One More Cup of Coffee

One More Cup of Coffee (Valley Below) er en sang av Bob Dylan som ble utgitt på albumet Desire i 1976.

På albumet fra 1976 er sangen innspilt som en duett mellom Dylan og Emmylou Harris. Den har en tydelig inspirasjon fra sigøynermusikk, noe Dylan har sagt kommer av at han på sin 34-årsdag i 1975 besøkte sigøynerfestivalen i byen Saintes-Maries-de-la-Mer i Sør-Frankrike. Den melankolske, spesielle måten Dylan synger sangen på, minner om sigøynersanger eller arabiske sanger. Fiolinen til Scarlet Rivera har også en fremtredende rolle.
Sangteksten handler om en vakker jente, en spåkone i en familie med omreisende, og om mannen som må forlate henne for å gå inn i "Valley Below".One more cup of coffee for the road
One more cup of coffee 'fore I go
To the valley below
Your sister sees the future like your momma and yourself
You've never learned to read or write, there's no books upon your shelf
And your pleasure know no limits, your voice is like a meadow lark

But your heart is like an ocean, mysterious and darkI 2015 rangerte musikktidsskriftet Rolling Stone «One More Cup of Coffee (Valley Below)» som nummer 69 på listen over de beste Dylan-låtene. Albumet Desire ble i 2003 og i 2012 rangert som nummer 174 på Rolling Stones liste over de 500 beste albumene gjennom tidene.


== Andre versjoner ==
Sangen er også innspilt av flere andre artister, og er utgitt blant annet på Nutz' album Hard Nutz (1976), The White Stripes' album The White Stripes (1999), Druha Travas album Czechmate (1999), Andy Hill & Renee Safiers album It Takes a Lot to Laugh (2001), Robert Plants album Dreamland (2002), Bic Rungas album Bic Runga: Live in Concert (2004), Mystik NRGs album Subject To Change (2006), Jewels and Binoculars' album Ships with Tattooed Sails (2007), Sertab Ereners album The Best of Sertab Erener (2007), Frazey Fords album Obadiah (2010), Nina Hagens album Volksbeat (2011), Chris Duarte Groups album Chris Duarte Group (Live) (2013), Tom Jones' album Surrounded by Time (2021), og på minst 40 andre album.
Finch & Henson spilte inn og ga ut sangen allerede i 1974, på albumet The Early Years - Live 1974. Dette var to år før Bob Dylans egen utgivelse av sangen, og ett år før Dylan etter eget sigende fikk inspirasjon til sangen i Sør-Frankrike. Noen kilder hevder at albumet til Finch & Henson ble utgitt i 1974, mens andre kilder hevder at utgivelsen fant sted i 2019. På Finch & Hensons album oppgis det at Brian Finch har komponert melodien, men både melodi og tekst er den samme som Bob Dylans.
Sangen er også med på en rekke album der andre artister hyller Dylan. Eksempler på dette er Irdesenses album Bob Dylan Uncovered (2006), Pat Guadagno & Tired Horses' album Thats a Bob Dylan Songs: Bob Fest '09 (2009), Ole Thestrups album Teaterkonsert - Bob Dylan (2010), Lucia Micarelli & Steve Earls album Chimes of Freedom - The Songs of Bob Dylan (2012), Jessica Rhaye & The Ramshackles album Just Like a Woman: Songs of Bob Dylan (2019),  Vanguarts album Vanguart Sings Bob Dylan (2019) og Wolfgang Niedeckens album Dylanreise (2022).
Sangen har også blitt benyttet i flere filmer, eksempelvis i Larry Clarks film Another Day in Paradise (1998). Sertab Ereners versjon av sangen var med i filmen Masked and Anonymous (2003), og en versjon av Roger McGuinn og Calexico var med i I'm Not There (2007).
Sangen fra 1976 har fortsatt å inspirere artister. I 2021 ga både Jeff and the Others, Katie Thompson, Drew Richardsen og Magnus Ernst ut singler med sangen. I 2022 var John Francis O'Mara, An-Cepec, Kenneth Widra og Babun blant musikerne som ga ut singler med «One More Cup of Coffee».


== Medvirkende på Dylans innspilling ==
Musikere

Bob Dylan – vokal, rytmegitar
Emmylou Harris – vokal
Scarlet Rivera – fiolin
Rob Stoner – bassgitar
Howard Wyeth - trommer
Sheena Seidenberg – perkusjonTeknisk personell

Don DeVito – produsent
Don Meehan – lydteknikk


== Referencer ==