jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Austrocalais

Austrocalais er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 15-20 millimeter), avlange, brunspraglete smellere, kroppen delvis kledt med lyse skjell. Pronotum er firkantet, omtrent så langt som bredt, bakhjørnene skrått uttrukne. Dekkvingene har fine punktrader og ender i en tann.
Larvene er noe flate, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt, svart med kraftige, fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
Stammen Hemirhipini Candéze, 1857
Slekten Austrocalais Neboiss, 1967
Austrocalais aquilonaris Neboiss, 1967
Austrocalais pogonodes Neboiss, 1967


== Kilder ==
Atlas of Living Australia - Austrocalais


== Eksterne lenker ==
Bilde av Austrocalais pogonodes Arkivert 10. desember 2019 hos Wayback Machine.
(en) Austrocalais i Encyclopedia of Life 
(en) Austrocalais i Global Biodiversity Information Facility
Paracalais

Paracalais er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 15-20 millimeter), avlange, mørke smellere, kroppen feltvis tett kledt med grågule skjell. Antennene er korte og sagtakkede. Pronotum er firkantet, omtrent så langt som bredt, bakhjørnene skrått uttrukne. Dekkvingene har fine punktrader.
Larvene er noe flate, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt, svart med kraftige, fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
Stammen Hemirhipini Candéze, 1857
Slekten Paracalais Neboiss, 1967
Paracalais albatus (Candèze, 1897)
Paracalais darwini (Blackburn, 1890)
Paracalais fornicatus Neboiss, 1967
Paracalais funebris (Candèze, 1857)
Paracalais funereus (Candèze, 1865)
Paracalais gibboni (Newman, 1857)
Paracalais gigas (Candèze, 1857)
Paracalais hayekae Neboiss, 1967
Paracalais lectilis (Candèze, 1897)
Paracalais macleayi (Candèze, 1857)
Paracalais melancholicus (Candèze, 1874)
Paracalais murinus Neboiss, 1967
Paracalais nesiotes Neboiss, 1967
Paracalais prosapius Neboiss, 1967
Paracalais prosectus (Candèze, 1857)
Paracalais pumilus (Candèze, 1874)
Paracalais sericeus (Candèze, 1874)
Paracalais spiciformis Neboiss, 1967
Paracalais spinicollis (Van Zwaluwenburg, 1951)
Paracalais suboculatus (Candèze, 1857)
Paracalais victoriae (Schwarz, 1902)


== Kilder ==
Atlas of Living Australia - Paracalais


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Victoria II

Victoria II er et storstrategispill utviklet og utgitt av Paradox Interactive som en oppfølgeren til Victoria: An Empire Under The Sun. Spillet ble slippet ut august 13, 2010.
Som flere av Paradox sine andre spill lar Victoria II deg lede en nasjon gjennom det nittende århundret til tidlig i det tyvende århundret. Spillet har fokus på marked og økonomi med et marked der prisene går opp og ned.


== Spillets omfang ==
Spillet varer fra 1836 til 1936 med over 200 spillbare nasjoner. Jorda er delt opp i provinser som er enten eid av land eller er ukolonisert. Hver provins er del av en stat. Nesten hele verden er representert unntatt nord-Russland, nord-Canada og Antarktis.
Du kan velge mellom bokmerkene The Grand Campaign 1836 og A House Divided 1861.


== Utvidelser ==


=== A House Divided ===
Legger til det nye bokmerket A House Divided der du kan spille gjennom den amerikanske borgerkrigen fra starten.
Oppdatert kart med bedre grafikk.
Muligheten å investere i andre land.
Et dypere politisk system med nye reformer.


=== Heart of Darkness ===
Oppdatert koloniseringssystem.
Oppdatert marinekampsystem.
Internasjonale kriser.
Avispapir.


=== Andre utvidelsespakker ===


==== Musikkpakker ====
Songs of the civil war


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Victoria 2 Wiki
Victoria II på Steam
Dacnitus

Dacnitus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). 


== Utbredelse ==
Arten er endemisk for Hawaii.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
Stammen Prosternini Gistel, 1856 - noe ganger regnet som en egen underfamilie, Prosterninae
Slekten Dacnitus Sharp, 1908
Dacnitus currax Sharp, 1908


== Eksterne lenker ==
(en) Dacnitus i Encyclopedia of Life 
(en) Dacnitus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dacnitus hos ITIS
Pomachilioides

Pomachilioides er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Sumatra.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Pomachiliini Candéze, 1859
Slekten Pomachilioides Candéze, 1897
Pomachilioides dimidiatus Schwarz, 1901
Pomachilioides ludiiformis Candèze, 1897


== Eksterne lenker ==
Oversikt over artene
(en) Pomachilioides i Global Biodiversity Information Facility
Vitenskapsåret 1527

Vitenskapsåret 1527 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1527.


== Matematikk ==
Petrus Apianus fikk publisert «Ein newe und wolgegründete underweisung aller Kauffmanns Rechnung in dreyen Büchern, mit schönen Regeln und fragstücken begriffen», en håndbok for merkantil aritmetikk. Ingolstadt. Håndboken ble framstilt i Holbeins maleri «Ambassadørene» (1533) 


== Ingeniørkunst ==
Albrecht Dürer fikk publisert avhandlingen «Etliche underricht zu Befestigung der Stett, Schloss und Flecken», om forsvarsverk. Nürnberg.


== Medisin ==
Jacques de Béthencourt fikk publisert avhandlingen «Nova pœnitentialis Quadragesima nec non Purgatorium in morbum gallicum sive venereume», om syfilis og dets behandlingsmetoder, der han lanserer begrepet «venerisk sykdom». Rouen.


== Fødsler ==
14 avril − Abraham Ortelius (død 1598), nederlandsk geograf.
1. mai – Johannes Stadius (død 1579), flamsk matematiker og astronom.
13. juli – John Dee (død 1609), engelsk alkymist, astrolog og matematiker.


== Dødsfall ==
21. januar – Juan de Grijalva (født om lag 1490), spansk oppdagelsesreisende.
28. juli – Rodrigo de Bastidas (født 1465), spansk oppdagelsesreisende.


== Referanser ==
Aliakmonas

Aliákmonaselven (Αλιάκμονας, Aliákmonas; tidligere: Ἁλιάκμων, Aliákmon eller Haliákmōn) er den lengste elven i Hellas, med en total lengde på 297 km (297 000 m). Det strømmer gjennom de greske provinsene Vest-Makedonia og Sentral-Makedonia. Ifølge Julius Caesar dannet Aliákmonas skillelinjen mellom det historiske Makedonia og Thessalia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Haliacmon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Julie Indstad Hole

Julie Indstad Hole (født 3. oktober 1995) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Hun er i perioden 2019-2023 kommunalråd i Trondheim kommune og har siden 2018 vært sentralstyremedlem i AUF. Indstad Hole ble første gang innvalgt i Trondheim bystyre ved kommunestyre- og fylkestingsvalget i 2015.


== Bakgrunn ==
Indstad Hole er oppvokst på Strindheim i Trondheim, og gikk 4 årig toppidrett med håndball på Heimdal videregående skole. Etter videregående begynte hun som student innen samfunnsøkonomi ved NTNU i Trondheim. Indstad Hole har ved siden av sin politiske karriere vært en aktiv håndballspiller, og spiller til daglig keeper for Strindheim IL damelag i 2. divisjon.
Indstad Hole var ved valget i 2019 Trondheim Arbeiderpartis 3. kandidat, og ble med 1267 personstemmer innvalgt som partiets nummer 2 etter ordfører Rita Ottervik. Indstad Hole ble ved AUFs landsmøte i 2018 innvalgt i organisasjonens sentralstyre. Hun ble gjenvalgt ved AUFs landsmøte i 2020. Hun har tidligere vært leder av AUF i Trondheim (2014-2016), AUF i Sør-Trøndelag (2016-2017) og var leder av AUF i Trøndelag (2017-2019). Etter valgseieren i 2019 ble Indstad Hole utnevnt som kommunalråd, og sitter i tillegg som medlem i kultur-, idretts og friluftskomiteen i Trondheim bystyre.
Som ungdomspolitiker og folkevalgt har Hole særlig utmerket seg i spørsmål om asyl, klima- og fordelingspolitikk. Hole var blant initiativtakerne til fakkeltoget til forsvar for Abbasi-familien i Trondheim i november 2017, og har ved flere anledninger vært en høylytt kritiker av Arbeiderpartiets linje i asylspørsmål. 


== Referanser ==
Neocalais

Neocalais er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 15-20 millimeter), litt brede, mørke smellere. Antennene er korte og kraftige. Pronotum er litt rundet, litt lengre enn bredt, bakhjørnene kort, skrått uttrukne. Dekkvingene har fine punktrader.
Larvene er noe flate, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt, svart med kraftige, fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika, mot vest til Sierra Leone, øst til Tanzania, sør til Angola.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
Stammen Hemirhipini Candéze, 1857
Slekten Neocalais Girard, 1971
Neocalais bimaculatus (Fleutiaux, 1940)
Neocalais curtipennis (Schwarz, 1906)
Neocalais macer (Candèze, 1878)


== Eksterne lenker ==
(en) Neocalais i Encyclopedia of Life 
(en) Neocalais i Global Biodiversity Information Facility
Pseudocalais

Pseudocalais er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Store (ca. 50 millimeter), avlange smellere, lyse med en mørk midtflekk på pronotum og mørke tegninger på dekkvingene. Antennene er korte og kraftige, litt sagtakkede. Pronotum er firkantet, omtrent så langr som bredt, bakhjørnene kort uttrukne. Dekkvingene har fine punktrader.
Larvene er noe flate, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt, svart med kraftige, fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika, mot vest til Kamerun, øst til Tanzania, sør til Angola.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
Stammen Hemirhipini Candéze, 1857
Slekten Pseudocalais Girard, 1971
Pseudocalais basilewskyi (Mouchet, 1949)
Pseudocalais longipennis (Schwarz, 1900)


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudocalais i Global Biodiversity Information Facility
Ingrid Schjølberg

Ingrid Schjølberg (født 26. mai 1965 i Bodø) er en norsk forsker. Hun er professor i marin kybernetikk ved Institutt for marin teknikk, NTNU og dekan ved Fakultet for informasjonsteknologi og elektroteknikk (IE) samme sted. I tillegg var hun en periode  leder for NTNUs tematiske satsningsområde NTNU Havrom.


== Utdannelse og karriere ==
Schjølberg var ferdig utdannet sivilingeniør i teknisk kybernetikk fra NTH i 1991. I 1996 oppnådde hun graden dr.ing. samme sted, med avhandlingen Modeling and control of underwater robotic systems.
Hun arbeidet en lang periode (2001–2013) som forsker og forskningsleder ved SINTEF IKT, Anvendt kybernetikk. Det siste av disse årene var hun tilknyttet Institutt for teknisk kybernetikk ved NTNU, som førsteamanuensis II. Fra 2013 har hun hatt ulike stillinger ved NTNU. Hun var først prosjektdirektør ved NTNU AMOS, et senter for fremragende forskning (2013–2014); deretter direktør for NTNUs satsningsområde NTNU Havrom (2014–2019). I 2015 ble hun ansatt som professor ved Institutt for marin teknikk, NTNU, etter først å ha vært professor II ved instituttet i 2014–2015. Stillingen som professor har hun fortsatt (per 2019), i tillegg til at hun, fra august 2019, er ansatt som dekan ved Fakultet for informasjonsteknologi og elektroteknikk.I 2012 ble ROBOTNOR  – Centre for Advanced Robotics formelt åpnet i Trondheim, et senter for avansert robotikk som ble etablert etter initiativ fra Schjølberg, som selv ledet det de første årene.


== Publikasjoner ==
I tillegg til å skrive artikler i vitenskapelige tidsskrifter, formidler Schjølberg informasjon om hav og havforskning gjennom kronikker i dagsaviser og skriver jevnlig i NTNU Oceans blogg.
(no) Publikasjoner av Ingrid Schjølberg i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Ingrid Schjølberg i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Schjølbergs profil i Google Scholar Besøkt 10. desember 2019


== Verv og medlemskap (utvalg) ==
2007–2013  Leder for ROBOTNOR
2009–2013  Styremedlem MASKON AS
2014–2016  Styremedlem Inventas AS
2015–2017  Styremedlem WaterLinked AS.
2016–   Styremedlem NTNU TTO AS.
2019–   Styremedlem Akvaplan-niva AS.
2017–   Styremedlem SINTEF OCEAN AS.
2017–   Styremedlem NIVA Norsk Institutt for Vannforskning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Ingrid Schjølberg - NTNU». www.ntnu.no. Besøkt 10. desember 2019.  Schjølbergs profilside på ntnu.no
Sund, Steinar (7. desember 2016). «Utvikler neste generasjons roboter». Tu.no (norsk). Besøkt 12. desember 2019.
Grenevev

Grenevev (eller grenvev, samisk radnostuolo) er en samisk tradisjonell vevstol som brukes til å veve grener. Greneveven er av samme type som oppstadveven (eller oppsta'gogn), men noe mindre og spinklere. Greneveving er en gammel tradisjon og ble blitt holdt levende i Manndalen hvor grenveving i 50-åra sysselsatte omkring 50 personer.


== Referanser ==
Olufine Sullustad

Olufine Martine Elisabeth Sullustad (født 28. mai 1832 i Bergen, død 19. november 1900 i Kristiania) var en norsk skuespillerinne.


== Familie ==
Olufine Sullustad var datter av artillerifyrverker Ole Martin Sullustad og Sophie Dahm (tidligere gift Parelius), og halvsøster av skuespiller Sofie Parelius. Hun ble 20. september 1859 gift med skuespiller Georg Herman Krohn. De var foreldre til skuespiller Lully Krohn (1862–1947), tegner Olaf Krohn (1863–1933), ingeniør Georg Monrad Krohn (1865–1934) og skuespiller Michael Krohn (1867–1918). Sønnen Georg Monrad Krohn ble far til skuespilleren Lillebil Ibsen (1899-1989).


== Liv og virke ==
Olufine Sullustad var i 1853 elev ved Den norske dramatiske skole i Christiania. Med elever herfra spilte hun i mai 1853 i Drammen i en oppsetning av den franske vaudevillen Den Yngste i Familien eller Kjærlighed kommer som Julekvelden paa Kjærringen, hvor hun gestaltet rollen som Isaure. Samme aften spilte hun rollen som Sigrid i Til Sæters, hvor hennes opptreden skapte stor begeistring.Hun var et par år virksom ved Kristiania norske Theater før hun vårsesongen 1855 kom til Christiania Theater. Hennes debut ved Christiania Theater fant sted 22. februar 1855, i rollen som Gjertrud i den musikalske farsen Talismanen.I perioden 1857-1859 var Sullustad ved Det norske Theater i fødebyen Bergen. Deretter vendte hun tilbake til Kristiania norske Theater. Hun hadde i juli 1854 og august 1856 gjesteopptredener i Bergen. I 1862 trakk hun seg tilbake fra scenen.


== Roller i utvalg ==
Isaure i Den Yngste i Familien eller Kjærlighed kommer som Julekvelden paa Kjærringen av M. Édouard Lemaître (Drammen, 1853)
Sigrid i Til Sæters av Claus Pavels Riis (Drammen, 1853)
Marie i Malvina av Eugène Scribe (Kristiania norske Theater, 1854)
Mathilde i En Komedie av Jo Jolin (Kristiania norske Theater, 1854)
Gjertrud i Talismanen av Johann Nestroy (Christiania Theater, 1855)
Emilie i Emilies Hjertebanken av Johan Ludvig Heiberg (Bergen, 1857)


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 166. ISBN 8200056228.
Fear Inoculum

Fear Inoculum er det femte studioalbumet av det amerikanske progmetal-bandet Tool. Det ble utgitt for verden 30. august 2019, omtrent samme tid som bandet begynte å publisere diskografiet deres via digitale medier. Albumet ble produsert i løpet av 13 år, grunnet ulike problemer som hindret bandets fremgang på en lang stund.Tittelsangen og albumets eneste singel, Fear Inoculum, ble publisert den 7. august, ca. 3 uker før resten av albumet kom ut. Sangen fikk overveldende kritisk ros, og innhentet plass nr. 1 på Billboard 200 i løpet av den første uken.


== Sporliste ==
Den digitale versjonen av albumet består av totalt 10 sanger, mens den fysiske versjonen inneholder bare 7. Seks av sangene varer godt over 10 minutter hver, og opptar hoveddelen av albumet sammen med trommeinstrumentalen Chocolate Chip Trip.
Alle tekstene er skrevet av Maynard James Keenan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fear Inoculum på Discogs 
(en) Fear Inoculum på MusicBrainz 
(en) Fear Inoculum på Last.fm 
(en) Fear Inoculum på Genius — sangtekster 
(en) Fear Inoculum på AllMusic
Rogatsjovo (flybase)

Rogatsjovo (også benevnt Amderma-2 (russisk:Амдерма-2) Belushya, Rogachvo, eller Rogatschovo) er en flystasjon på Novaja Semlja, Russland som ligger nær landsbyen Rogatsjovo, 9 km nordøst for Belusja Guba. Flyplassen ble opprinnelig brukt som en fremskutt base (engelsk: 'bounce' airdrome) for Langtrekkende bombeflykommando. Basen ble utviklet i en avskjærerrolle i 1960-årene, fremst for å avskrekke SR-71-operasjoner i arktiske strøk.


== Kilder ==
Rogachevo nettstedet (russisk)
Kipelovo (flybase)

Fedotovo, eller Kipelovo (flybase) ligger i nærheten av jernbanestasjonen Kipelovo på en viktig jernbanelinje til St. Peterburg, og er en flybase i Russlands marineflyvåpen i Russland som ligger 44 km vest for Vologda. Det er en stor base for langtrekkende fly, med 20 revetments i et avsidesliggende område, og store asfalterte områder langs parallelle taksebaner.  Kipelovo (flybase) var en stor base for Tupolev Tu-95 og Tu-142 sine flytokt overskyggende den amerikanske marinens Atlanterhavsflåte. Basen gav anledning til flyrekognosering for Nordflåten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Garnizon Fedotovo - russiske nettstedet for veteraner av basen
Fedotovo forum - russisk forum for veteraner av basen
Temp (flybase)

Temp (Темп) (russisk for "tempo") er en russisk flystasjon etablert i 2013 i den vestre enden av Kotelnyjøya, som betjener stasjonen Severny Klever. Den ble etablert som en del av en nasjonal satsing for å sikre Russlands arktiske strøk.


== Se også ==
Nagurskoye (air base)
Odontonychus

Odontonychus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (12-24 millimeter), avlange, mørke smellere. Antennene er sagtakkede, pronotum trapesformet, bakhjørnene noe tilbaketrukne med en skarp kjøl. Dekkvingene har dypr lengdefurer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Odontonychini Girard, 1973
Slekten Odontonychus Candéze, 1897
Odontonychus granulatus Candèze, 1897
Odontonychus lamottei Girard, 1992
Odontonychus pseudogranulatus Girard, 1972
Odontonychus punctatus Girard, 1972


== Eksterne lenker ==
Tegning av Odontonychus lamottei
(en) Odontonychus i Global Biodiversity Information Facility
Ostrov Srednij (flybase)

Sredny Ostrov er en liten øy ('ostrov') og en militær flyplass i Krasnojarsk Kraj, Russland, som ligger i det nordlige Karahavet, som del av øygruppen  Severnaja Zemlja og nesten 900 km nord for Khatanga som i sin tur er på den Sibirske kysten. Srednij er en isflyplass brukt som et alternativt felt for Tu-95 (Bear) bombefly i Arktis. Det ble bygd på slutten av 1950-tallet som en fremskutt base for Sovjetiske bombefly for å nå USA, og ble opprettholdt av OGA (Arktisk Kontroll-Gruppe), som skulle ta seg av strategiske fasiliteter i Arktis. I Mars 1979  var to (2) Tu-128 (Novelle) fly basert her. Flyplassen er antatt å være i drift, som drives av Grensevakten (FSB) og er i stand til å betjene An-26 og An-72.


== Referanser ==
Friidrett under parapanamerikanske leker 2019 - 1500 meter T54 menn

1500 meter T54 for menn under Parapanamerikanske leker 2019 ble arrangert i Lima 28. august 2019 kl 16:13. Kun finale ble avholdt. 
T54 er en klasse for funksjonsshemmede utøvere innen parafriidrett, der utøverne bruker rullestol. Utøverne har noe funksjon i beina, og delvis til full funksjon i overkroppen, samt normal funksjon i skuldre og armer.


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder i klassen T54 før parapanamerikanske leker 2019, og eventuelle nye rekorder satt under lekene:


== Resultater ==


=== Finale ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Lima 2019 - Resultater
Lima 2019 - Resultater, pdf


== Eksterne lenker ==
Lima 2019 - Para athletics
Friidrett under parapanamerikanske leker 2019 - 1500 meter T52 menn

1500 meter T52 for menn under Parapanamerikanske leker 2019 ble arrangert i Lima 28. august 2019 kl 18:22. Kun finale ble avholdt. 
T52 er en klasse for funksjonsshemmede utøvere innen parafriidrett, der utøverne bruker rullestol. Utøverne har ingen bevegelse i beina og overkroppen, men har god funksjon i skuldre og armer, men begrenset bevegelse i fingrene.


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder i klassen T52 før parapanamerikanske leker 2019, og eventuelle nye rekorder satt under lekene:


== Resultater ==


=== Finale ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Lima 2019 - Resultater
Lima 2019 - Resultater, pdf


== Eksterne lenker ==
Lima 2019 - Para athletics
Friidrett under parapanamerikanske leker 2019 - 1500 meter T46 menn

1500 meter T46 for menn under Parapanamerikanske leker 2019 ble arrangert i Lima 25. august 2019 kl 19:48. Kun finale ble avholdt. 
T46 er en klasse for utøvere innen parafriidrett, der utøveren har amputasjon av én arm, over eller under albuen.


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder i klassen T46 før parapanamerikanske leker 2019, og eventuelle nye rekorder satt under lekene:


== Resultater ==


=== Finale ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Lima 2019 - Resultater
Lima 2019 - Resultater, pdf


== Eksterne lenker ==
Lima 2019 - Para athletics
Plesetsk (flybase)

Plesetsk (flybase) (russisk: Плесцы), også Pero (russisk Перо — “fjær”), er en flyplass i Russland som ligger 10 km øst for Plesetsk. Det er en logistisk base for Kosmodromen Plesetsk oppskytingsanlegg for romfart.


== Referanser ==
Medan Merdeka

Medan Merdeka (indonesisk for «Frihetsplassen»), eller Lapangan Mereka, er et stort torg i sentrum av Indonesias hovedstad Jakarta. Det har et areal på om lag én kvadratkilometer hvis man regner med de omkringliggende åpne områdene, og er i så fall et av de største torga i verden.
I midten av Medan Merdeka står Nasjonalmonumentet (Monumento Nasional, ofte kalt Monas). Den innerste delen av torget rundt monumentet er i dag en park med en musikkfontene i den vestlige enden. Den ytterste delen av torget er asfaltert og blir ofte brukt til militærparader eller sivile demonstrasjoner, men også til idrettsaktiviteter og rekreasjon.
Rundt Medan Merdeka ligger viktige bygninger som Merdeka-palasset, nasjonalmuseet, nasjonalbiblioteket, rådhuset, Istiqlal-moskeen, høyesterettsbygninga og flere departementsbygninger.I den nederlandske kolonitida het torget Koningsplein («Kongetorget»).


== Referanser ==
Liste over torg etter størrelse

Dette er ei liste over de ti største torga i verden, per desember 2019.