Sofron Dmyterko

Sofron Dmyterko O.S.B.M. (ukrainsk: Софро́н Степа́н Дмите́рко; født 1. juni 1917 i Bytsjkivtsi i kongedømmet Galicia og Lodomeria i Østerrike-Ungarn, død 5. november 2008 i Ivano-Frankivsk i Ukraina) var en ukrainsk biskop i Den ukrainske gresk-katolsk kirke.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Dmyterko var sønn av en annen ukrainsk-katolsk prest; i denne katolske kirken er det ikke sølibat for andre enn ordensprester. Sofron Dmyterko avla evige løfter som basilianermunk i 1937. Under andre verdenskrig ble munkene og novisene spredt til forskjellige klostre. Fra 1940 var Dmyterko i Praha, der han kunne prestestudiene ved Karlsuniversitetet.


=== Prest ===
Han ble presteviet den 14. mai 1942. I 1943 ble han og alle hans medbrødre arrestert av Gestapo og dømt til tvangsarbeid i gruvene i Morava. Da Den røde armé inntok Morava i krigens sluttfase ble alle fangene sluppet fri. Dmyterko vendte tilbake til Lviv, og ble så sendt til byen Butsjatsj som prefekt for gymnasiet ved det basilianske klosteret der. Da den åpne forfølgelsen av den ukrainske gresk-katolske kirke begynte under kommunismen, gikk Dmyterko i dekning for å unngå å bli arrestert; han forsvant for den synlige eller åpne kirke, og inn i det hemmelige liv i den såkalte «katakombekirken».


=== Biskop ===


==== «Katakombebiskop» ====
På slutten av 1960-tallet søkte den syke biskopen Ivan Slezjuk etter en person som kunne sikre fortsettelsen av hans arbeid i katakombekirken. Fader Dmyterko ble da i hemmelighet utpekt til hjelpebiskop av Ivano-Frankivsk og hemmelig bispeviet den 30. november 1968, av biskop Ivan Slezjuk. Bispeordinasjonen fant sted i en privat leilighet i byen Ivano-Frankivsk.
I 1973 ble han imidlertid arrestert. Han satt i varetekt til mars 1974, og ble da overført til konsentrasjonsleir nr 38 nær landsbyen Leninskoje i Lugansk oblast. Han ble løslatt i 1975.
I løpet at den tiden han hadde klart å virke i det skjulte, klarte han i hemmelighet å ordinere mer enn 65 seminarister til prester.


==== Åpen biskop ====
Fra 1989 gikk han over til en lovlig og åpen ledelse av bispedømmet. Hans ledelse av det ukrainske gresk-katolske eparki Ivano-Frankivsk ble pavelig bekreftet den 16. januar 1991. Den 7. november 1997 innvilget pave Johannes Paul II ham avskjed fra embedet på grunn av hans høye alder. Han var da 80 år. Paven utnevnte Sofron Mudry til ny biskop av Ivano-Frankivsk.


== Litteratur ==
A. Babiak: Les Nouveaux Martyrs Ukrainiens du XXème siecle, ISBN 966-658-000-4, Roma, 2001


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Erkebiskop Mykhajlo Rohoza (1540-1599) *bispeviet 1589 av (den ortodokse) patriark Jeremias II av Konstantinopel
Erkebiskop Hipacy (Ipatij) Pociej (Potij) (1541-1613) *1593
Erkebiskop Josyf Veliamyn Rutski (1574-1637) *1613
Erkebiskop Anastazy Antoni Seljava (Sielawa) (1583-1655) *1624
Erkebiskop Gabriel (Havrylo) Kolenda (1606-1674) *1652
Erkebiskop Kyprian Żochowski (Zhokhovskyj) (1635-1693) *1671
Erkebiskop Lew Ślubičz Załęnski (1648-1708) *1678
Erkebiskop Jurij Havryjil (Jerzy) Vynnyc’kyj (Winnicki) (1660-1713) *1700
Erkebiskop Lev (Luka) Kiszka (Kyška) (1663-1728) *1711
Erkebiskop György (Hennadiy) Bizánczy (Bizantsiy) (1657-1733) *1716
Erkebiskop Ioan Inocențiu Klein (Micu) (1692-1768) *1730
Biskop Mihály Emánuel Olsavszky (1697-1767) *1743
Biskop Vasilije Božičković (Bosicskovich), (1719-1785) *1759
Biskop Grigore Maior (1714-1785) *1773
Biskop Ioan (Janos) Bob (Babb) (1739-1830) *1784
Biskop Samuel Vulcan (1760-1839) *1807
Biskop Ioan Lemeni (1780-1861) *1833
Erkebiskop Spyrydon Lytvynovyč (Litwinowicz) (1810-1869) *1857
Erkebiskop Josyf Sembratowicz (Sembratovyc) (1821-1900) *1865
Erkebiskop Sylwester Sembratowicz (Sembratovyc) (1836-1898) *1879
Erkebiskop Julian Kuiłovskyi (1826-1900) *1890
Erkebiskop Andrij Aleksander Sjeptytskiy (1865-1944) *1899
Biskop Hryhorij Khomysjyn (1867-1945) *1904
Biskop Ivan Slezjuk (1896-1973) *1945
Biskop Sofron Dmyterko (1917-2008) *1942


== Referanser ==