jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cephazteca

Cephazteca er en slekt av små biller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.


== Utseende ==
Små (ca. 1-1,5 millimeter), brede, rødbrune perlebiller. Kroppen er kledt med ganske lange, lyse hår. Antennene er kraftige og nesten så lange som kroppen. Hodet er lite med utstående fasettøyne. Pronotum er rundet med nesten rettvinklede bakhjørner, nesten så bredt som dekkvingene, som er ovale uten punktrader.


== Levevis ==
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
Gruppe Cephenniitae Reitter, 1882
Stammen Cephenniini Reitter, 1882
Slekten Cephazteca Jałoszyński, 2011Cephazteca chiapasana Jałoszyński, 2011
Cephazteca matagalpana Jałoszyński, 2011
Cephazteca media Jałoszyński, 2011
Cephazteca testacea Jałoszyński, 2011
Cephazteca xilitla Jałoszyński, 2011


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cephazteca i Global Biodiversity Information Facility 
Cephazteca – detaljert informasjon på Wikispecies
Catalinus

Catalinus er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.


== Utseende ==
En liten (ca. 1 millimeter), avlang, nokså flat, matt brun perlebille. Antennene er nokså lange (over halve kroppslengden), de tre ytterste leddene danner ev avlang klubbe. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt. Oversiden er fint hårete.


== Levevis ==
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae
Stammen Glandulariini
Slekten Catalinus Casey, 1897
Catalinus angustus (J.L. LeConte, 1852)


== Eksterne lenker ==
(en) Catalinus i Global Biodiversity Information Facility 
Catalinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Cubanotyphlus

Cubanotyphlus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Bittesmå (0,8-2,1 millimeter), slanke, blekt fargede (gjerne rødlige) kortvinger. Disse billene bærer preg av sitt underjordiske levesett. Øyne og flygevinger mangler helt. Kroppen er lang og tynn, jevbred, hodet forholdsvis stort med korte antenner. Pronotum og dekkvinger er ganske små, bakkroppen lang og smal. Beina er korte.


== Levevis ==
Disse billene lever dypt nede i jorda og kommer sjelden til overflaten. De fleste av de kjente artene lever i områder med middelhavsklima. Det har blitt spekulert i at årsaken til at gruppen mangler i Nord-Europa er at de ennå ikke har vandret inn etter siste istid, da disse billene trolig har ganske dårlig spredningsevne.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Cuba, Florida og Guatemala.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien Leptotyphlinae
Stamme Neotyphlini Coiffait, 1963
Slekten Cubanotyphlus Coiffait & Decu, 1972Cubanotyphlus guatemalae Gusarov, 2003
Cubanotyphlus jimenezi Coiffait & Decu, 1972
Cubanotyphlus largo J.H.Frank, 1984
Cubanotyphlus poeyi Decu, 1973


== Referanser ==


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr: [1]
Grebennikov, V.V. og A.F. Newton, 2008: Minute larvae of Leptotyphlinae (Coleoptera: Staphylinidae): description of three genera with discussion on the monophyly and phylogenetic position of the subfamily as inferred from larval morphology. Zootaxa, 1817: 49-58. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Cubanotyphlus i Global Biodiversity Information Facility 
Cubanotyphlus – detaljert informasjon på Wikispecies
Hodoxenus

Hodoxenus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.


== Utseende ==
Aleocharini har vanligvis en forholdsvis bred kroppsform (til kortvinger å være), særlig pronotum er nokså bredt. De er små til middelsstore (2-7 millimeter) kortvinger, gjerne blanke og mørkbrune på farge, og vanligvis fint hårete. Hodet er rundet, mye smalere enn pronotum. Som de fleste småkortvinger ligner artene ofte sterkt på hverandre når man ser på ytre utseende, og man må dissekere ut kjønnsorganene for å bestemme dem sikkert.


== Levevis ==
Arten er knyttet til termitter av arten Microhodotermes viator (Hodotermitidae). De lever i termittenes tuer.


== Utbredelse ==
Arten lever i Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Aleocharini Fleming, 1821 – 26 arter i Norge
Understammen Hodoxenina
Slekten Hodoxenus Kistner, 1970
Hodoxenus sheasbyi Kistner, 1970


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hodoxenus i Global Biodiversity Information Facility 
Hodoxenus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ousipalia

Ousipalia er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (ca. 1,5-2 millimeter), slanke og litt flate, mørke kortvinger, antenner og bein gjerne brungule. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum, noe utvidete mot spissen. Hodet er avrundet med små fasettøyne. Pronotum er rundet. Dekkvingene er nokså korte, bakkroppen jevnbred.


== Levevis ==
Disse små artene lever på bakken, gjerne nær ferskvann.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Europa. O. caesula forekommer i Sverige og Danmark, men ikke i Norge.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Ousipalia des Gozis, 1886
Ousipalia altissima (Bernhauer, 1931)
Ousipalia caesula (Erichson, 1839)
Ousipalia cavicola (Cameron, 1938)
Ousipalia foveolata G. Benick, 1978
Ousipalia kocheri Peyerimhoff, 1935
Ousipalia quedenfeldti (Eppelsheim, 1884)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(en) Ousipalia i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Ousipalia hos Artsdatabanken 
(sv) Ousipalia hos Dyntaxa 
(en) Ousipalia hos NCBI 
(en) Kategori:Ousipalia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ousipalia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Ousipalia caesula
Gourdon (Lot)

Gourdon er en kommune og et underprefektur i departementet Lot i regionen Occitanie i Frankrike.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Gourdon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gourdon (Lot) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Gourdon

Gourdon kan vise til:

Gourdon (Alpes-Maritime), en kommune i Frankrike
Gourdon (Ardèche), en kommune i Frankrike
Gourdon (Lot), en kommune i Frankrike
Gourdon (Saône-et-Loire), en kommune i Frankrike
Gourdon (Aberdeenshire), en landsby i Skottland
Dino Sokolović

Dino Sokolović (født 17. desember 1998 i Zagreb) er en kroatisk alpinist.
Hun representerte Kroatia under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang, der han vant slalåm for sittende utøvere. Dette var Kroatias første gullmedalje i paralympiske vinterleker noen sinne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dino Sokolović – IPC.infostradasports.com 
(en) Dino Sokolović – Paralympic.org
Bruno Bošnjak

Bruno Bošnjak (født 9. juli 1983 i Zagreb) er en kroatisk snøbrettkjører.
Hun representerte Kroatia under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang, der han fikk bronse i banked slalom. Dette var Kroatias første medalje i paralympiske vinterleker noen sinne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bruno Bošnjak – IPC.infostradasports.com 
(en) Bruno Bošnjak – Paralympic.org 
(en) Bruno Bošnjak – FIS (snøbrett)
Lothrop Stoddard

Theodore Lothrop Stoddard, født 29. juni 1883 i  Brookline, Massachusetts, døde 1. mai 1950 i Washington, DC, var en amerikansk forfatter, journalist, historiker og antropolog. Han var medlem av Ku Klux Klan.


== Biografi ==
Lothrop Stoddard ble født i Brookline, Massachusetts i 1883. Han var sønn av forfatteren John Lawson Stoddard og hans kone Mary H. Stoddard Han studerte både ved Boston University (rettsvitenskap) og Harvard University (historie). I boken «Den franske revolusjonen i San Domingo» (1914) beskriver Stoddard Den haitiske revolusjon i årene 1791–1804.
 The Rising Tide of Color Against White World-Supremacy  (1920), kanskje Stoddards mest kjente bok, er nevnt i romanen  The Great Gatsby  av F. Scott Fitzgerald, imidlertid gjennom en antydning under endret tittel og forfatternavn. Det er skikkelsen Tom Buchanan som spør bokens forteller Nick Carraway om han har lest "The Rise of the Colored Empires" av "Goddard". I sin bok  Into the Darkness: Nazi Germany Today  (1940) beskriver Stoddard blant annet et personlig møte med Adolf Hitler under en journalistisk reise til  Tyskland under innledende fase av WWII.


== Utvalg av arbeider ==
 Den franske revolusjonen i San Domingo.  New York: Houghton Mifflin, 1914.
 Det nåværende Europa, dets nasjonale sinnstilstander.  New York: The Century Co., 1917.
 Stakes of the War.  New York: The Century Co., 1918.
 The Rising Tide of Color Against White World-Supremacy.  New York: Charles Scribner's Sons, 1920. ISBN  4-87187-849-X
 The New World of Islam.  New York: Charles Scribners sønner, 1921.
 The Revolt Against Civilization: The Menace of the Under Man.  New York: Charles Scribner's Sons, 1922.
 Raserealiteter i Europa.  New York: Charles Scribners sønner, 1924.
 Sosiale klasser i Europa etter krigen.  New York: Charles Scribners sønner, 1925.
 Vitenskapelig humanisme.  New York: Charles Scribners sønner, 1926.
 Re-forging America: The Story of Our Nationhood.  New York: Charles Scribner's Sons, 1927.
 The Story of Youth.  New York: Cosmopolitan Book Corporation, 1928.
 Luck, Your Silent Partner.  New York: H. Liveright, 1929.
 Master of Manhattan, The Life of Richard Croker.  Londton: Longmans, Green and Co., 1931.
 Europe and Our Money.  New York: The Macmillan Co., 1932
 Lonely America.  Garden City, NY: Doubleday, Doran og Co., 1932.
 Clashing Tides of Color.  New York: Charles Scribner's Sons, 1935.
 Into the Darkness: Nazi Germany Today.  New York: Duell, Sloan & Pearce, inc., 1940.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 The Rising Tide of Color Against White World-Supremacy  (1920), gutenberg.org
 The Revolt Against Civilization: The Menace of the Under Man  (1922), archive.org
 Into the Darkness: Nazi Germany Today  (1940), gutenberg.net.au
Julian Schmid

Julian Schmid (født 1. september 1999) er en tysk kombinertløper.
Han representerte Tyskland under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han tok sølv i lagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julian Schmid – Olympedia 
(en) Julian Schmid – FIS (kombinert)
Ryōta Yamamoto

Ryota Yamamoto (født 13. mai 1997) er en japansk kombinertløper.
Han representerte Japan under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han tok bronse i lagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ryōta Yamamoto – Olympedia 
(en) Ryōta Yamamoto – FIS (kombinert)
Paris–Nice 2022

Paris–Nice 2022 var den 80. utgaven av sykkelrittet Paris–Nice og ble arrangert fra 6. til 13. mars 2022.
Primož Roglič vant sammenlagt.


== Lag ==


== Rute og etapper ==


=== 1. etappe ===


=== 2. etappe ===


=== 3. etappe ===


=== 4. etappe ===


=== 5. etappe ===


=== 6. etappe ===


=== 7. etappe ===


=== 8. etappe ===


== Resultater ==


=== Sammenlagt ===


=== Andre konkurranser ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Paris-Nice 2022 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Paris–Nice 2022 - ProCyclingStats
Tirreno–Adriatico 2022

Tirreno–Adriatico 2022 var den 57. utgaven av sykkelrittet Tirreno–Adriatico. Det ble arrangert fra 7. til 13. mars 2022.
Tadej Pogačar vant to etapper og vant sammenlagt for andre år på rad.


== Lag ==


== Rute og etapper ==


=== 1. etappe ===


=== 2. etappe ===


=== 3. etappe ===


=== 4. etappe ===


=== 5. etappe ===


=== 6. etappe ===


=== 7. etappe ===


== Resultater ==


=== Sammenlagt ===


=== Andre konkurranser ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tirreno–Adriatico 2022 - ProCyclingStats
Norsk Haandlexikon for almennyttige Kundskaber

Norsk Haandlexikon for almennyttige Kundskaber var et norsk konversasjonsleksikon, utgitt i tre bind i perioden 1881-1888, senere i en forkortet ettbinds-versjon i 1892, 1898 og 1908 under tittelen Haandbog til Brug for alle. Oppslagsverket var det første «nasjonale» leksikonet utgitt i Norge, «udarbeidet særlig med norske Personer og Forhold for Øie».Mannen bak verket var journalisten, politikeren og stortingsmannen Johan Christian Johnsen (1815-1898). Han hadde fra før startet det illustrerte ukebladet Almuevennen, som  ble utgitt i årene 1848 til 1893. Dette bladet var også et slags opplysningsprosjekt rettet mot allmuen, - med underholdningsstoff, nyheter og opplysning. 
I Norsk haandlexikon var en stor del av artiklene skrevet av Christian Johnsen selv, men også en rekke andre kjente navn bidro, som Carl Anton Bjerknes, Ludvig Aubert, Johan Storm, Marcus Monrad og Henrik Mohn. Den lange listen  over bidragsytere telte 65 navn, og deres innsats ga rundt 3000 «norske» artikler. I tillegg favnet verket en rekke utenlandske artikler, oversatt av redaksjonssekretær Hans Brekke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Norsk Haandlexikon for almennyttige Kundskaber. Kristiania: Johnsens forlag. 1881. 
(no) Norsk Haandlexikon for almennyttige Kundskaber. Kristiania: Johnsens forlag. 1884. 
(no) Norsk Haandlexikon for almennyttige Kundskaber. Kristiania: Johnsens forlag. 1888.
Davyd Arakhamija

Davyd Heorhijovytsj Arakhamija (ukrainsk: Давид Георгійович Арахамія, georgisk: დავით გიორგის-ძე არახამია, født 23. mai 1979) er en ukrainsk forretningsmann og politiker for Folkets tjener.


== Referanser ==
UCI ProSeries 2022

UCI ProSeries 2022 er den tredje utgaven av UCI ProSeries. Den inneholder endags- og etapperitt i Europa, Asia og Amerika på nest øverste nivå, like under UCI World Tour.


== Ritt ==


== Referanser ==
Et halvt århundre

Et halvt århundre er en norsk faktaserie om norsk historie som gikk på NRK Fjernsyn i 1966. Serien tok for seg Norge og norsk politikk fra årene 1900—1950 og var ved professor, dr. jurist Frede Castberg.Tema inkluderte blant annet Norges forhold til Folkeforbundet, nøytralitet, FN, Norden og Atlanterhavspakten.


== Referanser ==
Anna Sjtsjerbakova

Anna Stanislavovna Sjtsjerbakova (russisk: Анна Станиславовна Щербакова; født 28. mars 2004) er en russisk kunstløper. Hun vant gull i kvinnenes konkurranse under Vinter-OL 2022 i Beijing, der hun representerte ROC (Russlands olympiske komité). Hun vant også VM i kunstløp 2021.Sjtsjerbakova vant sin første nasjonale tittel i desember 2018, 14 år gammel, da hun vant det russiske mesterskapet for 2019. Hun vant også det russiske mesterskapet i 2020 og 2021. Hun kom på andreplass under Junior-VM i kunstløp 2019, og fikk også sølv under EM i kunstløp 2020. Hun vant VM i kunstløp 2021 i Stockholm, og kom på andreplass under EM i kunstløp 2022, bak sin landsvenninne Kamila Valijeva.I 2019 ble hun den første kvinnelige seniorkunstløperen som landet en kvadruppel lutz i konkurranse.


== OL-medaljer ==
2022  Beijing -  Gull i Kunstløp kvinner singel


== VM-medaljer ==
VM 2021  Stockholm -  Gull i kunstløp, kvinner singel


== EM-medaljer ==
EM 2022  Tallinn -  Sølv i kunstløp, kvinner singel
EM 2020  Graz -  Sølv i kunstløp, kvinner singel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Anna Sjtsjerbakova på Facebook 
Anna Sjtsjerbakova på Instagram 
Anna Sjtsjerbakova på Telegram 
(de) Anna Sjtsjerbakova – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Anna Sjtsjerbakova – Olympedia 
(en) Anna Sjtsjerbakova – ISU 
(en) Anna Sjtsjerbakova – TheSports.org
Aleksandra Trusova

Aleksandra Vjatsjeslavovna Trusova (russisk: Александра Вячеславовна Трусова; født 23. juni 2004) er en russisk kunstløper. Hun vant sølv i kvinnenes konkurranse under Vinter-OL 2022 i Beijing, der hun representerte ROC (Russlands olympiske komité). Hun fikk også bronse under VM i kunstløp 2021.Trusova vant sin første nasjonale juniortittel i desember 2017, da hun vant det russiske juniormesterskapet for 2018. Hun vant også det russiske juniormesterskapet 2019. Hun vant Junior-VM i kunstløp 2018 og 2019, og fikk bronse under VM i kunstløp 2021. Hun fikk bronse under EM i kunstløp 2022 i Tallinn.


== OL-medaljer ==
2022  Beijing -  Sølv i Kunstløp kvinner singel


== VM-medaljer ==
VM 2021  Stockholm -  Bronse i kunstløp, kvinner singel


== EM-medaljer ==
EM 2022  Tallinn -  Bronse i kunstløp, kvinner singel
EM 2020  Graz -  Bronse i kunstløp, kvinner singel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Aleksandra Trusova – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Aleksandra Trusova – Olympedia 
(en) Aleksandra Trusova – ISU
Wakaba Higuchi

Wakaba Higuchi (født 2. januar 2001) er en japansk kunstløper. Hun fikk sølv individuelt under VM i kunstløp 2018 i Milano, og hun fikk bronse i lagkonkurransen under Vinter-OL 2022.Higuchi vant Junior-VM i kunstløp 2015 og 2016, og fikk sølv under VM i kunstløp 2018, kun slått av Kaetlyn Osmond fra Canada. Under Vinter-OL 2022 i Beijing kom hun på femteplass individuelt, og fikk sølv i lagkonkurransen.


== OL-medaljer ==
2022  Beijing -  Bronse i kunstløp, lagkonkurranse


== VM-medaljer ==
VM 2018  Milano -  Sølv i kunstløp, kvinner singel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wakaba Higuchi – Olympedia 
(en) Wakaba Higuchi – ISU
Suwałki-korridoren

Suwałki-korridoren (polsk: przesmyk Suwałki) er et landområde nordøst i Polen og sør i Litauen. Korridoren ligger der avstanden mellom den russiske eksklaven Kaliningrad (der den russiske østersjøflåten har base) og grensen til Belarus er på sitt korteste, rundt 65 km.Grunnet Belarus’ nære bånd til Russland er området av stor militær betydning, blant annet har Center for European Policy Analysis omtalt området som et av de viktigste områdene i NATO.

Suwałki-korridoren har fått sitt navn etter den polske byen Suwałki.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Suwalki Gap – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
You Young

You Young (født 27. mai 2004 i Seoul) er en sørkoreansk kunstløper. Hun kom på sjetteplass individuelt under Vinter-OL 2022.You kom på niendeplass under Junior-VM i kunstløp 2018 og sjetteplass under Junior-VM i kunstløp 2019. Hun kom på andreplass under Mesterskapet for fire kontinenter 2020 (Four Continents Figure Skating Championships), bak Rika Kihira, og hun vant kunstløp under Vinter-OL for ungdom 2020. Hun kom på sjetteplass under Mesterskapet for fire kontinenter 2022. Under Vinter-OL 2022 i Beijing kom hun på sjetteplass individuelt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) You Young – Olympedia 
(en) You Young – ISU
Charles Dilke

Charles Dilke er navnet til flere personer:

Charles Wentworth Dilke (1789–1864), redaktør av Athenaeum fra 1830
Charles Dilke, 1. baronett (1810–1869), hans sønn
Charles Dilke, 2. baronett (1843–1911), hans sønnesønn
Alysa Liu

Alysa Liu (født 8. august 2005 i Clovis i California) er en kunstløper fra USA. Hun kom på sjuendeplass individuelt og fikk sølv i lagkonkurransen under Vinter-OL 2022.


== Idrettskarriere ==
Liu ble amerikansk juniormester i kunstløp i 2018, og hun vant USA-mesterskapet i kunstløp 2019 og 2020. Under Junior-VM i kunstløp 2020 fikk hun bronse, og hun kom på andreplass under Junior Grand Prix Final 2019/20, bak Kamila Valieva. Hun kom på fjerdeplass under USA-mesterskapet i kunstløp 2021, og under USA-mesterskapet i kunstløp 2022 lå hun på tredjeplass etter kortprogrammet, men måtte trekke seg fra mesterskapet fordi hun testet positivt på COVID-19.Under Vinter-OL 2022 i Beijing kom hun på sjuendeplass individuelt, og USA fikk sølv i lagkonkurransen, bak ROC (Russlands olympiske komité).


== OL-medaljer ==
2022  Beijing -  Sølv i kunstløp, lagkonkurranse


== VM-medaljer ==
VM 2022  Montpellier -  Bronse i kunstløp, kvinner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alysa Liu – Olympics.com 
(en) Alysa Liu – Olympedia 
(en) Alysa Liu – USAs olympiske komité 
(en) Alysa Liu – ISU
Jacob Mumsen

Jacob Mumsen eller Mumssen (1737–1819) var en tysk lege og forfatter. I Norge er han kjent for sin dagbok over en reise i Norge sommeren 1788.


== Liv ==
Han studerte i Leipzig, hvor han fikk den medisinske doktorgraden. Fra 1784 til 1789 var han ansatt som huslege hos den danske utenriksministeren grev Bernstorff i København. I 1788 foretok han en reise til Sverige og Norge i følge med prins Karl av Hessen. Fra 1789 virket han som lege i Altona.
Mumsen sluttet seg til frimurerne i Hamburg allerede som 20-åring i 1757, og oppnådde senere høye stillinger i det tyske frimurervesenet.


== Forfatterskap ==
Mumsen utga flere medisinske skrifter. I Norge er han kjent for sin dagbok fra reisen til Norge i 1788, som han lot trykke som manuskript under tittelen Tagebuch einer Reise nach dem südlichen Theil von Norwegen. Her beskriver han blant annet et besøk på Fredriksten festning og på Hafslund. Fra Christiania besøkte han Sandvika, Bærums Verk og Bogstad, hvor han ble mottatt av Peder Anker, Drammen og Kongsberg, med tilbakereise over Modum og Ringerike. Siden besøkte han Moss, Tønsberg, Vallø, Ulefoss, Skien, Porsgrunn, Brevik, Risør, Tvedestrand, Nes jernverk og Arendal. I slutten av juli 1788 reiste han fra Fredriksvern tilbake til Danmark.Utdrag av Mummsens dagbok er trykt i Carl Huitfeldts samling av utenlandske reiseskildringer fra Norge.


== Utmerkelser ==
Han var medlem av Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab fra 1789. I Altona er gaten Mumsenstraße oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hamburger Persönlichkeiten
13. serierunde i Tippeligaen 1990


== Kampfakta ==


== Referanser ==
Rikke Marie Madsen

Rikke Marie Madsen (født 9. august 1997) er en dansk fotballspiller fra Varde, som spiller i angrep for den australske klubben Melbourne Victory, på lån fra den amerikanske klubben North Carolina Courage. Hun spiller også for det danske kvinnelandslaget.


== Karriere ==
I 2019 signerte hun for Vålerenga i Toppserien. Hun var med å vinne seriemesterskapet og cupmesterskapet med Vålerenga i 2020, og cupmesterskapet i 2021.
12. november 2019 scoret hun sitt første mål for det danske A-landslaget mot Georgia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rikke Marie Madsen – UEFA 
(en) Rikke Marie Madsen – WorldFootball.net 
(en) Rikke Marie Madsen – Soccerway 
(da) Rikke Marie Madsen – Dansk Boldspil-Union 
(no) Rikke Marie Madsen – Norges Fotballforbund 
(de) Rikke Marie Madsen – Soccerdonna 
(en) Rikke Marie Madsen – FBref 
Rikke Marie Madsen på Instagram