jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Andreas Frisk

Andreas Frisk (født 5. januar 1984) er en svensk profesjonell ishockey forsvarer, som spiller pr. 2020 for Vålerenga i den norske GET-ligaen.
Andreas spilte for AIK til han dro til Vålerenga i 2008. Han tilbrakte nesten to år i Norge og spilte en del av sin andre sesong for IK Comet. Deretter dro han tilbake til Sverige for å spille for Örebro HK, som han var hos i tre sesonger, før han kom tilbake til AIK i 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Frisk – Eurohockey.com 
(en) Andreas Frisk – Hockeydb.com 
(en) Andreas Frisk – Eliteprospects.com
Filosofiåret 1966

Filosofiåret 1966 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1966.


== Hendelser ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		


== Referanser ==
MML (programmeringsspråk)

Et menneske-maskin språk (engelsk: Man-Machine Language) eller MML er et spesifikasjonsspråk, som vanligvis er definert for å standardisere grensesnittene til telekommunikasjon eller nettverksutstyr fra en konsoll.
ITU-T Z.300 serien av anbefalinger definerer et MML, som har blitt utvidet av Telcordia Technologies (tidligere Bellcore) til å danne Transaction Language 1.
RTL/2

RTL/2 (forkortelse for Real-Time Language/2) var et høynivå programmeringsspråk for sanntidssystemer som ble utviklet ved Imperial Chemical Industries Ltd av J.G.P. Barnes. Språket ble lansert i 1972 og ble opprinnelig brukt internt innenfor ICI, før det ble distribuert av SPL International i 1974. RTL/2 var basert på konsepter fra ALGOL 68, og var ment å være et lite og enkelt språk. RTL/2 was standardised in 1980 by the British Standards Institution.


== Referanser ==
Ellemtel Utvecklings AB

Ellemtel Utvecklings AB (EUA) var et aksjeselskap som ble grunnlagt i 1970 av det svenske televerket (inkludert divisjonen Teli) og Telefon AB LM Ericsson. Selskapet arbeidet med utvikling og konstruksjon av blant annet elektroniske telefonsentraler, utstyr for datanett, digitale overføringssystemer og avanserte telefonapparater. Selskapets største oppgave ble å utvikle og tilvirke den helt elektroniske telefonsentralen AXE, en av verdens første datastyrte, digitale telefonsentral. Ellemtel utviklet også hustelefonsentralen Ericsson MD110.
Etter at Ericsson i 1993 kjøpte Teli av Televerket solgte Televerket den 28 september 1995 sin andel i Ellemtel till Ericsson,
som innlemmet det i sitt underselskap Ericsson Utvecklings AB (UAB) under vd Gunnar M. Eriksson. To måneder efter sammanslåingen la Ericsson ned det prestisjefylte prosjektet AXE-N. Ericsson avviklet senere selskapet fullstendig i  1999.Navnet Ellemtel og den kreative ånd som fantes hos personalet forvaltes videre, gjennom domenenavnet ellemtel.com, av en gruppe tidligere Ellemtel-ansatte.


== Referanser ==
21. serierunde i Eliteserien 2020

21. serierunde i Eliteserien 2020 startet med Mjøndalen – Brann lørdag 17. oktober, hoveddelen av kampene ble spilt søndag 18. oktober og avsluttet med Odd – Viking 4. november.
Kampen mellom Odd og Viking ble utsatt til onsdag 4. november grunnet COVID-19 smitte på Vikings Veton Berisha.


== Kampfakta ==


== Referanser ==
Innovasjonsdistrikt

Innovasjonsdistrikt og forsknings- og innovasjonsdistrikt er begreper som i noen grad er brukt om områder der flere forsknings- og innovasjonsvirksomheter er samlet.
Tanken bak innovasjonsdistrikter kan være at forskningsinstitusjoner og andre kunnskapstunge virksomheter samler seg og samarbeider med gründere, inkubatorer, investorer og det offentlige. Målet beskrives noen ganger som å fremme innovasjon, kreativitet og kommersialisering av idéer og kunnskap. Større virksomheter, for eksempel universitet eller sykehus, fungerer som ankere i innovasjonsdistriktet, ved at andre aktører ønsker å plassere seg i nærheten av disse. Formålet er å utvikle attraktive bydeler, nye arbeidsplasser og innovative næringer.
I Norge ble Blindern–Gaustad-området omtalt som «Forskningsbyen» fra 1950-årene da universitetet bygget ut sin tilstedeværelse på Blindern mens flere tekniske institutter etablerte seg på Gaudstadjordene. Flere av forskningsvirksomhetene i området etablerte i 2019 foreningen Oslo Science City, som skal fremme området som et «innovasjonsdistrikt».


== Etablering av innovasjonsdistrikt ==
Å etablere internasjonalt anerkjente innovasjonsdistrikt er ressurskrevende. I tillegg til direkte tilskudd, kan ressurser tilgjengeliggjøres gjennom det som betegnes som fusjonering. Her samler satsingen relevante og overlappende ansvarsområder hos aktørene med tilhørende ressurser og tar ut stordriftsfordelene. Alternativt kan aktørene oppnå mål ved å gjøre satsingens strategi og tiltak om til sine egne, gjennom ratifisering. For å oppnå dette organiseres relevante aktører vanligvis i et nettverkssamarbeid.


== Liste over innovasjonsdistrikt i Norge ==
Forskningsbyen i Oslo
Marineholmen forskningspark (Bergen)
Trondheim innovasjonsdistrikt
Innovasjonsdistrikt Sentrum (Oslo)
Innovasjonsdistrikt Hovinbyen (Oslo)


== Referanser ==
Foveocrotaphus

Foveocrotaphus  er en slekt av biller i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 17 millimeter), avlang, blank, mørkt brunrød løpebille. Hodet er stort og bredt, firkantet, med en skarpt avgrenset, U-formet grop i midten foran. Fasettøynene er nokså små, rundet utståemde, det er lange tinninger bak dem. Kjevene (mandiblene) er nokså store og kraftige, glatte uten tenner. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum. Pronotum er forholdsvis lite, trapesformet med noe innsvungen kant og skarpe bakhjørner. Dekkvingene er jevnbrede med dype punktstriper. Beina er forholdsvis lange og tynne.


== Utbredelse og økologi ==
Slekten er kjent fra Myanmar. Det eneste kjente eksemplaret ble samlet inn i 1250 meters høyde i den nordlige delen av landet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Anthiinae Bonelli, 1813
stammen Physocrotaphini -
slekt Foveocrotaphus Anichtchenko, 2014Foveocrotaphus burmanicus Anichtchenko, 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Foveocrotaphus i Global Biodiversity Information Facility 
Foveocrotaphus – detaljert informasjon på Wikispecies
Anguloderus

Foveocrotaphus  er en slekt av biller i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 21 millimeter), avlang, blank, svart løpebille. Hodet er stort og bredt, firkantet, med en U-formet grop i midten foran. Fasettøynene er nokså små, rundet utstående, med en rand bak som står skarpt ut. Kjevene (mandiblene) er nokså store og kraftige, glatte uten tenner. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum. Pronotum er forholdsvis lite, rundet med litt innsvungen kant og skarpe for- og bakhjørner. I midten foran er pronotum kraftig, firkantet innskåret, slik at "nakken" blir blottlagt. Dekkvingene er jevnbrede med dype punktstriper. Beina er forholdsvis lange og tynne.


== Utbredelse og økologi ==
Slekten er kjent fra Vest-Papua på Ny-Guinea. Det eneste kjente eksemplaret ble samlet inn i Fak-Fak-provisen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Anthiinae Bonelli, 1813
stammen Physocrotaphini -
slekt Anguloderus Anichtchenko & Sciaky, 2017Anguloderus mirabilis Anichtchenko & Sciaky, 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Eiler Christopher Ahlefeldt

Eiler Christopher von Ahlefeldt (født 18. mai 1736 i Nordskov, død 9. mai 1806 i Altona) var en dansk amtmann. 
Han var sønn av Christian Frederik Ahlefeldt til Nordskov (d. 1749) og Regitse Sophie, født Güldencrone (d. 1792). Han ble hoffjunker i 1755, året etter var han innskrevet ved Universitetet i Göttingen.. I 1758 ble han kammerjunker hos prinsesse Sophie Magdalene, auskultant i Kammerkollegiet i 1760, kammerherre i 1767 samt amtmann over Kalundborg, Dragsholm, Sæbygård og Holbæk amter i 1768.
To år senere, i 1770, ble han avskjediget og reiste heretter til Frankrike. Her konverterte han til katolisismen og ble abbed og kannik i Soissons. Den franske revolusjon tvang ham ennå en gang til at å emigrere, denne gang til Altona i Slesvig-Holsten. Her døde han den 9. mai 1806.


== Referanser ==
Stanisław Kogut

Stanisław Kogut (født 29. oktober 1953 i Biała Niżna i Polen, død 18. oktober 2020 i Gorlice) var en polsk politiker som var medlem av det polske Senatet. Han tilhørte fra 2000-årene partiet Lov og rettferdighet (Prawo i Sprawiedliwość, PiS).


== Biografi ==
Kogut ble uteksaminert fra yrkesskolen i Grybów som mekaniker. Fra 1972 var han ansatt i De polske statsjernbaner (PKP S.A.). Han var sjef for vognreparasjonsseksjonen i Stróżach, tilknyttet avdelingen for rullende materiell i Nowy Sącz, og var medlem av representantskapet i PKP S.A. årene 2000–2005).Han var fra 1989 var han aktiv i den uavhengige fagforeningen Solidarność. Han var i en årrekke fagforeningsleder på distrikts- og regionalnivå i jernbaneseksjonen.
Fra 1990 til 1998 var han rådmann i fylket Grybów, deretter var han til 2005 var han medlem av vojvodskapssejmen i Det lillepolske voivodskap i to mandatperioder, fra 2002 som nestleder. I 1998 fikk var det som innvalgt for  Akcja Wyborcza Solidarność (han tilhørte selv da partiet Ruch Społecznyl), fire år senere for Prawo i Sprawiedliwość.
Han var senator gjennom fire senatsperioder, fra 2005 til 2019.
Den 19. desember 2017 mottok Riksadvokatembedet, på anmodning fra antikorrupsjonsmyndigheten, en anmodning om å oppheve politikerens immunitet for å kunne sikte ham for korrupsjon. Samme dag ble han suspendert fra Lov og rettferdighetspartiet. Senatoren nektet for anklagene og kunngjorde at han ville frasi seg sin rettslige immunitet selv. Deretter trakk han seg som formann i Senatets infrastrukturkomité, og 21. desember ble han avskjediget fra den. 20. januar 2018 ble han partiløs senator. Senatorene gikk ikke med på at han kunne arresteres, men han ble ilagt forbud mot å forlate landet.
Han døde 18. oktober 2020 på Henryk Klimontowicz-sykehuset i Gorlice av covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stanisław Kogut – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Caledonica

Caledonica er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Midelsstore (8-21 millimeter), slanke og langbeinte, mørke, gjerne litt bronseaktig metallglinsende sandjegere, dekkvingene oftest med to eller tre par gule flekker. Kjevene er store og sigdformede, fasettøynene store og rundede. Pronotum er rundet, noe smalere enn hodet. Dekkvingene er jevnbrede, hver dekkvinge med to ufullstendige, opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
Artene lever i skog, de voksne billene kan finnes løpende på trestammer. Larvene garver ganger i skogbunnen.


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Ny-Caledonia.


== Systematisk inndeling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae
Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
Stammen Cicindelini
Slekten Caledonica Chaudoir, 1860
Caledonica acentra Chaudoir, 1869
Caledonica affinis Montrouzier, 1860
Caledonica bavayi Fauvel, 1882
Caledonica fleutiauxi Deuve, 1981
Caledonica longicollis Fauvel, 1903
Caledonica luiggiorum Kudrna, 2016
Caledonica lunigera Chaudoir, 1860
Caledonica mediolineata Lucas, 1862
Caledonica mniszechii (J. Thomson, 1856)
Caledonica myrmidon Fauvel, 1882
Caledonica pulchella (Montrouzier, 1860)
Caledonica rivalieri Deuve, 1981
Caledonica rivalieriana Kudrna, 2016
Caledonica rubicondosa Deuve, 2006
Caledonica tuberculata Fauvel, 1882
Caledonica viridicollis Deuve, 1987


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Caledonica i Encyclopedia of Life 
(en) Caledonica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Caledonica hos NCBI 
Caledonica – detaljert informasjon på Wikispecies
Ashutosh Mohunta

Ashutosh Mohunta (født 25. februar 1953 i Sirsa i Haryana i India, død 22. september 2020 i Mohali i Punjab) var en indisk dommer.
Han var fungerende høyesterettsjustitiarius for delstatshøyesterett for  Punjab og Haryana i 2014. Han var vanlig dommer i samme kombinerte høyesterrett fra 2001 til 2010, og igjen fra 2014 til 2015. Mohunta var dommer ved delstatshøyesterett i Andhra Pradesh fra 2010 til 2014, og medlem av Punjab State Human Rights Commission fra 2016 til sin død.


== Liv og virke ==
Ashutosh Mohunta vokste opp i Sirsa. I 1976 tok han Bachelor of Laws (LLB) ved University of Delhi. Han ble innrullert som advokat i 1977 for delstatshøyesterett for  Punjab og Haryana og begynte å praktisere under sin far Sushil Chand Mohunta, som da var statsadvokat for Haryana.Mohunta ble dommer ved delstatene Punjab og Haryana felles Høyesterett den  2. juli 2001. Han gikk over til delstatshøyesteretten i Andhra Pradesh i oktober 2010.
Han returnerte til Punjab/Haryanas høyesterett av helbredsgrunner den 26. juni 2014. Hsn overtok som fungerende høyesterettsjustitiarius i samme domstol den 26. juli 2014 og forble i denne stilling til 15. desember 2014.Han gikk av fra dette embedet som pensjonist den 24. februar 2015.Den 23. september 2016 ble han utnevnt av Punjab State Human Rights Commission.


== Død ==
Mohunta døde den 22. september 2020 av komplikasjoner som følge av COVID-19 på et sykehus i Mohali.


== Referanser ==
Narva-Jõesuu

Narva-Jõesuu (tysk: Hungerburg, russisk: Усть-Нарва) er en by i Ida-Viru fylke i Estland. Byen ligger helt nordøst på grensen til Russland i øst og Finskebukta i nord. Navnet på byen på estisk og russisk betyr «munningen av Narvaelven». Den ligger i et triangel som skapes av elva og Finskebukta, med 12 km lange strender, sanddyner og beskyttende furuskog lik de danske klittplantasjer. Narva-Jõesuu fikk byrettigheter i 1993. Narva-Jõesuu er administrasjonssenter i Narva-Jõesuu kommune.
I 2007 var innbyggertallet på ca. 3 000. Den nærmeste byen, Narva, ligger ca. 13 km syd for Narva-Jõesuu. De fleste innbyggerne i dag har russisk statsborgerskap, men prosentandelen av innfødte etstere er litt høyere i Narva-Jõesuu enn i Narva (13% sammenlignet med 4% i Narva). 


== Historie og severdigheter ==
Byen hadde sitt høydepunkt på 1870-tallet, da jernbanen mellom Tallinn og St. Petersburg ble åpnet. Narva-Jõesuu ligger i den nordøstlige enden av europavei 9 (E9), som starter i Cabo de São Vicente i Portugal. E9 er ca. 5 000 km lang.
Takket være en tolv kilometer lang hvit sandstrand – en av de beste i Estland – har Narva-Jõesuu lenge vært en populær sommerdestinasjon. I det 19. århundre og tidlig 20. århundre var det en populær spaby for adelsmenn fra St. Petersburg, som ligger mindre enn 150 km østover. Under den sovjetiske okkupasjonen ble Narva-Jõesuu besøkt i stort antall innbyggere derfra. De første årene etter uavhengigheten fra Russland var det lite besøkende i Narva-Jõesuu, og spaanleggene forfalt. I de seneste årene er noen av anleggene restaurert, og antallet turister er økende. De fleste turistene er enten fra Estland eller Russland.
Den berømte maleren Ivan Šiškin (1832-1898) arbeidet mye i Narva-Joesuu. Det står en furu i Narva-Joesuu som kalles «Sisjkin-furuen» eller «kyssefuruen», som nygifte besøker for å oppnå hell og lykke. Et rykte sier at furuen var blant dem Šiškin avbildet på et av sine mange skogsmalerier. Det ryktes også at det np ikoniske maleriet «Tre bjørner» (The Three Bears) ble malt i et skogholt ved byen. Opprinnelig het maleriet «Morgen i furuskogen» (Morning in a Pine Forest), mens bjørnene ble malt inn senere av Konstantin Savitski.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Narva-Jõesuu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pyreneergemse

Pyreneergemse (Rupicapra pyrenaica) er en art i slekten gemser (Rupicapra), som videre inngår i gruppen sauer og geiter (Caprini) og er en del av kvegfamilien (Bovidae). Arten er utbredt i Pyreneene, De kantabriske fjell og Apenninene.


== Biologi ==
Pyreneergemse regnes her som tre underarter. Den fysisk største av disse er ssp. pyrenaica (nominatformen), som har en kroppslengde på 100–130 cm og en skulderhøyde på 70–81 cm. Den korte halen utgjør 3–4 cm og horna måler 17–28 cm. Bukken veier 23–50 kg, geita 20–32 kg. Ssp. parva er den fysisk minste av underartene og har en kroppslengde på 100–104 cm og en skulderhøyde på 72–74 cm. Den korte halen utgjør 3–4 cm og horna måler 17–28 cm. Bukken veier 20–34 kg, geita cirka 24 kg. Ssp. ornata er i størrelse noe midt imellom de to andre. Den har en kroppslengde på 105–120 cm og en skulderhøyde på 76–80 cm. Den korte halen utgjør 3–4 cm og horna måler opp til 32 cm. Bukken veier 23–45 kg, geita 14–32 kg.

		
		


== Taksonomi ==
Mange regner med to arter av gemser og flere underarter til hver av disse, blant annet IUCNs rødliste. Det er imidlertid ingen konsensus omkring antallet arter, i det noen autoriteter regner flere av underartene som selvstendige arter. Dette gjelder blant annet de to oppslagsverkene Handbook of the Mammals of the World og feltguiden Bovids of the World: antelopes, gazelles, cattle, goats, sheep, and relatives.


== Inndeling ==
Inndelingen følger i hovedsak Faysal Bibi (2013) og IUCNs rødliste. De to underartene parva og ornata blir regnet som selvstendige arter av noen autoriteter.

Artiodactyla, klovdyr
Bovidae, kvegfamilien
Antilopinae, (antiloper, gaseller og deres nærmeste slektninger)
Caprini, sauer og geiter
Rupicapra, gemser
R. pyrenaica, pyreneergemse
R. p. pyrenaica (nominatformen), pyreneergemse er utbredt i Pyreneene (Andorra, Sør-Frankrike og Nord-Spania)
R. p. parva, kantabriagemse er utbredt i De kantabriske fjell (Nord-Spania) (mulig selvstendig art)
R. p. ornata, apenninergemse er utbredt i Apenninene (Italia) (mulig selvstendig art)
R. rupicapra, gemse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pyreneergemse i Encyclopedia of Life 
(en) Pyreneergemse i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pyreneergemse hos Fauna Europaea 
(en) Pyreneergemse hos Fossilworks 
(en) Pyreneergemse hos ITIS 
(en) Pyreneergemse hos NCBI 
(en) Kategori:Rupicapra pyrenaica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Rupicapra pyrenaica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rupicapra pyrenaica – detaljert informasjon på Wikispecies
Matthias Wilhelm Huitfeldt

Matthias Wilhelm Huitfeldt til Hafslund (født 8. juli 1725 i Christiania, død 25. september 1803 på Clausholm ved Randers i  Jylland) var en norskfødt adelsmann som ble offiser, senere stiftsamtmann og godseier. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Matthias Wilhelm Huitfeldt var sønn av den senere general Hartvig Huitfeldt og Karen Werenskiold til Hafslund (1697–1778). Huitfeldt var bestemt til den militære løpebane.


=== Militær ===
Han ble i 1740 løytnant reformé ved 3. throndhjemske nasjonale Infanteriregiment,  1743 kornett ved Hestegarden, 1746 karakteriseret og 1748 virkelig løytnant, 1750 sekondmajor ved 4. søndenfjældske Dragonregiment, 1753 premiermajor samme sted og derfra entlediget 1754. I årene 1752–54 var han generaladjudant hos kong Frederik V og ble 1755 oberstløytnant av kavaleriet og samme år kammerherre.I 1754 solgte han sammen med moren Hafslund i Smaalenene og kjøpte noen år senere i stedet Clausholm med underliggende Skanderborg- og Sophie Amaliegård i Jylland.


=== Amtmann ===
I 1762 ble han utevnt til stiftsamtmann i Viborg og amtmann i Hald, senere fungerte han også i kort tid som amtmann over Skivehus. 1764 ble han ridder av Dannebrog, 1773 gehejmeråd og 1779 gehejmekonferensråd. 
Han døde den 25. september 1803 på Clausholm, og ble bisatt i en marmorsarkofag Voldum kirke. Ved hans død gikk det Huitfeldtske fideikommiss over til hans datter, og i 1843 til svigersønn av stiftamtmann i Akershus, Gebhard Moltke.


=== Ekteskap ===
Huitfeldt ble gift første gang den 22. september 1752 i Christiansborg slottskirke med hoffrøken Sophie Hedevig von Linstow (1731–1753). Annen gang 5. juni 1756 med Charlotte Emerentia "Emerentze" Raben (21. september 1731 – 26. april 1798). Med sistnevnte fikk han flere barn.


== Referanser ==
Ingeborg Arbo

Ingeborg Christiane Arbo (1872–1958) var en norsk vever og tekstilkunstner. 
Fra 1897 til 1906 var Arbo ansatt som veverske hos Frida Hansen og Det Norske Billedvæveri. Her lærte hun ulike fargemetoder, vevsteknikker og fikk trening i å tegne for vev. Etter nedleggelsen i 1906 arbeidet Arbo for Den Norske Husflidsforening. På denne tiden reiste hun rundt i norske bygder for å studere og samle inn kunnskap om de forskjellige plassenes mønstre, fargebruk og tekstile særpreg.
I 1900 deltok Arbo på Verdensutstillingen i Paris, sammen med Ingrid Klingenberg og Eugenie Faye-Hansen. Sammen fikk de sølvmedalje for sine vevede tepper. I 1901 opprettet hun Foreningen for anvendt kunst sammen med Marie Karsten, Ingrid Klingenberg og Lilly Hansen. Dette skulle bli forløperen til Foreningen Brukskunst.


== Referanser ==
Fosslia skole

Fosslia skole er en barneskole på Stjørdal som har omtrent 425 elever.
Fosslia er den største barneskolen i kommunen. Elevene der går videre til Stokkan ungdomsskole etter 7. klasse -  i lag med elever fra Halsen barneskole og Kvislabakken skole.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Lars Weiss

Lars Weiss (født 30. mai 1971 på Frederiksberg) er en dansk politiker, som fra 19. oktober 2020 er fungerende overborgmester i Københavns kommune etter Frank Jensens avgang fra embetet.Lars Weiss er sønn av tidligere innenriksminister Birte Weiss og hennes ektefelle Ove Weiss.


== Referanser ==
Trond Ørjan Eide

Trond Ørjan Eide (født 18. januar 1990) er en norsk friidrettsutøver, som representerer Svorkmo/NOI. Han konkurrerer i mellom- og langdistanseløp, og kom på femteplass på 10.000 meter under NM i friidrett 2018 og sølv på 4 x 1500 meter under NM i stafetter 2016.


== Idrettskarriere ==
Eide kom på niendeplass på 5000 meter under NM i friidrett 2015. Under NM i stafetter 2016 kom Strindheim IL på andreplass på 4 x 1500 meter stafett, med Eide på laget, og under NM i friidrett 2016 kom han på niendeplass på 10.000 meter og 13.-plass på 5000 meter. Han kom på tiendeplass i NM i halvmaraton 2016, og han kom på 17.-plass i NM lang løype under NM i terrengløp 2016.Under NM i friidrett 2017 kom han på ellevteplass på 5000 meter og 10.000 meter. Han kom på åttendeplass på 3000 meter under NM i friidrett innendørs 2018, og han kom på femteplass på 10.000 meter og åttendeplass på 5000 meter under NM i friidrett 2018. Under NM i terrengløp 2018 kom han på tiendeplass i lang løype i Trondheim.
Han kom på 12.-plass under Hytteplanmila 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trond Ørjan Eide – World Athletics