jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
GKS Tychy (ishockey)

GKS Tychy er en polsk ishockeyklubb som spiller i den polske Polska Hokej Liga. Klubben kommer fra Tychy og har hjemmebane på Stadion Zimowy w Tychach.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) GKS Tychy (ice hockey) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
HC05 Banská Bystrica

HC05 Banská Bystrica er en slovakisk profesjonell ishockeyklubb fra Banská Bystrica som spiller i Tipos extraliga.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) HC Banská Bystrica – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
RPO-A Shmel

RPO-A Shmel (Russisk: реактивный пехотный огнемёт ( Шмель) (РПО-А Шмель), Rakettdrevet Infanteri-fammekaster-A Humle) er en bærbar engangs-rakettkaster, selv om den er klassifisert som en flammekaster av produsenten KBP.
Shmel er utformet, produsert og eksportert av Russland og tidligere av Sovjetunionen. Det ble satt i tjeneste ved de sovjetiske væpnede styrker på slutten av 1980-tallet som etterfølger for RPO Rys.


=== Ammunisjon ===
Hvert våpen inneholder en enkelt rakett, som det er tre varianter av. Den grunnleggende rakett er 

RPO-A, som har et termobarisk stridshode, og er utformet for å angripe myke mål under moderat dekke.
RPO-Z har et brannstifter stridshode (Rus. зажигательный / Zazhigatel'nyy, Brannbombe) designet for å spre brann og antenne mål.Det er også et røyk-produserende stridshode (Rus. дымовой / Dymovoy, Røyk) tilbud,  RPO-D.


== Spesifikasjoner ==

Kaliber: 93 mm
Launcher: 920 mm
Rakett: 700 mm
Våpen: 11 kg
Transitt i pakke av to: 22 kg
Skuddvidde:
Minimum: 20 m
Effektiv: 200 m
Maximum: 1000 m
Utgangshastighet: 125 ±5 m/s
Stridshoder:
RPO-A: 2.1 kg thermobaric
RPO-Z: 2.1 kg brannstifter
RPO-D: 2.3 kg røyk
Drifstemperaturområde: -50 til +50 °C
Holdbarhet: 10 år


== Varianter ==


== Se også ==
FHJ 84 — en over/under to-skuddsvariant fra Kina
M202A1 FLASH — lignende våpen utviklet av US Army
Liste over russiske våpen
Russiske ABC-verntropper  er den viktigste brukeren.


== Referanser ==
Ekstraliha

Ekstraliha (belarusisk: Экстраліга) er Belarus’ øverste divisjon for ishockey.
Ligaen er bygget opp i to grupper, gruppe A og B. De åtte best rangerte lagene starter sesongen i gruppe A og lagene rangert som nummer 9 til 17 er i gruppe B. 
Dinamo Minsk er regnet som Belarus’ beste ishockeylag og er det eneste belarusiske laget som spiller i KHL.


== Lagene (2021–22) ==


== Sluttspillmestere ==

1993 – Tivali Minsk
1994 – Tivali Minsk
1995 – Tivali Minsk
1996 – Polimir Novopolotsk
1997 – Polimir Novopolotsk
1998 – Njoman Hrodna
1999 – Njoman Hrodna
2000 – Tivali Minsk
2001 – Njoman Hrodna
2002 – Keramin Minsk
2003 – Gomel
2004 – Junost Minsk
2005 – Junost Minsk
2006 – Junost Minsk
2007 – Dinamo Minsk
2008 – Keramin Minsk
2009 – Junost Minsk
2010 – Junost Minsk
2011 – Junost Minsk
2012 – Metallurg Zjlobin
2013 – Njoman Hrodna
2014 – Njoman Hrodna
2015 – Sjakhtjor Soligorsk
2016 – Junost Minsk
2017 – Njoman Hrodna
2018 – Njoman Hrodna
2019 – Junost Minsk
2020 – Junost Minsk
2021 – Junost Minsk
2022 – Metallurg Zjlobin


== Eksterne lenker ==
http://www.hockey.by/
Quartiere Primavalle

Primavalle er en bydel i det vestre Roma hvis omfang kan defineres på to måter. Med namnet siktes det dels mot en urbanisert enhet som er en av en såkalt  «zona urbanistica», dels et geografisk område («suddivisione toponomastica») omfattende en betydeligt større areal. Kartet til høyre viser det stöøre området. 


== Geografi og navn ==
Primavalle («første dal») ligger som navnet antyder i en dalgang som løper i nord-sørlig retning, straks vest for den høyde der Romas høyeste punkt Monte Mario er. En tradisjonell oppfatning er at den har sitt navn av at den var den første dalgangen man nådde når man kom fra det gamle Roma i denne retning og hadde passert Monte Mario.


== Historie ==

Primavalle hadde frem til 1930-tallet en landlig karakter med spredt bebyggelse. Så ble området tatt inn i den fascistiska regjerings Case popolari-prosjekt med nye bosteder ment for lavinntektmottakere, og i 1938 ble de første permanenta flerfamilersshusene ferdigstilte i området. Prosjektet ble sluttført først i 1950-årene da den nye arbeiderbydelen ble ansett ferdigbygd og Quartiere XXVII Primavalle ble innrettet 13. september 1961. Befolkningsøkning fulgte i rask takt de påfølgende tiårene.
Primavalle forble en arbeiderbydel også inn i 2000-årene. Kommunistpartiet PCI var under sin eksistens det politiske parti som samlet flest stemmer i Primavalle og under 1970-tallets politiske uroligheter etablerte det radikale utenomparlamentariske venstre, fremforalt Potere Operaio, et av sine sterkeste fester i hovedstaden nettopp i Primavalle. Etter de såkalte blyårene ble Primavalle på 1980-tallet til et brennpunkt for narkotikahandel og kriminelle elementer tok kontroll over store deler av området. Situasjonen har deretter blitt bedre. 
Folketallet har sunket, og andelen invandrere har øket markant.
Da området var nytt i begynnelsen av 1940-tallet var den enkleste adkomst med buss (linje 236); siden 2000 da metroens linje A Primavalle med den nordlige endestasjonen Battistini. På 2000-tallet har Primavalle fått sterkere karakter av en soveby og den en gang livlige kommersielle virksomhet som ble innledet med åpningen av et stort kjøpesenter i 1955 har nesten helt opphørt etter årtusenskiftet.


== Kilder ==
Comune di Roma, Ufficio statistica e censimenti (utgiver): Annuario statistico della Città di Roma, 1948-50
Comune di Roma, Ufficio communale di statistica e censimento (utgiver): I censimenti del 1971 nel Comune di Roma (Roma 1978)
Governatorato di Roma, Servizio di toponomastica (utgiver): Dizionario topografico di Roma anno 1933
Maroi, Lanfranco: Attivita edilizia in Roma nel quinquennio 1934-1938 (Rom 1939)
 https://primavalleinrete.wordpress.com/.  , lest 23. september 2018.
Jon Iver Helgaker

Jon Iver Helgaker (født 1978) er en norsk manusforfatter, skuespiller, regissør, produsent og musiker. Han er mest kjent for å stå bak TV-serien Vikingane sammen med Jonas Torgersen som startet på NRK i 2016. For serien ble han nominert til Gullruten 2020 i klassen beste regi TV-drama.Han har også dukket opp som skuespiller i "Thomas Giertsen - Helt Perfekt" og "Unge Lovende".
Han spiller keyboard i det Spellemannominerte bandet Grand Island.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jon Iver Helgaker på Internet Movie Database
Peder Tobias Tollefsen

Peder Tobias Tollefsen (født 17. september 1864 i Porsgrunn, død 2. april 1947 samme sted) var en norsk forretningsmann og politiker for Høyre.Tollefsen arbeidde først tre år i forretning i Halden og deretter elleve år i Porsgrunn. I 1895 etablerte han så egen manufakturforretning i hjembyen. Han var medlem av Porsgrunn bystyre fra 1917 til 1931 og hadde også flere andre kommunale verv. Han var direktør for Porsgrunds Sparebank fra 1900 til 1929, deretter direksjonsformann til 1933. Han var også engasjert i Porsgrunds Handelsbank og styremedlem/formann i handelsstandsforeninga i byen.Han representerte Porsgrunn bykrets på Stortinget i perioden 1919–1921 og var varamann for samme krets perioden før (1916–1918). Han møtte da i to omganger i 1918. Tollefsen var medlem av justiskomiteen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Peder Tobias Tollefsen hos Norsk senter for forskningsdata
Nils Johan Andersen

Nils Johan Andersen (født 3. februar 1863 i Bamble, død 21. mars 1933 i Skien) var en norsk gruvearbeider, bøkker, steinhogger og politiker for Venstre.Andersen jobba i apatittgruvene i Bamble fra 1881 til 1885. Han var så noen år båndskjærer og bøkker i Skien. Fra 1898 var han steinhogger ved Eriksrød steinhoggeri i Skien, i mange år formann der.Han var medlem av bystyret i Skien 1908–1925 og 1929–1933. Han var videre vararepresentant til Stortinget fra Skien bykrets i to valgperioder (1913–1915 og 1916–1918). Han møtte siste del av 1918.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Nils Johan Andersen hos Norsk senter for forskningsdata
Siniugum

Siniugum er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae). 


== Utseende ==
En liten, (ca. 5 millimeter), avlang, mørkbrun råtevedbille. Antennene er litt sagtakkede, tre fjerdedeler så lange som kroppen.
Oversiden er fint hårete. Pronotum er rektangulært, omtrent så langt som bredt med litt tilbaketrukne bakhjørner. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover.


== Levevis ==
Artene har larver som utvikler seg i død ved.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Sørøst-Asia (Laos).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
Underfamilien Melasinae Fleming, 1821
Stammen Dirhagini Reitter, 1911
Slekten Siniugum Otto, 2016Siniugum houphanensis Otto, 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Siniugum i Global Biodiversity Information Facility 
Siniugum – detaljert informasjon på Wikispecies
RPK

RPK (Ruchnoy Pulemyot Kalashnikova, russisk: РПК Ручной пулемёт Калашникова eller "Kalashnikov hånd-holdt maskingevær") er en 7.62 x 39 mm lett maskingevær av sovjetisk design, utviklet av Mikhail Kalasjnikov tidlig på 1960-tallet, parallelt med AKM automatgevær. Det ble opprettet som en del av et program utviklet for å standardisere håndvåpen innen den Den røde armé, hvor det erstattet 7.62 x 39mm RPD lett maskingevær.  RPK fortsetter å bli brukt av de væpnede styrker fra landene i det tidligere Sovjetunionen og enkelte Afrikanske og Asiatiske land. RPK er også produsert i Bulgaria, Romania og Serbia.


== Se også ==
ČZW-762
Nikonov maskingevær
IP-2
Valmet M78
Zastava M77


== Referanser ==


== Videre lesning ==
Юрий Пономарёв "Битва трёх "К"", Kalashnikov magazine, 2010/6, pp.  76-85 (på russisk, dekker design konkurranse)


== Eksterne lenker ==
Manuell-Kalashnikov-1973 Sovjetiske RPK Manuell Dekker Drift og Reparasjon
EnemyForces.com
Moderne Skytevåpen – RPK
Moderne Skytevåpen – RPK-74
Kalashnikov.guns.ru
Tekniske data, instruksjonsvideoer bilder og diagrammer av RPK-47M (in Russian)
Video of operation (RPK-74) på YouTube (in Japanese)
Elguetia

Elguetia er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae). 


== Utseende ==
En liten, (ca. 5 millimeter), avlang, mørk råtevedbille. Antennene er trådformede, nesten så lange som kroppen.
Oversiden er fint hårete. Pronotum er rektangulært, litt bredere enn langt med litt tilbaketrukne bakhjørner og en skarp  midtfure. Dekkvingene er jevnbrede.


== Levevis ==
Arten har larver som utvikler seg i død ved.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Chile.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
Underfamilien Melasinae Fleming, 1821
Stammen Dirhagini Reitter, 1911
Slekten Elguetia Solervicens, 2016Elguetia foveicollis Solervicens, 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Harry Mortimer

Harry Mortimer (født 10. april 1902 i Hebden Bridge, død 23. januar 1992) var en britisk kornettist og dirigent for brassband.
Mortimer dirigerte en rekke profilerte brassband: Fodens Band, Black Dyke Band, Brighouse & Rastrick Band og Fairey Band.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harry Mortimer på Internet Movie Database 
(en) Harry Mortimer hos The Movie Database 
(en) Harry Mortimer på Discogs 
(en) Harry Mortimer på MusicBrainz
KSVK 12.7

KSVK (russisk: Крупнокалиберная Снайперская Винтовка Ковровская (Krupnokalibernaya Snayperskaya Vintovka Kovrovskaya); engelsk: Large-Caliber Kovrov Sniper Rifle) eller Degtyarev skarpskytterrifle er en materiellødeleggelsesrifle kamret for 12.7x108 mm som er utviklet i Russland for å kunne trenge gjennom lette pansrede kjøretøyer og tykke vegger.


== Utvikling ==
KSVK ble utviklet på slutten av 1990-tallet av Degtyarevfabrikken i Kovrov øst for Moskva. Riflen er basert på SVN-98 (også kamret for 12.7x108 mm).


== Design ==
KSVK er en bullpup magasinmatet sylinderlåsrifle. Den er utstyrt med en munningsbrems og lyddemper. Glidekassen er utstyrt med standard russisk sidemontert svalehaleskinne hvor det kan monteres et bredt utvalg av dag- og nattsikter. Riflen er også utstyrt med åpne jernsikter for nødsituasjoner.


== Varianter ==
SVN-98 (СВН-98)
KSVK (КСВК)
ASVK (АСВК, hærens Kovrov stor-kaliber rifle) – innført juni 2013 av det russiske forsvarsdepartementet under betegnelsen 6S8 "KORD" sniper complex (6С8 "Корд"), og brukes av den Syriske Arabiske Hæren under den syriske borgerkrigen.
En hittil navnløs Vietnamesisk versjon som er basert på den russiske KSVK men med flere modifikasjoner. Den vietnamesiske varianten er utstyrt med et vietnamesisk-produsert N12 optisk sikte med 10 ganger forstørrelse, og blir produsert på fabrikkene Z111 og Z199.
ASVK-M-Kord-M


== Se også ==
Liste over skarpskyttergeværer
OSV-96, en russisk konkurrent til KSVK-riflen
PTRD


== Referanser ==
Euryphlegon

Euryphlegon er en slekt av biller som ligner smellere (Elateridae). 


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 7-10 millimeter), avlange, mørke råtevedbiller. Antennene er halvparten så lange som kroppen, noe kraftige, ikke sagtakkede. Pronotum er rundet, noe bredere enn langt, bakhjørnene kort, spisst tilbaektrukne. Dekkvingene er nokså brede, jevnbrede med punktrader.


== Levevis ==
De fleste artene av råtevedbiller (Eucnemidae) har larver som lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og i Fransk Guyana.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien råtevedbiller (Eucnemidae) Eschscholtz, 1829
Underfamilien Phlegoninae Muona, 1993
Slekten Euryphlegon Otto, 2017Euryphlegon degallieri (Muona, 1985)
Euryphlegon jacqueschassaini Otto, 2017
Euryphlegon parallelus Otto, 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Euryphlegon – detaljert informasjon på Wikispecies
Besses o’ th’ Barn

Besses o' th' Barn (tidl. Besses O Th Barn (J W Lees), Clegg's Reed Band) er et brassband med base i Whitefield, England.Brassbandet ble etablert i 1818 og har deltatt i en rekke brassbandkonkurranser - i 1982 vant de British Open. Tidlig på 1900-tallet samarbeidet de med den australske kornettlegenden Percy Code.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Besses o' th' Barn på Discogs 
(en) Besses o' th' Barn på MusicBrainz
Jonas Torgersen

Jonas Torgersen er en norsk manusforfatter, skuespiller og regissør som er mest kjent for å stå bak tv-serien Vikingane på NRK sammen med Jon Iver Helgaker, kjent internasjonalt i engelsk versjon som Norsemen.
Han spilte karakteren Johs Heidem i Nissene på låven.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jonas Torgersen på Internet Movie Database
Sikkimia

Sikkimia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent 9 arter .


== Utseende ==
Middelsstore til nokså store (6-12 millimeter), brede, gule, brune eller oransje bladbiller. Hos hannene er de to ytterste antenneleddene vanligvis sterkt forstørrede, det ytterste leddet gjerne snodd, forøvrig er antennene anske tynne. Noen arter er vingeløse, andre har utviklede flygevinger. Hos hunnene er gjerne bakkroppen sterkt oppsvulmet.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær. De vingeløse artene er gjerne nattaktive, de vingede er aktive om dagen. Denne slekten finnes ofte på planter i slirekneslekten (Polygonum) og bringebærslekten (Rubus).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Sikkim, Kina, Myanmar, Laos, Vietnam, Taiwan).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stamme Luperini
understamme Luperina
slekten Sikkimia Duvivier, 1891
Sikkimia antennana Duvivier, 1891
Sikkimia babai (Kimoto, 1989) - Taiwan
Sikkimia kabakovi (Lopatin, 2003)
Sikkimia meihuai Lee & Bezdĕk, 2016 - Taiwan
Sikkimia miranda (Lopatin, 2003)
Sikkimia rufa (Chen, 1964)
Sikkimia sufangae Lee & Bezdĕk, 2016
Sikkimia tsoui Lee & Bezdĕk, 2016
Sikkimia yuae Lee & Bezdĕk, 2016


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sikkimia i Global Biodiversity Information Facility 
Sikkimia – detaljert informasjon på Wikispecies
Scorn

Scorn er et prosjekt fra Birmingham, Storbritannia, for elektronisk musikk. Det startet som et samarbeid mellom Mick Harris og Nic Bullen fra grindcore-bandet Napalm Death. Scorn ga ut tre album som duo, men har siden 1995 vært et soloprosjekt for Harris.


== Diskografi ==


=== Album ===
Vae Solis (Earache Records, 1992)
Colossus (Earache, 1993)
Evanescence (Earache, 1994)
Gyral (Earache, 1995)
Ellipsis – remixer av andre artister (Earache, 1995)
Logghi Barogghi (Earache, 1996)
Zander (Invisible, 1997)
Greetings from Birmingham (Hymen Records, 2000)
Plan B (Hymen Records, 2002)
Stealth (Ad Noiseam, Ohm Resistance, 2007)
Refuse; Start Fires (Ohm Resistance, 2010)
Cafe Mor (Ohm Resistance, 2019)


=== Konsertalbum ===
Whine (Invisible, 1997)
List of Takers (Vivo, 2004)


=== EP-er ===
Deliverance (1992)
Lick Forever Dog (1992)
White Irises Blind (1993)
Leave It Out (1996)
Imaginaria Award (2000)
Governor (2002)
Yozza (2011)


=== Singler ===
«Lament» (1993)
«Silver Rain Fell» (1994)
«Stairway» (1995)
«Whistle for It» / «Born a Fielda, Die a Fielda» (2007)
«In The Margins» (2008)
«Super Mantis» (2008)
«Gravel Bed» (2009)
«Super Mantis» / «Gravel Bed» (Remixes) (2010)
«Feather» (2019)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Scorn på Discogs 
(en) Scorn på MusicBrainz 
(en) Scorn på Spotify 
(en) Scorn på Songkick 
(en) Scorn på AllMusic
Basketball under Sommer-OL 2020

Basketball under Sommer-OL 2020 fant sted mellom 24. juli og 8. august 2021 på Saitama Super Arena og Aomi Urban Sports Venue. Det ble konkurrert i to turneringer for menn og kvinner, en vanlig turnering og for første gang 3x3-basketball.


== Kalender ==


== Kvalifisering ==


=== Kvalifisering menn ===


=== Kvalifisering kvinner ===


== Medaljevinnere ==


== Medaljetabell ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Avinasa

Avinasa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Det er kjent bare én art .


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 6 millimeter), brede, blanke, gulbrune bladbiller. Oversiden er kledt med fine, ganske lange går.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) er planteetere, ofte på busker og trær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Myanmar).


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Trådbladbiller, Galerucinae Latreille, 1802
stammen Hylaspini Chapuis, 1875
Slekten Avinasa Maulik, 1936
Avinasa hirsuta (Jacoby, 1891) - nå gjerne overført til slekten Pseudeustetha
Avinasa pubescens (Jacoby, 1892) - gjerne synonymisert med A. hirsuta 


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Avinasa i Global Biodiversity Information Facility
Quartiere Aurelio

Aurelio er Romas trettende quartiere og har betegningen Q. XIII. Navnet Aurelio kommer av Via Aurelia. Aurelio er ett av de første 15 distrikter som ble dannet i 1911 og offisielt anerkjent i 1921.


== Odonymi ==
Kvarteret ligger tett ved Vatikanbyen, sog dets gater og torv er i stor grad oppkalt etter pavre og prominente kardinaler. I norde del av området er det imihdertid oppkallelser etter jurister; i nordvest er noen gater navngitt etter forfattere eller humanister. Gatenavnene kan kategoriseres som følger:

Forfattere og humanister, for eksempel Via Giovanni Aurispa, Rampa Antonio Ceriani, Via Giacinto De Vecchi Pieralice, Via Giovanni Battista Gandino, Via Giacomo Giri, Via Giannozzo Manetti, Via Giorgio Merula, Via Umberto Moricca, Via Carlo Pascal, Via Ettore Stampini;
Kardinaler, som Via Cardinal Agliardi, Via Egidio Albornoz, Via Lodovico Altieri, Via Giovanni Bessarione, Piazza Francesco Borgongini Duca, Via Camillo Caccia Dominioni, Via Bonaventura Cerretti, Via del Cottolengo, Via Angelo Di Pietro, Via Cardinal Domenico Ferrata, Via Ludovico Micara, Via Cardinal Pacca, Via Giuseppe Pecci, Via Agostino Richelmy, Via Bartolomeo Roverella;
Jurister, som Via Accursio, Via Francesco Albergotti, Via Andrea Alciato, Via Baldo degli Ubaldi, Via Domenico Barone, Via Bartolo da Sassoferrato, Via Enrico Besta, Via Prospero Farinacci, Via Graziano, Via Francesco Pacelli, Via Francesco Scaduto, Via Francesco Schupfer;
Lokale toponymer, som Via Aurelia, Via del Casale di San Pio V, Via della Cava Aurelia, Via delle Fornaci, Via di Monte del Gallo, Via della Stazione di San Pietro, Via di Valle Aurelia, Via di Villa Betania;
Paver, som Via Anastasio II, Via Bonifacio VIII, Piazzale e Via Gregorio VII, Via Innocenzo III, Via Innocenzo XI, Via Leone XIII, Via Marcello II, Via Paolo II, Via Pelagio I, Via Pio IV, Largo e Via San Pio V, Piazza Pio XI, Via Sabiniano, Via Sant'Agatone papa Via San Damaso, Via Sant'Evaristo, Via San Lucio, Via Sant'Ormisda, Via San Silverio, Via San Telesforo.


== Sivile bygninger ==
Villa Abamelek
Villa Carpegna


== Kirker ==
Santa Maria delle Grazie alle Fornaci
San Pio V
Santa Maria del Riposo
Santa Maria della Visitazione all'Aurelio
Cappella dell'Ospizio Santa Margherita di Savoia
San Gregorio VII
Santa Maria Mediatrice
Sant'Ambrogio all'Aurelio
San Giuseppe Cottolengo
Santa Maria della Provvidenza a Valle Aurelia
Santa Maria Immacolata di Lourdes
San Leone a Boccea
Santi Protomartiri Romani
Santa Caterina Martire


== Bilder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Quartiere XIII - Aurelio – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Filosofiåret 1363

Filosofiåret 1363 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1363.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
Jean Gerson, fransk teolog og filosof (død 1429)


== Dødsfall ==
Monte Soratte

Monte Soratte (i antikken Soracte) er et fjell i provinsen Roma i Italia. Det er en smal, isolert kalksteinsrygg med en lengde på 5,5 km og seks topper. Den ligger 10 km sørøst for Civita Castellana og 45 km nord for Roma. Fjellet er den eneste større ryggen i Tiberdalen. Den nærmeste bosetningen er landsbyen Sant'Oreste. St. Orestes eller Edistus, som landsbyen er oppkalr opp etter, skal ha blitt martyrdrept nær Monte Soratte.
Den høyeste toppen er 691 meter over havet. Ryggen er en del av et naturreservat med karakteristiske Meri, groper med dyp opp til 115 meter.


== Historie ==
Fjellet ble benyttet av de gamle italiske folk i området (sabinere, capenatere, falisker) og av den etruskiske sivilisasjon for dyrkingen av guddommen Soranus. Monte Soratte ble nevnt av Horats («vides ut alta stet nive candidum Soracte?» Carm. i. 9), og Vergil som forteller at Apollo var dens vernegud.
Den hellige Sylvesters hermitage er rett under fjellets høyeste topp. En legende sier at dens kirke ble grunnlagt av pave Sylvester I, aom hadde tatt tilflykt der under Konstantins forfølgelse. Kirken har fresker fra 1300- og 1400-tallet. Det er også¨fire andre gamle hermitager på fjellryggen.Kirken Santa Maria delle Grazie ble bygd i 1835 over en bygnbing datert til 1500-yallet og huser et en gang meget venerert bilde av Jomfru Maria.
Johann Wolfgang von Goethe nevner toppen i sin Italienische Reise, som var hans dagbok som beskriver hans reiser gjennom Italia 1786–1788. Han skriver at «Soracte fremstår for seg selv i storslagen ensomhet. Dette fjellet er sannsynligvis av limestone og tilhører Apenninene.»Under andre verdenskrig flyttet feltrmarskalk Albert Kesselring etter flyangrepet på Frascati den 8. september 1943 sitt høykvartert fra Frascati til bunkere i Monte Soratte.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Crucitti Pierangelo, Buccedi Sergio, Emiliani Federica, Malori Marcello, Rotella Giovanni & Tringali Luca. 2007. Ecologia dello scorpione italiano (Euscorpius italicus) in un’area protetta dell’Italia centrale (Arachnida, Scorpiones: Euscorpiidae). Aldrovandia, 3: 19-30.