jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Neogalerucella

Neogalerucella er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 2 arter.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mer eller mindre brunlige bladbiller. Antennene er forholdsvis kraftige, rundt halvparten så lange som kroppen. Dekkvingene er jevnbrede.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. Noe lever på planter i rosefamilien, andre er knyttet til kattehale (Lythrum salicaria), som de har blitt innført til Nord-Amerika for å kontrollere.


== Utbredelse ==
Slekten har en holarktisk utbredelse.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir ofte plassert som en underslekt av Galerucella.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Galerucini
slekten Neogalerucella Chûjô, 1962
Gåsemurebladbille, Neogalerucella anserina Ødegaard & Hanssen, 2020
Neogalerucella calmariensis (Linnaeus, 1767)
Stripet orebladbille, Neogalerucella lineola (Fabricius, 1781)
Neogalerucella pusilla (Duftschmid, 1825)
Neogalerucella quebecensis (Brown, 1938)
Neogalerucella stefanssoni (Brown, 1938)
Jordbærbladbille, Neogalerucella tenella (Linnaeus, 1761)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
(en) Neogalerucella i Encyclopedia of Life 
(en) Neogalerucella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neogalerucella hos ITIS 
(en) Neogalerucella hos NCBI
Conny Juell

Constance «Conny» Juell (født 9. desember 1889 i Namsos, død 23. mai 1947 i Oslo) var en norsk journalist, redaktør og forfatter. Hun var medarbeider i avisen Tidens Tegn og redaktør i Urd, og regnes blant de kvinnelige pionerene i norsk presse. Under andre verdenskrig fikk hun skriveforbud av okkupasjonsmakten.


== Liv og virke ==
Conny Juell skrev først i lokalpressen, før hun ble medarbeider i avisen Tidens Tegn i 1918, under Helen Stibolt. Der var hennes søster Miriam Juell ansatt blant kontorpersonalet. I Tidens Tegn var Conny Juell spesielt kjent for sine morsomme petiter. Hun signerte ofte med initialene C. J.
I 1933 sluttet hun i Tidens Tegn for å overta redaktørstillingen i tidsskriftet Urd. Der ble hun et samlingspunkt. Etter krigsutbruddet i 1940 nektet hun å ta inn nazistisk propagandastoff i bladet, og fra vårparten tok hun i sine lederartikler avstand fra nazi-okkupasjonen. I august samme år ga myndighetene henne skriveforbud. Bladet ble innstilt i januar 1944, men ble gjenopptatt i juni 1945 med Juell ved roret.
Kort etter hennes død utga søsteren Miriam Juell boken Vi går mot lyset (1947). I denne boken er det samlet artikler, petiter og ledere skrevet av Conny Juell for Urd i tidsrommet 1940-1947. Flere artiklene skrev hun mens hun hadde skriveforbud, under psevdonymene Credo (Jeg tror) og Spero (Jeg håper).
Hun ble bisatt fra Vestre gravlunds nye krematorium 28. mai 1947.


== Familie ==
Conny Juell var datter av havnefogd og konsul Hjalmar Juell (1851–1931) og Amalie Mathilde Madsen (f. 1852). Hun forble ugift.


== Bibliografi ==
1947: Vi går mot lyset, Gyldendal, Oslo


== Referanser ==


== Kilder ==
Kvaale, Reidun (1986). Kvinner i norsk presse gjennom 150 år. Gyldendal. s. 162-163. ISBN 8205167214. 


== Eksterne lenker ==
Store norske leksikon: Conny Juell, besøkt 14/4 2020.
Johan Philipsen

Johan Philipsen (født 27. april 1911 i Aabenraa kommune, død 11. april 1992) var en dansk politiker for Venstre.Han var medlem av Folketinget i periodene 1964–1973 og 1975–1979 og Arbeids- og boligminister i Poul Hartlings regjering fra 19. desember 1973  til 13. februar 1975.


== Referanser ==
Furusawaia

Furusawaia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art .


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 7 millimeter), bred og hvelvet, blankt svart bladbille, dekkvingene delvis mer eller mindre rødlige. Antennene er tynne og rundt to tredjedeler så lange som kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, bredere enn langt. Dekkvingene har rødoransje til rosa grunnfarge med fire brede, svarte tverrbånd.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. Noen av artene kan opptre i store mengder og snauspise vertsplantene i enkelte år. De voksne billene flyr godt og kan forflytte seg over betydelige avstander.


== Utbredelse ==
Arten lever på Taiwan.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Hylaspini Chapuis, 1875
Slekten Furusawaia Chûjô, 1962
Furusawaia yosonis Chûjô, 1962


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Furusawaia i Global Biodiversity Information Facility 
Furusawaia – detaljert informasjon på Wikispecies
Shairella

Shairella er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 6 arter .


== Utseende ==
Små til middelsstore (4-7 millimeter), ovale, hvelvede, blankt svarte bladbiller, antennene med noen av de ytre leddene hvite. Antennene er så lange som eller litt lengre enn kroppen. Pronotum er avrundet firkantet. Disse artene har litt forkortede dekkvinger (dekker ikke bakkroppsspissen) som er utvidet bakover, bredest nær bakkanten.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. Billene er nattaktive og knyttet til plantene Clinopodium laxiflorum (leppeblomstfamilien), Strobilanthes flexicaulis (Acanthaceae) og Hemiboea bicornuta (Gesneriaceae) .
-


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Taiwan.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Shairella Chûjô, 1962
Shairella aeneipennis Chûjô, 1962
Shairella cheni Lee & Beenen, 2017 
Shairella chungi Lee & Beenen, 2017
Shairella guoi Lee & Beenen, 2017
Shairella motienensis Lee & Beenen, 2017
Shairella tsoui Lee & Beenen, 2017


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shairella i Global Biodiversity Information Facility 
Shairella – detaljert informasjon på Wikispecies
The dress

The dress er et fotografi som ble en viral internettsensasjon 26. februar 2015, da seerne var uenige om kjolen (the dress) som var avbildet var farget svart og kongeblått, eller hvitt og gull. Fenomenet avdekket forskjeller i menneskets fargeoppfatning, som har vært gjenstand for pågående vitenskapelige undersøkelser av nevrovitenskap og synsvitenskap, med en rekke artikler publisert i fagfellevurderte vitenskapelige tidsskrifter.
Bildet stammer fra et utvasket fargefotografi av en kjole lagt ut på det sosiale nettverkstjenesten Tumblr. I løpet av den første uken etter at bildet ble lagt på internett ble kjolen nevnt i mer enn 10 millioner tweets, ved å bruke hashtags som #thedress, #whiteandgold og #blackandblue. Selv om fargen på den faktiske kjolen til slutt ble bekreftet som blå og svart, fikk bildet mange diskusjoner, hvor brukerne diskuterte deres meninger om fargen og hvordan de oppfattet kjolen i fotografiet som en viss farge. Medlemmer av det vitenskapelige samfunnet begynte å undersøke bildet for ny innsikt i menneskets fargesyn.
Selve kjolen, som ble identifisert som et produkt av forhandleren Roman Originals, opplevde en kraftig økning i salget som følge av hendelsen. Forhandleren produserte også en engangsversjon av kjolen i hvitt og gull som veldedighetskampanje.
Peristerinae

Peristerinae er en liten delgruppe i duefamilien (Columbidae) med kun 4 eksisterende slekter. Gruppen er videre søstergruppen til Raphinae.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til del Hoyo & Collar (2014). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).

Columbiformes, duefugler
Columbidae, duefamilien, 3 underfamilier, 2 tribus, 49 slekter
Columbinae, 2 tribus og 15 slekter
Peristerinae, 4 slekter
Columbina
Claravis
Metriopelia
Uropelia
Raphinae, 30 nålevende + 2 utdødde slekter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Arkitekturåret 1982

Arkitekturåret 1982 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1982.


== Bygninger ==


== Hendelser ==


== Priser ==
AIA-gullmedaljen – Romaldo Giurgola, USA
Alvar Aalto-medaljen – Jørn Utzon, Danmark
Architecture Firm Award – Gwathmey Siegel & Associates, Architects LLC
Grand prix national de l'architecture – Claude Vasconi
Pritzker Architecture Prize – Kevin Roche
RAIA Gold Medal – John Overall
RIBA Royal Gold Medal – Berthold Lubetkin
Twenty-five Year Award – Equitable Savings and Loan Building
C.F. Hansen-medaljen – Hans J. Wegner
Eckersbergmedaljen:
Knud Preisler
Claus Bonderup
Tegnestuen Vandkunsten


== Dødsfall ==
10. mars – Charles N. Agree, arkitekt fra USA (født 1897)
27. mars – Fazlur Khan, Bengal-født bygningsingeniør og arkitekt som arbeidet i USA (født 1929)
20. april – Şevki Balmumcu, tyrkisk arkitekt (født 1905)
21. mai – Giovanni Muzio, italiensk arkitekt (født 1893)
4. august – Bruce Goff, arkitekt fra USA (født 1904)
5. november - Edgar Smith Berentsen, norsk arkitekt født i USA (født 1895)
8. november – David Roberts, britisk arkitekt (født 1911)
16. november – Peter Yates, engelsk arkitekt (født 1920)
18. desember – Sir Richard Sheppard, engelsk arkitekt (født 1910)


== Referanser ==
Blåjackor

Blåjackor er en svensk filmkomedie fra 1945, i regi av Rolf Husberg. Hovedrollene spilles av Nils Poppe, Annalisa Ericson, Karl-Arne Holmsten og Cécile Ossbahr.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Nils Poppe - Kalle Svensson, furir vid flottan
Annalisa Ericson - Nanette Raquette, gymnastikklærerinne vid Björkhamns flickinternat
Karl-Arne Holmsten - Klas Bergsten, sjøofficersaspirant
Cécile Ossbahr - Greta Wallenius
Tollie Zellman - fru Fanny Hammar, Gretas tante
Gösta Cederlund - kommendørkapten Göran Bergsten, Klas far
Håkan Westergren - kommendørkapten Lilja
Henrik Schildt - løjtnant Wikström
Elof Ahrle - morsom løjtnant
John Botvid - telereparatør


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Blåjackor på Internet Movie Database 
(no) Blåjackor hos Filmfront 
(sv) Blåjackor i Svensk Filmdatabas 
(fr) Blåjackor på Allociné 
(en) Blåjackor på AllMovie
ESC Clermont Business School

ESC Clermont Business School, tidligere École supérieure de commerce de Clermont (forkortet ESC Clermont), er fransk handelshøyskole med hovedsete i Clermont-Ferrand. Skolen ble etablert i 1919. ESC Clermont ble rangert som den 95ende beste europeiske handelshøyskolen i 2019 av Financial Times. Skolens ulike programmer er trippel-akkreditert av internasjonale AMBA, EPAS, og AACSB. Skolen har bemerkelsesverdige alumni innenfor næringsliv og politikk, deriblant Jean-Pierre Caillard (CEO Groupe Centre-France La Montagne) og Claude Wolff (Ordfører i Chamalières).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) École supérieure de commerce de Clermont – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Œuvre de secours aux enfants

Œuvre de secours aux enfants (OSE; opprinnelig «Obsjtsjestvo okhranenija zdorovja evreiskogo naseleniia», kort tid etter endret til «Obsjtsjestvo Zdravookhranenija Evreev» - OZE, Organisasjonen for vern om jødenes helse) er en almennyttig organisasjon grunnlagt av leger den 7. august 1912 i St. Petersburg i Russland for å hjelpe syke jødiske barn. Den fikk snart avdelinger i en rekke europeiske land. I 1921 ble den forbudt i Russland, ettersom den ikke ville underordne seg en statlig jødisk paraplyorganisasjon og derfor hadde trådt ut av denne. I 1923 hadde organisasjonen sitt stede i Berlin under æresformannskap av Albert Einstein. Etter nasjonalsosialistenes maktovertagelse i 1933 ble hovedsetet flyttet til Paris.
Etter den tyske okkupasjon av Nord-Frankrike ble hovedsetet i 1940 flyttet til Vichy-Frankrike, og så i 1943 til Geneve i Sveits. Fra 1950 har setet atter vært i Paris.
OSE har flere søsterorganisasjoner; det i 1880 i St. Petersburg grunnlagte jødiske selskap for håndverks- og jordbruksarbeid Organisation, Reconstruction, Travail (ORT), og den betydelige amerikanskje hjelpeorganisasjonen American Jewish Joint Distribution Committee, forkortet Joint.


== Referanser ==
Hirtigaleruca

Hirtigaleruca er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent én art .


== Utseende ==
En liten (5-6 millimeter), kort og bred, matt brunlig bladbille med noe forkortede dekkvinger. Oversiden er fint hårete. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, dekkvingene er rundede og hvelvede, dekker ikke det bakerste bakkroppsleddet, i alle fall hos hunnen. Beina er middels lange og nokså kraftige.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere. 
-


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Taiwan.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme usikker
slekten Hirtigaleruca Chûjô, 1962
Hirtigaleruca aptera Chûjô, 1962


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av typeeksemplar
(en) Hirtigaleruca i Global Biodiversity Information Facility 
Hirtigaleruca – detaljert informasjon på Wikispecies
Arkitekturåret 1824

Arkitekturåret 1824 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1824.


== Bygninger ==


== Priser ==
Prix de Rome, arkitektur:
første pris: Henri Labrouste
andre pris: Lépreux og Léon Vaudoyer
tredje pris: Augustin Burdet


== Fødsler ==
23. februar – Jacob Wilhelm Nordan, danskfødt arkitekt som praktiserte i Norge (død 1892)
4. april – Edmund Wright, engelskfødt australsk arkitekt (død 1888)
20. juni – George Edmund Street, engelsk arkitekt (død 1881)
ca. 1824 – Charles Henry Howell, engelsk arkitekt som spesialiserte seg på sinnssykeasyl (død 1905)


== Dødsfall ==
26. oktober – Joseph Bénard, fransk arkitekt (født 1764)


== Referanser ==
Hedebyborna

Hedebyborna er en svensk dramaserie som gikk på SVT 1978-1982. 
Serien er basert på forfatteren Sven Delblancs Hedebysuit, Åminne (1970), Stenfågel (1973), Vinteride (1974) og Stadsporten (1976).


== Rolleliste (i utvalg) ==
Per Myrberg - baron Carl-Gustaf Urse
Ingvar Kjellson - "Mon cousin" Carl-Sebastian Urse
Lena Brogren - Louise Urse
Helena Brodin - Signe Svensson, født Styf
Anders Nyström - Sixten Svensson
Nina Gunke - Märta, Svenssons datter
Kerstin Harryson - Berit, Svenssons datter
Rufus Lidman - Gert, Svenssons sønn
Roland Söderberg - Rävfarmarn
Emy Storm - Hilma, hans hustru
Allan Svensson - Erik Gustafsson, Rävfarmarns sønn
John Harryson - handlarn
Peter Harryson - Rulle, handlarns sønn
Kent Andersson - Ville Vingåker
Olle Björling - Olle i Vreten
Börje Ahlstedt - Stora Småland
Hans Strååt - Dr Lundewall
Lauritz Falk - Müntzing, kamrer på Sparbanken
Per Grundén - "Sill-Selim" Zetterlind, disponent
Ingvar Hirdwall - Skomakar-Ludde
Tor Isedal - Nikodemus Johansson
Marian Gräns - Agda, hans hustru
Sven Holmberg - Lille-Lars i Näsby, storbonde
Dan Sjögren - Fjärsman
Micha Gabay - Tok-Harry
Jan Erik Lindqvist - Abraham Styf
Aino Taube - Karolina, hans hustru
Jan Malmsjö - greve Kettil Kyhle, løjtnant
Bertil Norström - Edmund Oscar Ohlson, konditor
Gösta Prüzelius - presten Ahlenius
Lena-Pia Bernhardsson - Selma, servitris på Stadshotellet i Trosa
Anders Ek - fjärsman Emanuel Olsson
Helge Skoog - major Eberman
Åke Lindström - major Per Eberman
Halvar Björk - Stora Småland, Gusten Karlsson
Göthe Grefbo - patron Lönbom på Lida
Siv Ericks - fru Lönbom
Marika Lindström - Estelle
Gösta Krantz - direktør, Estelles make


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hedebyborna på Internet Movie Database 
(sv) Hedebyborna i Svensk Filmdatabas
Estadio El Madrigal

Estadio de la Cerámica, inntil 2017 og fortsatt uformelt kalt El Madrigal, er et fotballstadion i Villarreal i Spania. Det er brukt siden 1923 og er hjemmebanen til Villarreal CF. Stadionet har en publikumskapasitet på 24 890.


== Referanser ==
Ungdomscupen i kombinert 2018/19

Ungdomscupen i kombinert 2018/19 (FIS Youth Cup Nordic Combined) var Ungdomscupen i kombinert for sesongen 2018/19. Cupen gikk over fire renn, fra 24. august 2018 i Oberstdorf til 27. januar 2019 i Trondheim.Det ble konkurrert i to klasser;

Ungdom I - utøvere som fyller 13, 14 eller 15 år i 2019 (født 2004, 2005 eller 2006)
Ungdom II - utøvere som fyller 16, 17 eller 18 år i 2019 (født 2001, 2002 eller 2003)


== Resultater Ungdom II ==


== Resultater Ungdom I ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater Ungdom II gutter
Resultater Ungdom II jenter
Resultater Ungdom I gutter
Resultater Ungdom I jenter


== Eksterne lenker ==
FIS Nordic Combined Hub
Sarah Maldoror

Sarah Maldoror, opprinnelig Sarah Durados, (født 19. juli 1929 i Condom i departementet Gers i Frankrike, død 13. april 2020 i Saint-Denis) var en fransk filmregissør. Hun er blitt betraktet som en ledende skikkelse innen afrikansk film og kontinentets første kvinnelige regissør.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Durados foreldre innvandret før hennes fødsel fra Guadeloupe i Karibia til det egentlige Frankrike. Faren kom fra øya Marie-Galante og moren fra departementet Gers.
Under sine studier ved Centre d’Art Dramatique de la Rue Blanche i Paris ble hun kjent med sin senere ektemann angolaneren Mário Pinto de Andrade (1928-1990). Han var nasjonalistisk aktivist, og den som stiftet Folkebevegelsen for Angolas frigjøring (MPLA, Movimento Popular de Libertação de Angola - Partido do Trabalho) og som ble dens første president. Som sekretær for Alioune Diop, grunnleggeren av Présence africaine, organiserte han den første kongress for svarte forfattere og kunstnere i Paris (Sorbonne, 1958) og ble nær venn av dikterne Aimé Césaire, Léopold Sédar Senghor, Frantz Fanon og Richard Wright. Han samarbeidet om utformingen av Maldorors filmmanus.Med et stipend kunne hun fra 1961 til 1962 studere film i Moskva hos Mark Semjonovitsj Donskoj. Mens hun var der ble hun kjent med den senegalesiske forfatteren Ousmane Sembène.


=== Karriere ===
Etter sin hjemkomst arbeidet hun som assistent til den italienske regissør Gillo Pontecorvo ved produksjonen av hans krigsfilm Kampen om Algerie. Hun var også assistent til den algeriske regissør Ahmed Lallem.
Maldorors kortfilm Monangambee (1968) skal utspille seg i Angola, og er basert på den historie av angolanske forfatter José Luandino Vieira. Denne 17 minutters lange filmens tittel, Monangambée, viser til en kodebeskjed benyttet av angolanske  antikolonistiske aktivister for å sammenkalle et landsbymøte. Filmen ble innspilt av amatørskuespillere i Algerie. Den forteller om en fattig kvinne som besøker sin ektemann, som sitter i fengsel i byen Luanda. Filmen ble utvalgt til Quinzaine des Réalisateurs i filmfestivalen i Cannes i 1971 som representerende Angola.Med Des fusils pour Banta debuterte Maldoror i 1970 som regissør for en full spillefilm. Frem til 1987 fulgte hun opp med Sambizanga, Un dessert pour Constance, L’hôpital de Leningrad og Le passager du Tassili - også dette spillefilmer. Med Sambizanga filmatiserte hun en fortelling fra forfatteren Luandino Vieira. Ved siden av spillefilmene inscenerte hun i 1998 flere kort- og dokumentarfilmer.
Den 13. april 2020 døde Maldoror i en alder av 90 år under koronavirusepidemien som følge av en SARS-CoV-2-infeksjon.


== Filmografi (utvalg) ==
1970: Des fusils pour Banta
1972: Sambizanga
1981: Un dessert pour Constance
1983: L’hôpital de Leningrad
1987: Le passager du Tassili


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sarah Maldoror på Internet Movie Database 
(sv) Sarah Maldoror i Svensk Filmdatabas 
(fr) Sarah Maldoror på Allociné 
(en) Sarah Maldoror på AllMovie 
(en) Sarah Maldoror hos The Movie Database
Itaitubana

Itaitubana er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 9 arter .


== Utseende ==


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (Brasil, Peru).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Galerucini
slekten Itaitubana Bechyné, 1963
Itaitubana alternata (Jacoby, 1886)
Itaitubana conjuncta (Bowditch, 1923)
Itaitubana elegans (Bowditch, 1923)
Itaitubana illigata (Erichson, 1847)
Itaitubana lineatipennis (Jacoby, 1886)
Itaitubana peruviana (Bowditch, 1923)
Itaitubana spinipennis (Bowditch, 1923)
Itaitubana univittata (Bowditch, 1923)
Itaitubana vittata (Bowditch, 1923)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Itaitubana i Global Biodiversity Information Facility 
Itaitubana – detaljert informasjon på Wikispecies
Arkitekturåret 1825

Arkitekturåret 1825 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1825.


== Bygninger ==


== Priser ==
Prix de Rome, arkitektur:
første pris: Joseph-Louis Duc
andre pris: Felix Friès
tredje pris: Dommey


== Fødsler ==
30. mars – James Brooks, engelsk arkitekt innen nygotikk (død 1901)
14. juli – Adolf Cluss, German-born arkitekt in Washington, D.C. (død 1905)
7. august – Jacob Wrey Mould, arkitekt, illustratør, linguist og musiker fra New York, USA (død 1886)
22. oktober – Friedrich von Schmidt, østerriksk arkitekt basert i Wien (død 1891)
7. november – Charles Garnier, fransk arkitekt (død 1898)
ukjent dato
William White, engelsk arkitekt innen nygotikk (død 1900)


== Dødsfall ==
14. juni – Pierre Charles L'Enfant, fransk-amerikansk militær og arkitekt  (født 1754)


== Referanser ==
Arkitekturåret 1754

Arkitekturåret 1754 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1754.


== Bygninger ==


== Hendelser ==
Giovanni Niccolò Servandoni gir ut La Relation de la répresentation de la forêt enchantée sur le théâtre des Tuileries.


== Priser ==
Prix de Rome, arkitektur: (tema: kunstsalong)
første pris: Pierre-Louis Helin
andre pris: Billaudet
tredje pris: 	Jardin


== Fødsler ==
2. februar – Carl Ahasver von Sinner, sveitsisk arkitekt fra Bern (død 1821)
9. august – Pierre Charles L'Enfant, fransk-amerikansk militær og arkitekt (død 1825)
John Webb, engelsk landskapsdesigner (død 1828)


== Dødsfall ==
2. februar – William Benson, engelsk arkitekt og politiker (født 1682)
3. mai – Joachim Daniel von Jauch, tysk  arkitekt innen barokken (født 1688)
16. mai – Germain Boffrand, fransk arkitekt (født 1667)
23. mai – John Wood den eldre, engelsk arkitekt som arbeidet i Bath (født 1704)
7. juni – Nicolai Eigtved, dansk arkitekt (født 1701)
21. juni – Johann Baptist Martinelli, østerriksk arkitekt (født 1701)
5. august – James Gibbs, skotsk arkitekt som arbeidet i England (født 1682)
12. november – Robert Morris, engelsk arkitekt og and forfatter som skrev om arkitektur (født 1703)
Charles Étienne Briseux, fransk arkitekt, interiørdesigner og forfatter (født ca. 1680)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata