Katarina Taikon

Katarina Taikon, folkebokført Katharina Maria Taikon, en tid Taikon Langhammer (født 29. juli 1932, død 30. desember 1995) var en svensk forfatter av rom-opphav. 
Katarina Taikon debuterte som forfatter i 1963 med den selvbiografiske boken Zigenerska. Hun ble mest kjent for barne- og ungdomsbøkene sine i Katitzi-serien, som begynte å komme ut i 1969. Som rom var hun også aktiv i samfunnsdebatten om rettighetene til svenske romfolk.


== Biografi ==
Katarina Taikon var datter av sølvsmeden og tivolieieren Johan Taikon og Agda Karlsson. Johan kom til Sverige fra Russland på begynnelsen av 1900-tallet og møtte servitøren Agda Karlsson noen år senere da han spilte fiolin på en restaurant i Göteborg. Katarina var en yngre søster av Rosa Taikon som også ble sølvsmed. Musikeren og forfatteren Hans Caldaras og forfatteren og læreren Monica Caldaras var søskenbarna hennes. Hennes mor døde da hun var ni måneder gammel. Etter at faren giftet seg på nytt, kom Katarina Taikon i fosterhjem hos paret Kreüter på Sörböle i Skellefteå. Paret Kreüter drev et tivoli og ønsket å adoptere fosterbarnet sitt, men faren motsatte seg dette.Sommeren 1939 ble hun innskrevet som Ketty Karlsson (moren sitt etternavn) på barnehjemmet Umebygdens barnhem på Öbacka i Umeå. Begge de første bøkene om Katitzi utspiller seg i sørlige Västerbotten,  og i den siste vender hun tilbake til jenterommet i Skellefteå. Da Katarina Taikon var 16 år, i 1948, spilte hun en hovedrolle i Arne Sucksdorffs kortfilm Uppbrott. Hun bodde blant annet på Henriksdalsberget i Nacka. 
Som de fleste kalderash-romer i sin generasjon hadde Taiko ikke gått på skole som barn, og lærte seg å lese og skrive først i tenårene. Hun studerte senere på Birkagårdens folkehøgskole og ved Brødrene Påhlmans handelsinstitutt.Katarina Taikon var en tid forlovet med skuespilleren Ove Tjernberg (1928–2001) og fikk datteren Angelica Ström (født 1953) sammen med ham. Med kunstneren Svenolov Ehrén (1927–2004) fikk hun sønnen Michael Langhammer (født 1957). Årene 1962–1981 var hun gift med fotografen Björn Langhammer (1933–1986), som hun fikk sønnen Niki Langhammer (1961–1999) med.I 1982 ble Katarina Taikon rammet av hjertestans bare 50 år gammel. Hun ble gjenopplivet av ambulansepersonell, men hadde da fått store hjerneskader grunnet langvarig oksygenmangel. Hun lå 13 år i koma før hun gikk bort 1995 uten å ha fått tilbake bevisstheten.Katarina Taikon ble begravet på Skogskyrkogården i Stockholm i samme grav som broren Paul Taikon.


== Ettermæle ==
Høsten 2012 ble en biografi om henne, Den dag jag blir fri, av Lawen Mohtadi, utgitt.  En dokumentarfilm om livet til Katariana Taikons liv, Taikon, hadde kinopremiere i oktober 2015 med manuskript og regi av Gellert Tamas og Lawen Mohtadi.I Skellefteå ble Katitzis gata oppkalt etter henne i 2015.


== Bibliografi ==
Zigenerska. Stockholm: Wahlström & Widstrand. 1963. 
Zigenare är vi. Stockholm: Tiden. 1967. 
Dikter. Stockholm: Författarcentrum. 1968. Serien om Katitzi

Katitzi. Tyresö: Zigenaren. 1969. 
Katitzi och Swing. Stockholm: Gidlund. 1970. ISBN 91-7021-068-3. 
Katitzi i ormgropen. Stockholm: Gidlund. 1971. 
Katitzi rymmer. Stockholm: Gidlund. 1971. 
Katitzi, Rosa och Paul. Stockholm: Zigenaren. 1972. 
Katitzi i Stockholm. Stockholm: Zigenaren/Grafisk konsult. 1973. ISBN 91-85226-00-9. 
Katitzi och Lump-Nicke. Stockholm: Tai-Lang. 1974. ISBN 91-85226-02-5. 
Katitzi i skolan. Stockholm: Tai-Lang. 1975. ISBN 91-85226-03-3. 
Katitzi Z-1234. Nacka: Tai-Lang. 1976. ISBN 91-85226-04-1. 
Katitzi barnbruden. Nacka: Tai-Lang. 1977. ISBN 91-85226-05-X. 
Katitzi på flykt. Nacka: Tai-Lang. 1978. ISBN 91-85226-11-4. 
Katitzi i Gamla sta'n. Nacka: Tai-Lang. 1979. ISBN 91-85226-12-2. 
Uppbrott. Nacka: Tai-Lang. 1980. ISBN 91-85226-13-0. Bildebøker om Katitzi med illustrasjoner av Lisbeth Holmberg-Thor

Katitzi, det brinner. Stockholm: Bonniers juniorförl. 1981. ISBN 91-48-50435-1. 
Katitzi kommer hem. Stockholm: Bonniers juniorförl. 1981. ISBN 91-48-50433-5. 
Förlåt att vi stör!: om zigenska flyktingar. Stockholm: PAN/Norstedt. 1970. 
Niki. Stockholm: Gidlund. 1970. 
Zigenare. Stockholm: Natur & Kultur. 1970. 
Hur blev det sen då, Katitzi?. Stockholm: Rabén & Sjögren. 1977. ISBN 91-29-48601-7. 
Raja, zigenerskan. Stockholm: Bonnier. 1979. ISBN 91-0-044077-9. 


=== Filmmanus ===
1979 –  Katitzi


== Priser og utmerkinger ==
1964 – ABF:s litteratur- & konststipendium
1969 – Litteraturfrämjandets stipendiat
1971 – Litteraturfrämjandets stipendiat


== Referanser ==


== Litteratur ==
Den dag jag blir fri: en bok om Katarina Taikon. Stockholm: Natur & Kultur. 2012. ISBN 978-91-27-13279-5. 
Fördomar och relationsproblematik i Katarina Taikons Katitziserie. Stockholm: Litteraturvetenskapliga institutionen, univ. 1995. 
Romaner om romer: en intertextuell analys av 'Ritzka - zigenarflickan' och 'Katitzi'. Stockholm: Institutionen för litteraturvetenskap och idéhistoria. 2003. 
Berättarstrukturer i Katarina Taikons Katitziböcker. Uppsala. 1975. 


== Eksterne lenker ==
(en) Katarina Taikon på Internet Movie Database 
(en) Katarina Taikon hos The Movie Database 
(sv) Bilde av Katarina Taikon, trolig tatt av Björn Langhammer Arkivert 10. april 2021 hos Wayback Machine.
(sv) Taikon, Katarina i LIBRIS