jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oddernes prestegård

Oddernes prestegård ligger like nord for Oddernes kirke.
Kirken er fra middelalderen, og det har vært prestegård på stedet siden reformasjonen. Dagens hovedbygning ble oppført i 1759–61 etter at den forrige brant. Det ble utført større endringer og reparasjoner i 1892 og 1923, de siste etter tegninger av Niels Winge Grimnes. Prestegården ble fredet av Riksantikvaren i 1991. Den ble noe modernisert i 1994.
Hovedbygningen (våningshuset) er en laftet bygning i to og en halv etasje med stående panel og saltak. Den hadde før 1923 en ekstra fløy i full høyde vinkelrett på den nåværende, og fargen har variert. I dag er den hvit. Nordover og dernest vestover fra våningshuset går lavere fløyer. De tre fløyene danner et gårdstun med utgang mot Jegersbergveien i vest. Bygningsmassen er omgitt av et hageanlegg som igjen er omgitt av Oddernes kirkegård.
I området rundt prestegården og kirkegården er en rekke jernaldergraver.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oddernes prestebolig Arkivert 6. september 2021 hos Wayback Machine. hos Opplysningsvesenets fond
Gunnar Birkeland og Sigrunn Nerdal, red. (2015). «211 Oddernes prestegård». Prestegårder i Norge – et utvalg. Opplysningsvesenets fond. s. 181–182. Arkivert fra originalen 1. september 2019. Besøkt 6. september 2021. 


== Eksterne lenker ==
«Oddernes prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Kirkebøker for Oddernes
Sphaerioeme

Sphaerioeme er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, slank, blank, bronseaktig mørk trebukk. Oversiden er fint hårete. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er en tanke rundede og hvelvede. Beina er nokså lange, lårene slanke.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Surinam og Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864
Slekten Sphaerioeme Martins & Napp, 1992
Sphaerioeme rubristerna (Gounelle, 1909)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Sphaerioeme i Encyclopedia of Life 
(en) Sphaerioeme i Global Biodiversity Information Facility 
Sphaerioeme rubristerna – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Piezophidion

Piezophidion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og slanke, halvblanke, brunlige trebukker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er jevnbrede, forholdsvis smale. Beina er nokså korte, lårene fortykkede.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Venezuela i nord til Paraguay i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864
Slekten Piezophiodion Galileo & Martins, 1992
Piezophidion bordoni Martins, 2005
Piezophidion intricatum Galileo & Martins, 1992
Piezophidion punctatum Martins, 2005
Piezophidion simplex Martins, 2005
Piezophidion thoracicum Martins, Galileo & de-Oliveira, 2009


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Piezophidion i Encyclopedia of Life 
(en) Piezophidion i Global Biodiversity Information Facility 
Piezophidion – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Paratesta

Paratesta er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, brokete fargede trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Oversiden, særlig dekkvingene, er tett og kraftig punktert. Hodet er svart. Pronotum er rødt, sylindrisk med en butt tann på hver side. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spissen, kraftig punkterte, mørke, gjerne med gulaktige flekker.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 eller Phoracanthini
Slekten Paratesta Wang, 1993
Paratesta chiangi Wang, 1993
Paratesta dorsalis (Pascoe, 1864)
Paratesta dubiosa Wang, 1993


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 21. september 2018 hos Wayback Machine.
(en) Paratesta i Encyclopedia of Life 
(en) Paratesta i Global Biodiversity Information Facility 
Paratesta – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Steata

Steata er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, brunsvart trebukk, dekkvingene med to par brunoransje flekker. Antennene er omtrent så lange som kroppen hos hannen, en del kortere hos hunnen. Pronotum er rundet, med en utstående knøl midt på hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, tett og kraftig punkterte, hos hunnen stikker det forlengede, siste bakkroppsleddet ut bak dem. Beina er rødlige, ganske kraftige hos hannen, spinklere hos hunnen.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 eller Phoracanthini
Slekten Steata Wang, 1995
Steata tatei (Blackburn, 1888)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 21. september 2018 hos Wayback Machine.
(en) Steata i Encyclopedia of Life 
(en) Steata i Global Biodiversity Information Facility 
Steata – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Allotisis

Allotisis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, avlange, matt mørkt brunlige trebukker, dekkvingene med gulaktige tegninger. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum e rlengre enn bredt, mer eller mindre sylindrisk med en knøl midt på hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, rundede bak. Beina er nokså lange med fortykkede lår.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Phoracanthini eller Elaphidiini J. Thomson, 1864
Slekten Allotisis Pascoe, 1866
Allotisis discretus (Pascoe, 1863)
Allotisis furva Wang, 2000
Allotisis labyrinthina Wang, 2000
Allotisis monteithi Wang, 2000
Allotisis notablis Wang, 2000
Allotisis rara Wang, 2000
Allotisis repleta Wang, 2000
Allotisis scitula (Pascoe, 1863)
Allotisis unifasciata (Hope, 1841)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 21. september 2018 hos Wayback Machine.
(en) Allotisis i Encyclopedia of Life 
(en) Allotisis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Iuaca

Iuaca er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En nokså liten, spinkel, blank, brungul trebukk, pronotum og dekkvingene med noen små, svarte flekker. Antennene er ganske tynne. Pronotum er sylindrisk, mye lengre enn bredt og mye smalere enn dekkvingene, som er jevnbrede. Beina er forholdsvis lange, med fortykkede lår, gule med svarte "knær".
Antenner og bein har lange, lyse hår.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864
Slekten Iuaca Galileo & Martins, 2000
Iuaca nigromaculata Galileo & Martins, 2000


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Iuaca i Encyclopedia of Life 
(en) Iuaca i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Iuaca hos NCBI 
Iuaca – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Amorupi

Amorupi er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, brunlige trebukker. Antennene er noe kortere enn kroppen hos hunnene, noe lengre enn kroppen hos hannene. Pronotum er tønneformet til avrundet sekskantet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede, nokså kraftig punkterte, med svarte og rødlige tegninger. Beina er rødbrunlige, middels lange.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Brasil, Bolivia og Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864
Slekten Amorupi Martins, 2005
Amorupi fulvoterminata (Berg, 1889)
Amorupi hudepohli (Martins, 1974)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Amorupi i Encyclopedia of Life 
(en) Amorupi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amorupi hos NCBI 
(en) Kategori:Amorupi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amorupi – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anama

Urimaso er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, lyst brunlig trebukk. Antennene er en del lengre enn kroppen hos begge kjønn. Pronotum er tønneformet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede, nokså kraftig punkterte, med en svak, opphøyd lengderibbe. Beina er gulbrunlige med svarte "knær", middels lange.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Panama, Fransk Guyana og Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864
Slekten Urimaso Galileo, Rosa & Santos-Silva, 2005
Urimaso limpida (Martins, 2005)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Anama i Encyclopedia of Life 
(en) Anama i Global Biodiversity Information Facility 
Anama – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Apyrauna

Apyrauna er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, gulbrune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, hvert ledd er lyst med svart spiss. Pronotum er tønneformet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede, nokså kraftig punkterte, tilspisset bak. Beina er middels lange.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Brasil, Bolivia og Chile.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864
Slekten Apyrauna Martins, 2005
Apyrauna annulicornis Martins, 2005
Apyrauna maculicorne (Germain, 1898)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Apyrauna i Encyclopedia of Life 
(en) Apyrauna i Global Biodiversity Information Facility 
Apyrauna – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jacaranda (andre betydninger)

Jacaranda (Jacaranda mimosifolia) er et løvtre med blå blomster.
Jacaranda kan også sikte til:

Jacaranda (klubb)
Jacaranda (slekt) – en planteslekt i trompettrefamilien
Kommunestyrevalget 1971

Kommunestyrevalget 1971 var et riksdekkende lokalvalg i Norge som fant sted 24. og 25. september 1971. Om lag halvparten av kommunene hadde åpent valglokale begge dager. Det ble holdt omvalg i to kommuner: Hobøl og Fræna.
Ved valget ble det valgt representanter og varamenn til 397 norske herredskommuner og 47 bykommuner. I landdistriktene ble det valgt 10 765 representanter og 14 524 vararepresentanter, mens det i byene ble valgt 2 627 representanter og 3 156 vararepresentanter. Av representantene var henholdsvis 1432 og 554 kvinner, en vesentlig økning fra forrige kommunestyrevalg.Stemmerettsalderen var 20 år. 2 623 685 personer hadde stemmerett ved valget. 1 914 395 personer avga stemme tilsvarende 73,0 % valgoppslutning, en nedgang fra forrige kommunestyrevalg. De fleste kommunestyrevalgene ble gjennomført som forholdstallsvalg. Der det var bare ett eller ingen godkjente forslag til valgliste, var det anledning til å avholde flertallsvalg. Flertallsvalg ble benyttet i de fire kommunene Utsira, Modalen, Fræna og Træna.
Arbeiderpartiet ble største parti ved valget, og fikk 41,4 % av stemmene i bygdene og 42,0 % i byene. Dette ga partiet totalt 5 648 representanter, en reduksjon fra 5 873 representanter ved forrige valg. Andelen representanter gikk også ned.


== Resultat av forholdstallsvalgene ==


== Resultat av ordførervalgene ==


== Referanser ==
Nuklidekart

Et nuklidekart eller diagram av nuklider er et todimensjonalt diagram der den ene aksen representerer antall nøytroner og den andre representerer antall protoner i en atomkjerne. Hvert punkt på grafen representerer således en reell eller hypotetisk nuklide av et kjemisk element. Denne måten å systematisere nuklider på kan tilby en større innsikt i egenskapene av isotoper enn det bedre kjente periodiske systemet, som bare viser grunnstoffer i stedet for hver av dets isotoper.


== Beskrivelse og anvendelse ==
Et diagram eller en tabell av nuklider er et enkelt kart til kjernefysiske eller radioaktiv atferd til nuklidene, siden det skiller de forskjellige isotopene av et grunnstoff. Det står i kontrast med en periodisk tabell, som bare kartlegger deres kjemiske atferd, siden isotoper (nuklider som er varianter av samme element) som ikke skiller seg kjemisk i noen betydelig grad, med unntak av hydrogen. Nuklide diagrammer organisere nuclides langs X-aksen ved deres antall nøytroner og langs Y-aksen av deres antall protoner, ut til grensene av nøytron og proton drypp linjer. Denne erklæringen ble først publisert av Kurt Guggenheimer i 1934 og utvidet av Giorgio Fea i 1935, Emilio Segrè i 1945 eller G. Seaborg. I 1958 publiserte Walter Seelmann-Eggebert og Gerda Pfennig den første utgaven av Karlsruhe Nuklidkarte. Den 7. utgave ble gjort tilgjengelig i 2006. I dag er det flere nuklidekart, fire av disse har en vid utbredelse: Karlsruhe Nuclide Diagram, Strasbourg Universal Nuclide Diagram, Diagram av Nuclides fra JAEA og Nuclide Diagram fra Knauser Atomic Power Laboratory. Det har blitt et grunnleggende verktøy for kjernefysisk samfunnet.


== Referanser ==
Nøytrontall

Nøytrontall, symbol N, er antall nøytroner i en nuklide.
Atomnummer (protontall) pluss nøytrontall er lik massetall: Z+N=A. Forskjellen mellom nøytrontall og atomnummer er kjent som nøytronoverskudd: D = N - Z = A - 2Z.
Nøytrontallet blir sjelden skrevet eksplisitt i nukleidesymbolnotasjonen, men vises med senket skrift til høyre for elementsymbolet. Tabellen er sortert i rekkefølge av økende tydelighet og minkende bruksfrekvens:


== Referanser ==
Mumlerap

Mumlerap (også kjent som «SoundCloud-rap») er en løst definert  nisjesjanger som utviklet seg på den elektroniske strømmeplattformen SoundCloud. Sjangeren er hovedsakelig preget av sine enkle uforståelige tekster, derav blant annet navnet. Bruken av begrepet har utvidet seg til rappere som legger lite vekt på lyrikken. Tekstenes innhold utspenner seg fra å være egosentrisk og nihilistisk til diskusjon av penger, sex og narkotika.


== Stil og etymologi ==
Begrept «mumlerap» var tatt i bruk i 2016 av Wiz Khalifa. Ifølge en artikkel i Vibe av Jasmine Alyse er det en viss uenighet over om at begrepet er brukt til å referere til en sjanger i det hele tatt, eller om at det bare en annen måte å si «nye rappere». Begrepet var først brukt til å beskrive rappere som har uklar tekst, men en populær bruk av begrepet viser at det hovedsakelig blir brukt til å referere til rappere som legger mindre energi i teksten enn tekniske rappere, med mer energi på melodien, flyten og leveringen. Det finnes mange «mumlerap» artister som ikke lager «mumlerap» i det hele tatt. Begrepet er ofte misbrukt.


== Noen mumlerap-artister ==
BlocBoy JB
Chief Keef
Desiigner
Famous Dex
Future
iLoveMakonnen
Lil Pump
Lil Mosey
Lil Uzi Vert
Lil Xan
Lil Yachty
Migos
Playboi Carti
Rich the Kid
Smokepurpp
Tay-K
Ugly God
YBN Almighty Jay
Young Thug
Yung Bans
Yung Lean
NLE Choppa
Travis Scott
Lil Peep
Trippie Redd
Lil Tracy
6ix9ine
A Boogie wit a Hoodie
Young Thug
lilbaby
Pop Smoke
Dababy
Cardi B
Iggy Azalea
Kodak Black
21 Savage


== Se også ==
Alternativ hip hop
Rap metal
Nu metal
Scat-synging


== Referanser ==
Jacaranda

Jacaranda (Jacaranda mimosifolia) er et løvfellende tre i trompettrefamilien.
Det blir opptil 20 m høyt der forholdene er gunstige, men i middelhavslandene blir det bare 8 m høyt. Barken er lysebrun og furet. Stammen er kort og opptil 40–50 cm i diameter. Bladene er dobbeltfinnete og opptil 40 cm lange. Blomstringen begynner ofte før løvsprett, og blomstene sitter i endestilte topper. Blomstene er blå, trompetformede og 5–6 cm lange. Frukten er oval, brun kapsel som er 6–8 cm lang. Den sprekker opp på langs så de vingede frøene kan spres med vinden.
Dette treslaget hører hjemme i Bolivia og nordvestlige Argentina, men plantes overalt i subtropiske strøk på grunn av det vakre løvet og den praktfulle blomstringen. Unge trær tåler ikke frost. Slekta Jacaranda omfatter nesten 50 arter, men de andre har ikke så stor betydning.
Veden er gulhvit, ganske myk, uten kvister og lett å bearbeide. Den brukes til snekring og fyringsved. Det sterkt fargede, harde virket som kalles jakaranda i tømmerhandelen kommer ikke fra denne arten, men fra treslag i slekta Dalbergia i erteblomstfamilien.


== Litteratur ==
H. Vedel (1977). Trær og busker ved Middelhavet. Cappelen. s. 125–126. ISBN 82-02-03708-5. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 419–420. ISBN 0-7136-7015-0. 
D. Prado (1998). «Jacaranda mimosifolia». The IUCN Red List of Threatened Species. doi:10.2305/IUCN.UK.1998.RLTS.T32027A9675619.en. 
«Jacaranda mimosifolia» (PDF). World Agroforestry Centre. Besøkt 21. september 2018. 


== Galleri ==

		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Jacaranda i Encyclopedia of Life 
(en) Jacaranda i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Jacaranda hos ITIS 
(en) Jacaranda hos NCBI 
(en) Jacaranda hos The International Plant Names Index 
(en) Jacaranda hos Tropicos 
(en) Kategori:Jacaranda mimosifolia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Jacaranda mimosifolia – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Jacaranda mimosifolia – detaljert informasjon på Wikispecies
Lanephus

Lanephus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstore, avlang, brunspraglete trebukk. Antennene er ganske kraftige, kortere enn kroppen, de innerste leddene med en skarp pigg i spissen. Pronotum er rundet, med en blank, opphøyd midtribbe, en kommaformet, blank knøl på hver side av denne og opphøyde sidekjøler, i midten for det meste brungult. Dekkvingene er jevnbrede, med brede, uregelmessige, gråhvite bånd i den indre delen og ved spissen, ellers med brungule tegninger, i spissen med en skarp tann. Beina er middels lange, slanke og rødbrune.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Brasil og Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864
Slekten Lanephus Martins, 2005
Lanephus njumanii (Haldeman, 1847) (artsnavnet er trolig en fonetisk gjengivelse av navnet Newman)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Lanephus i Encyclopedia of Life 
(en) Lanephus i Global Biodiversity Information Facility 
Lanephus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons