de egentlig i utgangspunktet ikke, men hvis Ringnes Bryggerier fikk bestemme navnet på klubben var de villige til å yte et bidrag på kr 40.000. Klubben hadde ikke noe navn på den tiden, så dette ble godtatt av Erling Langås Paulsen.
Dette var i den perioden da lettølet Zero ble lansert i Norge av Ringnes bryggerier. Samtidig ble det også stemt for at klubben skulle forbli en liten klubb og dermed ikke ha flere medlemmer enn 30.
I klubbens første tid var det kun trening ved Nationalteateret stasjon på en bane som Sporveien eide. Klubben flyttet til Dønski i 2006.


== Forbund ==
Zero Pistolklubb er tilknyttet Norges Idrettsforbund gjennom sitt medlemskap i Norges Skytterforbund. Zero Pistolklubb er tilknyttet Viken Idrettskrets.
Zero Pistolklubb er medlem av Norsk Svartkruttunion og Norges Metallsilhuettforbund.


== Aktiviteter ==
Klubben har aktiviteter innenfor følgende våpengrener:

Finpistol
Grovpistol
Militær
Revolver
Spesialpistol
Spesialrevolver
Magnum I
Magnum II
Rifle Fin presisjon
Rifle Fin felt
Rifle Grov presisjon
Rifle Grov felt
Skeet-Sporting/Nordisk Trap (følger regler for Jeger-Trap i klubbmesterskap)


== Klubbhus ==
Zero Pistolklubb holder til i Heimevernets bygg på Dønski i Bærum, med skytebane i kjelleren.


== Skytebaner ==
I klubbens lokaler på Dønski er det en innendørs pistolbane i kjelleren (15 meter) med luftavtrekk og plass til fire skyttere, der det kan skytes med fine og grove kalibre med pistol (ikke magnum) og finkalibret rifle.
I sommerhalvåret foregår det også noen lørdager trening på Høgåsbanen ved Sollihøgda. Her kan det også skytes med grovkalibret rifle, pistol med magnumammunisjon og hagle. Banen lånes av Sollihøgda Jeger- og Fiskerforening.


== Eksterne lenker ==
Zero Pistolklubb sine hjemmesider
Nordic World Heritage Association

Nordic World Heritage Association, den nordiske verdensarvforeningen, ble stiftet i 2016. Dette er en ideell organisasjon, som har som formål å bistå med – og støtte – implementeringen av UNESCOs verdensarvkonvensjon i Norden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted