Gustaf Orræus

Gustaf Orræus (russisk: Густав Орреус, født 20. august 1738 i Taipalsaari nær Villmanstrand i Tsarrussland, død 1. september 1811 i Sankt Petersburg) var en finlandskrussisk lege, og den første i Russland som tok doktorgrad i medisin.


== Biografi ==
Gustav Orræus var sønn av sognepresten Magnus Orræus og hans hustru Ebba Katarina Mollerus. Han ble student i Åbo i 1752 og filosofie magister i 1760. Han hadde imidlertid allerede i 1755 som filosofie kandidat forlatt Finland og blitt medisinstudent ved det store militærsykehuset i Sankt Petersburg, som utdannet arméleger. Han ble samme år underkirurg ved denne anstalten og i 1757 kirurg ved et infanteriregiment, som han så deltok i Syvårskrigen med, mot Preussen.
Orræus ble senere operatør ved marinehospitalet, og fikk i 1768 medicine doktors verdighet av det samme år stiftede medisinske kolleg. 

Han ble i 1770 sendt til general grev Peter Rumjantsevs hovedkvarter i Moldavia for å bekjempe pesten blant de krigførende russiske styrker som kjempet mot det osmanske rike, under Den russisk-tyrkiske krig (1768–1774). Han innførte et raskt rapporteringssystem for å oppdage pestutbruddene og satte da inn mottiltak.Knapt hadde han, etter at han med store anstrengelser hadde klart å få troppene bedre innkvartert og forpleiet, oppnådd en betydelig forbedring av forholdene, før han ble kalt tilbake. Han ble i 1771 sendt til Moskva sammen med embetsmannen Grigorij Orlov, som hadde fått det overordnede ansvaret for å håndtere pestkrisen. Der var pesten også brutt ut; den herjet på det verste i september og oktober 1771. Og det var også da da Orlov og Orreus ankom Moskva den 26. september 1771. Orræus fikk ansvaret for karantenehospitalene i byen. Først opponerte han mot legen Afanasij Filimonovitsj Sjafonskij og avviste kategorisk at epidemien i Moskva var pestilens, men begivenhetene gikk Orræus til å snu og medgi at faktum viste at Sjafonskij hadde rett i at det var en pestepidemi. Ved sin energiske innsats bidro han i høy grad til å slå ned pestutbruddet.
Orræus var 1772–1776 stadsfysikus i Moskva og flyttet senere tll en eiendom i nærheten av Sankt Petersburg. Der viet han seg et ganske omfattende forfatterskap. Foruten en mengde avhandlinger vedrørende landbruket og dyresykdommer, utga han i 1784 et større verk med tittelen Descriptio pestis, quæ anno 1770 in Jassia et 1771 in Moscua grassata est. Der beskrev han arbeidet med å få kontroll på pestepidemien i 1770 og 1771. 
Han ble i 1803 utnevnt til medlem av Det russiske rikes medisinalråd, og i 1808 til medlem av Det medikokirurgiske akademi i Sankt Petersburg. Han fikk avskjed i nåde fra begge embetene i 1810, og døde året etter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Finlands minnesvärde män : samling af lefnadsbeteckningar. Bd 2. Helsingfors. 1855–1857. s. 391-408. CS1-vedlikehold: Datoformat (link)
Orræus, Gustaf i Nordisk familjebok (2. utgave, 1914)
Klyuzhev, V. M.;  m.fl. (2006). «Veliky Pyotr reshil ... (Великий Пётр решил...)» (PDF). Voyenno-istorichesky Journal (5): 51–56. 
Melikishvili, Alexander (2006). «Genesis of the anti-plague system: the Tsarist period» (PDF). Critical Reviews in Microbiology. 36 (1): 19–31. PMID 16610335. doi:10.1080/10408410500496763.  with Annex:Biosketches of scientist and other public figures in Russia's anti-plague system