Khalil Sultan

Khalil Sultan (tsjagataisk: خلیل سلطان), født 14. juli 1384 i Herat, død ca. 4. november 1411 i Rayy, var emir (hersker) i Timuridriket i Transoxiana (i noen grad sammenfallende med dagens Usbekistan) fra 18. februar 1405 til 1409. Han var sønn av Miran Shah og sønnesønn av rikets og dynastiets grunnlegger Timur Lenk (regjerte 1370-1405). Hans mor var Sevin Beg Khanzada (ca. 1360-1411), datter av den mongolske adelsmannen Aq Sufi fra Khanzada-dynastiet. Sevin Beg nedstammet fra den mongolske erobreren Djengis Khan.


== Familiebakgrunn ==
Den tyrkisk-mongolske erobreren Timur Lenk etablerte i 1360-årene et stepperike med utgangspunkt i Samarkand i dagens Usbekistan. Han regnes som grunnlegger av timurid-dynastiet. To av sønnene, Jahangir Mirza og Umar Shaikh Mirza, døde før Timur (henholdsvis i 1376 og 1394), mens de to yngste, Shah Rukh og Miran Shah, var involvert i arvestriden etter Timus død i 1405 sammen med flere av Timurs barnebarn.


== Biografi ==

I Timurs levetid fikk Khalil Sultan stor tillit hos herskeren. Etter at han hadde utmerket seg under felttoget mot India utnevnte Timur ham til guvernør i provinsen Ferganadalen, øst i dagens Usbekistan. Ved Timurs død betraktet Khalil Sultan seg som hans etterfølger selv om hans fetter Pir Muhammad var blitt utpekt av Timur selv til ny emir. Pir Muhammad ble ganske raskt beseiret og Khalil overtok kommandoen i Samarkand. Han allierte seg også med Sultan Husayn Tayichiud som tidligere hadde gjort krav på tronen i egenskap av barnebarn av Timur.I mellomtiden hadde også Khalils onkel Shah Rukh som residerte i Herat bestemt seg for å hevde sin rett til tronen. Han samlet en hær og gikk mot Khalil ved elva Oxus. Her ble han imidlertid møtt av Khalils far Miran Shah og broren Abu Bakr ibn Miran Shah som hadde kommet fra Aserbajdsjan med militær støtte, og Shah Rukh måtte trekke seg tilbake. Likevel ble Khalils posisjon i Samarkand etter hvert svekket. Noe av dette skyldtes at han, muligens etter press fra sin kone, utnevnte personer av lav rang til høye stillinger, og dette ble mislikt blant adelen. En hungersnød førte til at han ble enda mer foraktet, og han besluttet å dra tilbake til Ferganadalen sammen med sin tidligere mentor Khudaidad Hussain i håp om å få støtte fra det tilgrensende Tsjagataikhanatet. Den persiske historikeren Muhammad Khwandamir (1475-1534) har hevdet at Khudaidad Hussain organiserte et opprør mot Khalil, tok ham til fange og utleverte ham til Tsjagataikhanatet. Khan Shams-i-Jahan skal imidlertid ha henrettet Khudaidad Hussain og latt Khalil returnere til sitt eget rike.Khalils regjeringstid endte til slutt da Shah Rukh inntok Samarkand 13. mai 1409. Han overlot styret i Transoxiana til sin sønn Ulugh Beg. Khalil overga seg til Shah Rukh som også hadde tatt hans kone til fange. Khalil fikk sin kone tilbake og ble utnevnt til guvernør i byen Rayy (i nåværende Iran). Han døde der i 1411, og hans kone begikk selvmord kort tid etter hans død.


== Familie ==
Khalil hadde fire sønner og tre døtre med sine tre koner:
Med Jahan Sultan Agha, datter til Ali Mirza Arlat hadde han sønnene Muhammad Bahadur Mirza og Berkul Mirza, og datteren Khichak Agha (Shirin Beg Agha).
Med Shad Malik Agha hadde han sønnen Muhammad Bayqara Mirza og døtrene Saray Malik Agha og Sultan Badi-al-Mulk Agha. Den sistnevnte ble gift med Shah Rukhs sønn Ulugh Beg som styrte Timurid-riket fra 1447 til 1449.
Med en kone med ukjent navn hadde han sønnen Ali Mirza.


== Referanser ==


== Kilder ==
H. R. Roemer (1986). The Successors of Timur. The Cambridge History of Iran, Volume 6: The Timurid and Safavid Periods. Edited by Peter Jackson. Cambridge University Press. ISBN 0-521-20094-6. 
John Stevens (1715). The History of Persia. London: J. Brown. 
Beatrice Forbes Manz. «Encyclopædia Iranica: Khalil Sultan». Besøkt 16.07.2019.