jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anaclasiger

Anaclasiger er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Utseende ==
Små (1,5-2,1 millimeter), nærmest pæreformede køllebiller. Antennene består tilsynelatende av bare tre lange ledd, særlig det ytterste er svært langt. Hodet er lengre enn bredt med middelsstore fasettøyne (større enn vanlig hos Clavigerini), pronotum rundet med en kraftig innsnevring nær bakkanten, dekkvingene utvidet bakover. Bakkroppen har en dusk av gule hår på hver side nær roten.


== Levevis ==
Sannsynligvis er alle medlemmene i gruppen Clavigeritae knyttet til maur (de er myrmekofiler). Denne slekten er i alle fall delvis knyttet til maur i slekten Prenolepis.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sørøst-Asia (Thailand, Malaysia, Kina, Taiwan og Japan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Clavigeritae
Gruppen Clavigerini Leach, 1815
Understammen Clavigerodina Schaufuss, 1882
Slekten Anaclasiger Raffray, 1890
Anaclasiger sinuaticollis Raffray, 1890
Anaclasiger zhudaiae Yin, Huang & Li, 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anaclasiger i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anaclasiger hos NCBI 
Anaclasiger – detaljert informasjon på Wikispecies
Labroplectus

Labroplectus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter lange), avlange biller med korte dekkvinger. På farge er de gjerne mer eller mindre rødbrunlige. De skiller seg fra de fleste andre køllebiller på sin slanke kroppsform. Hodet er omtrent firkantet med markerte bakhjørner, små, runde fasettøyne og groper i pannen. Antennene er middels lange og ganske kraftige, leddene bredere enn lange. De tre ytterste leddene danner en løs kølle, særlig det siste leddet er forstørret. Pronotum er omtrent så langt som bredt, med rundede sider, bredest litt foran midten. Det har gjerne noen små groper. Dekkvingene er rundede, glatte, uten punktstriper, og ganske korte. Bakkroppen er sylindrisk, beina ganske korte med tre-leddete føtter.


== Levevis ==
De kan blant annet finnes under barken på døde trær, i råtten ved og hule trær..


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt ved Stillehavskysten av Russland.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
Stammen Euplectini LeConte, 1862
Slekten Labroplectus Kurbatov, 1993Labroplectus depositor Kurbatov, 1993
Labroplectus occultus (Kurbatov, 1991)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Labroplectus i Global Biodiversity Information Facility 
Labroplectus – detaljert informasjon på Wikispecies
Germainites

Germainites er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
En liten (men stor til å være køllebille), avlang, fint hårete, blankt rødbrun køllebille. Hodet er nokså stort og nesten trekantet med små fasettøyne. Antennene er forholdsvis korte og svakt kølleformede. Pronotum er bredt rundet, med roten betydelig bredere enn dekkvingene, som er rundede og middels lange. Bakkroppen er kort og bred, tre ryggledd er synlige bak dekkvingene.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Chile.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Jubini Raffray, 1904
Slekten Germainites Jeannel, 1962Germainites crassus Jeannel, 1962


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Germainites i Global Biodiversity Information Facility 
Germainites – detaljert informasjon på Wikispecies
Adalmus

Adalmus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små, avlange, mørkbrune kortvinger. De ligner mye på slekten Euplectus men er gjerne mørkere på farge. Hodet er nokså stort og firkantet med små, runde fasettøyne og kraftige antenner, der de to første og de tre ytterste leddene er noe forstørret. Pannen har dype lengdegroper. Pronotum er omtrent så bredt som langt, med sterkt rundede sider, bredest omtrent i midten. Dekkvingene er blanke, fint hårete, med en skarp fure langs innerkanten (sømmen), og dekker omtrent en tredjedel av bakkroppen, som er sylindrisk. Beina er ganske korte.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
Stammen Trichonychini
Slekten Adalmus Reitter, 1882Adalmus velutinus Reitter, 1885


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Adalmus i Global Biodiversity Information Facility 
Adalmus velutinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Mesoplatus

Mesoplatus er en slekt av små, fint hårete, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Levevis ==
Artene lever på bakken mellom løvstrø.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det østlige Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Trogastrini Jeannel, 1949
Understammen Trogastrina Jeannel, 1949
Slekten Mesoplatus Raffray, 1890 Mesoplatus barbatus (King, 1863)
Mesoplatus conspicuus (King, 1865)
Mesoplatus cribricollis Raffray, 1903
Mesoplatus edwardsi (King, 1865)
Mesoplatus longicollis Raffray, 1900
Mesoplatus nitidus Raffray, 1900
Mesoplatus tuberculatus Raffray, 1900


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mesoplatus i Global Biodiversity Information Facility 
Mesoplatus – detaljert informasjon på Wikispecies
Prosagola

Prosagola er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller.


== Utseende ==
Små til middelsstore, brunlige køllebiller. Antennene er knapt fortykkede mot spissen, nokså lange. Hodet er bredt med små fasettøyne. Pronotum er rundet, bredest foran midten. Dekkvingene er rundede, omtrent så brede som pronotum. Bakkroppen er noe bredere enn dekkvingene, fire ledd er synlige bak disse, gjerne tett hårete. Beina er kraftige, særlig lårene på forbeina er fortykkede.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Faronitae - bare én undergruppe:
Gruppen Faronini Raffray, 1890
Slekten Prosagola Raffray, 1904
Prosagola cekalovici (Franz, 1996)
Prosagola elfridae (Reitter, 1885)
Prosagola elongata Jeannel, 1962
Prosagola punctaticollis Jeannel, 1962


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Prosagola i Global Biodiversity Information Facility 
Prosagola – detaljert informasjon på Wikispecies
Yōhei Koyama

Yohei Koyama (小山 陽平, født 31. mai 1998) er en japansk alpinist.
Under Alpint under Vinter-OL for ungdom 2016 kom han på 17. plass i super-G og kom på 8. plass i kombinasjon.Under VM i alpint 2017 kom Koyama på 42. plass i storslalåmUnder VM i alpint 2021 deltok han i parallellstorslalåm og hadde 33. plass beste tid, men kvalifisert seg ikke til videre runder. Han deltok også i slalåm, men fullførte ikke første omgangen.
Koyama representerte Kina i vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han ikke fullførte slalåm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yōhei Koyama – Olympedia
Acamaldes

Acamaldes er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Bittesmå (gjerne 1-2 millimeter), blanke, rødlige kortvinger. Kroppen er pæreformet. Hodet er trapesformet, med små, runde fasettøyne og groper i pannen. Antennene er middels kraftige. Maksillepalpene er lange, det ytterste leddet ganske stort. De ytterste leddene danner en kølle. Pronotum er forholdsvis lite, med rundede sider, bredest omtrent i midten, med runde, dype groper. Dekkvingene dekker omtrent halve bakkroppen, er blanke og kraftig utvidete bakover. Bakkroppsleddene er ganske korte og kan være påfallende innskåret i midten. Beina er nokså lange, leggene litt krumme.


== Levevis ==
Disse billene lever på fuktige steder, som sumper og elvebredder, og også i maurtuer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
Gruppen Brachyglutini Raffray, 1904
Slekten Acamaldes Reitter, 1882Acamaldes basilewskyi Jeannel, 1959
Acamaldes bythinoides Reitter, 1882
Acamaldes jeanneli Leleup & Célis, 1968
Acamaldes joannae Leleup & Célis, 1968
Acamaldes vagepunctatus (Raffray, 1896)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Acamaldes i Global Biodiversity Information Facility 
Acamaldes – detaljert informasjon på Wikispecies
Sitronpiplerker

Sitronpiplerker (Hemimacronyx) er en gruppe små spurvefugler (Passeriformes) som inngår i erlefamilien (Motacillidae). Slekten teller kun to arter, og begge er monotypiske og endemiske til høylandet i det sørlige Afrika. Gruppen danner sammen med savannepiplerker (Macronyx) en egen klade innenfor piplerkene, og disse artene særpreges av å ha ei spesielt lang hallux-klo.


== Taksonomi ==
Sitronpiplerkene blir av og til inkludert blant savannepiplerkene i slekten Macronyx. Tidligere var én av dem også ei tid plassert blant piplerkene i slekten Anthus. Dagens plassering i slekten Hemimacronyx støttes imidlertid genetisk.


== Biologi ==
Sitronpiplerker er fysisk mindre enn savannepiplerkene og måler typisk 16–18 cm i lengde og veier omkring 24–26 g, avhengig av arten. Artene har ei kryptisk fjærdrakt som domineres av gult i buken og mørkere gråoliven eller brunoliven med innslag av et kryptisk svart mønster på oversiden. Kjønnene er like. De er i større grad tilpasset et liv på bakken, sammenlignet med de mindre erlene. De nedre ekstremitetene er middels lange og føttene er utrustet med lange, tynne tær med tilsvarende lange og tynne klør. Baktåen (hallux) særpreges av ei eksepsjonelt lang hallux-klo.Sitronpiplerkene okkuperer åpent gresskledd treløst høyland i høyder mellom 1 400 og 3 400 moh.


== Inndeling ==
Inndelingen og utbredelse følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida
Passeroidea
Motacillidae, erlefamilien
Dendronanthus, skogerle, monotypisk
Motacilla, erler, 13 arter
Madanga, madanga, monotypisk
Anthus, piplerker, 42 arter
Tmetothylacus, gullpiplerke, monotypisk
Hemimacronyx, sitronpiplerker, 2 arter
H. chloris, sitronpiplerke (monotypisk)
H. sharpei, kikuyupiplerke (monotypisk)
Macronyx, savannepiplerker, 7 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) sitronpiplerker i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sitronpiplerker hos Artsdatabanken 
Hemimacronyx – detaljert informasjon på Wikispecies
Prionobythus

Prionobythus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), nærmest pæreformede, blanke, blinde, gulbrune køllebiller.


== Levevis ==
Artene lever i huler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i hulesystemer i Pyreneene i Spania og Frankrike.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Bythinini Raffray, 1890
Understammen Machaeritina Jeannel, 1950 - lever i huler
Slekten Prionobythus Jeannel, 1921 Prionobythus bolivari Jeannel, 1921
Prionobythus genesti Besuchet, 1985


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Prionobythus genesti [1]
(en) Prionobythus i Global Biodiversity Information Facility 
Prionobythus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ogmocerodes

Ogmocerodes er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (gjerne 1,5-2 millimeter), brunlige køllebiller med svært kraftige, klubbeformede antenner.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Goniacerini Reitter, 1882
Slekten Ogmocerodes Jeannel, 1949
Ogmocerodes agymsibanus (Raffray, 1887)
Ogmocerodes bechynei Jeannel, 1953
Ogmocerodes burgeoni Jeannel, 1950
Ogmocerodes collarti Jeannel, 1950
Ogmocerodes dentipes Jeannel, 1953
Ogmocerodes dundoanus Jeannel, 1951
Ogmocerodes gabonensis Jeannel, 1950
Ogmocerodes hulstaerti Jeannel, 1950
Ogmocerodes joannae Jeannel, 1960
Ogmocerodes lamottei Jeannel, 1953
Ogmocerodes longicollis Jeannel, 1954
Ogmocerodes machadoi Jeannel, 1951
Ogmocerodes maximus Jeannel, 1950
Ogmocerodes mentula Castellini, 1997
Ogmocerodes mocquerysi (Raffray, 1897)
Ogmocerodes navigator Cuccodoro & Yin, 2015
Ogmocerodes pauliani (Jeannel, 1949)
Ogmocerodes rossii Castellini, 1997
Ogmocerodes villiersi Jeannel, 1953


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ogmocerodes i Global Biodiversity Information Facility 
Ogmocerodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Slaget ved Cable street

Slaget ved Cable Street var en rekke sammenstøt som endte i et stort gateslag mellom britiske antifascister, London-politiet og fascister i Øst-London den 4. oktober 1936, særlig sentrert ved gaten Cable Street. Slaget oppsto etter at antifascistiske motdemonstranter tok til gatene som motsvar på en varslet marsj av britiske fascister gjennom London-bydelen East End, et område med en stor jødisk befolkning.


== Bakgrunn ==
Gjennom 1930-tallet hadde det britiske fascistpartiet BUF (British Union of fascists) organisert seg som en nasjonal organisasjon, og ble etterhvert ganske synlig i britiske gater med marsjer og demonstrasjoner. Fascistpartiet ble kjent for sine offentlige opptredener iført svarte uniformer og av det omtalt som "svartskjortene". Partiet ble møtt av en sterk motstand fra britiske antifascister, og demonstrasjonene deres ble svært kontroversielle. I 1936 gjennomgikk fascistpartiet en tydeligere dreining i retning av den europeiske fascismen, og omfavnet blant annet de tyske nazistenes antisemittisme. Høsten 1936 var det blitt kjent at fascistene planla en større demonstrasjon i øst-London, gjennom byområder med en stor jødisk befolkning, og det ble gjennomført stortstilt mobilisering blant britiske antifascister. 


== Hendelsesforløp ==
Rundt klokken 1400 søndag 4. oktober 1936 hadde en større delegasjon av fascister samlet seg for å marsjere gjennom øst-Londons gater. Anslagene varierer, men mellom 2-3000 fascister var samlet til avmarsj. På forhånd av marsjen hadde antifascistene mobilisert kraftig, og det anslås at rundt 100.000 antifascistiske motdemonstranter var samlet. Nærmere 7000 politimenn var samlet for å eskortere fascistene gjennom gatene. Ved flere veikryss hadde antifascistene etablert veisperringer, og disse ble forsøkt fjernet av politifolkene som var tilstede. Ved butikken Gardiner's i Whitechapel oppsto de største konfrontasjonene. Ved de improviserte veisperringene holdt motdemonstrantene stand, mens politiet forsøkte å åpne gaten.
Antifascistene bestemte seg for å yte fysisk motstand, og kjepper, steiner, stolben og andre lett tilgjengelige gjenstander ble brukt for å hindre marsjen. Fra leilighetene over gaten ble søppel, rotne grønnsaker og innholdet i toalettpotter kastet på fascistene og politiet. Til tross for at fascistene hadde mobilisert godt, var den antifascistiske motstanden så overveldende, at demonstrasjonsmarsjen ikke lot seg gjennomføre. Gateslaget endte med seier for antifascistene, men mer enn 150 motdemonstranter ble arrestert, og ca 175 menn, kvinner og barn ble skadet.Gateslaget ble feiret som en stor seier for britiske antifascister, og har i ettertiden blitt markert som et symbol på britisk motstand mot fascisme og nazisme.


== Referanser ==
Die (Drôme)

Die er en kommune og et underprefektur i departementet Drôme i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i Frankrike.


== Bynavn ==
Die (eller Diá på oksitansk) har sitt navn fra kulten til den galliske gudinnen Andarta. Da byen ble erobret av romerne, den gang hovedstaden til vocontii-folket under navnet Dea Andarta (dea som betyr "gudinne"), tok den navnet Dea Augusta Vocontiorom (mot slutten av det 2. århundre). Da gjensto bare navnet Dea og deretter Diá, brukt i dagligspråket for å betegne gudinnen inntil den ble navnet francisert til Die ( [di] ).


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Die


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Die – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Nyons

Nyons er en kommune og et underprefektur i departementet Drôme i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i Frankrike. Kommunen er kjent for olivendyrking.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Nyons


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nyons – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Bourg-les-Valence vannkraftverk

Bourg-les-Valence vannkraftverk er en demning med vannkraftverk i Frankrike. Den er anlagt i Drôme, ei sideelv til Rhône. Byggingen av kraftverket og demningen var ferdig i 1968. Installert vannkrafteffekt er 186 MW. Årsproduksjonen er 1,1 TWh elektrisk kraft,
Selve damanlegget er 25 meter høyt, og er en barriere i elva med sluser. 


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Pierrelatte

Pierrelatte er en kommune i departementet Drôme i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i Frankrike.
Et av verdens største produksjonsanlegg for anrikning uran ligger i Pierrelatte.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Pierrelatte


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pierrelatte – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Gullpiplerke

Gullpiplerke (Tmetothylacus tenellus) er en monotypisk spurvefugl (Passeriformes) i erlefamilien (Motacillidae) og eneste art i slekten Tmetothylacus. Den er utbredt på Afrikas horn og i deler av Øst-Afrika. Arten ble tidligere plassert sammen med erlene (Motacilla), men er nærmere beslektet med piplerkene.


== Biologi ==
Gullpiplerke blir 14–16 cm lang og veier 18–22 g. Hunnen blir trolig såvidt større enn hannen, som på sin side har en langt mer prangende fjærdrakt enn hunnen. Hannen er nærmest helt signalgul, men med innslag av olivengrønt og et kryptisk svart mønster på oversiden. På halsen og overbrystet har hannen en distinkt svart hesteskoformet klave. Øyene er sorte og det rette nebbet gråsort. Hunnen er mer dus olivengrønn over det hele, men med det samme kryptiske svarte mønsteret på oversiden. Hun mangler imidlertid helt brystklaven. De nedre ekstremitetene er middels lange og føttene er utrustet med lange, tynne tær med lang hallux-klo på baktåen.Gullpiplerka er utbredt i det sørøstre Sør-Sudan og nordøstre Uganda, og fra det nordvestre Somalia og det østre og sørøstre Etiopia sørover til Øst-Kenya og det nordøstre og sentrale Tanzania.Arten trives i tørr krattskog og åpen gresskledd savanne, generelt i høyder under 1 000 moh, men av og til også opp til omkring 1 800 moh.Migrasjonsmønsteret til denne arten er lite forstått, men fuglene gjør regulære trekk fra nord til sør i utbredelsen. Trekkene foregår imidlertid til ulike tider og etter ulike mønstre, noen steder i tilknytning til regntiden, andre steder ikke.Arten nærer seg på små insekter, trolig også andre små virvelløse dyr. Fuglene leter etter maten på gressland; plukker maten fra urter og barmark. Sitter ofte i busker og trær og vipper stjerten opp og ned på typisk vis. Fuglene observeres vanligvis enkeltvis eller i par; av og til også i små familiegrupper eller i løse flokker utenfor hekkesesongen.Gullpiplerker er monogame og territoriale, og arten hekker året rundt, avhengig av utbredelsen. Redet er koppformet, bygget av strå og gress og fôres innvendig med mykere materialer. Det blir gjemt nær bakken under en busk eller lignende. Hunnen legger 2–4 egg, men rugetiden er ikke dokumentert.


== Inndeling ==
Inndelingen og underartenes utbredelse følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida
Passeroidea
Motacillidae, erlefamilien
Dendronanthus, skogerle, monotypisk
Motacilla, erler, 13 arter
Madanga, madanga, monotypisk
Anthus, piplerker, 42 arter
Tmetothylacus, gullpiplerke, monotypisk
T. tenellus, gullpiplerke (monotypisk)
Hemimacronyx, sitronpiplerker, 2 arter
Macronyx, savannepiplerker, 7 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) gullpiplerke i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gullpiplerke hos Artsdatabanken 
(en) gullpiplerke hos ITIS 
(en) gullpiplerke hos NCBI 
(en) Kategori:Tmetothylacus tenellus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tmetothylacus tenellus – detaljert informasjon på Wikispecies
Drôme (elv)

Drôme er ei 110 km lang elv sørøst i Frankrike i departementet Drôme. Den er av sideelvene til Rhône og har sitt utspring ved foten av Alpene, nær landsbyen Valdrôme. Elva renner gjennom byene Die og Crest og munner ut i Rhône nær Loriol-sur-Drôme, mellom Valence og Montélimar.