jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Asta Marie Eriksen

Asta Marie Eriksen, kalt Maggidutti, gift Angeloff (født 9. juni 1910 i Kristiania, død 9. oktober 2006 i Oslo) var en norsk sangerinne og danserinne.


== Familie ==
Asta Marie Eriksen var datter av den innvandrede svenske kullarbeideren Edvin Eriksen og hans hustru Marie Arnesen. Hun ble 6. september 1932 gift i med Milko von Angeloff.


== Liv og virke ==
Asta Marie Eriksen vokste opp i Vinkelgaten i Vika, praktisk talt i bakgården til forlystelsesetablissementene i Christiania Tivoli. Familiens hjem ble frekventert av skuespillere og sangere, og det forekom at Lalla og Carsten Carlsen benyttet stuen deres som øvelseslokale. Selv vanket hun på Cirkus Verdensteater, der hun lærte å stå på hesteryggen i manesjen. Asta var fremdeles elev ved Ruseløkka skole da hennes karriere tok fatt.
Allerede som trettenåring fikk Asta Marie Eriksen sitt store gjennombrudd, og med det også et kallenavn som skulle følge henne gjennom det meste av livet – nemlig Maggidutti, etter rollefiguren hun gestaltet. Ernst Rolfs revy Fra Karl Johan til Lykkeland hadde 1. juli 1923 première på Casino i Stortingsgaten. Rolf bekledte selv hovedrollen, og ved hans side opptrådte Asta Marie Eriksen som hans lillesøster i revyen. Revyen ble en kjempesuksess, og det var utsolgte hus i tre måneder i strekk.
I 1926 ble Eriksen som første ledd av artistutdannelsen med i balletten hos Victor Bernau, som da var teatersjef på Chat Noir. Deretter gikk hun over til balletten på Casino, under ledelse av Aksel Berntsen.
Med tiden fikk Eriksen flere småroller, og i 1929 la hun ut på en lengre turné i Tyskland, hvor hun opptrådte med sang, bondedans og revyer. I 1931 møtte hun han som skulle bli hennes ektemann, bulgareren Angeloff, som drev en jødisk-eiet tobakksfabrikk i Dresden. Familien kom uskadet fra den voldsomme Bombingen av Dresden i februar 1945. Etter krigen forsvant herr Angeloff sporløst, og alle leteaksjoner var resultatløse.
I 1948 kom en hjelpeekspedisjon ledet av Odd Nansen til Dresden. Via mange omveier kom Asta Eriksen Angeloff og hennes barn seg til Norge, hvor de ble boende. Selv tok hun arbeid i en tekstilforrestning i Stortingsgaten.
Som ung var Asta Eriksen aktiv svømmer i KIF (Kristiania Idrettsforening).


== Roller i utvalg ==
Maggidutti i Fra Karl Johan til Lykkeland (Casino, 1923)
Betty fra Boston i Nei, Nei, Nanette (Casino teater, 1928)


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 50. ISBN 8200056228. 
Aktuell. Oslo: Ukebladet aktuell. 1961. s. 16-18.
Skjebnens luner

Skjebnens luner  (Przypadek) er en polsk langfilm regissert av Krzysztof Kieślowski og med Bogusław Linda i hovedrollen.
Filmen ble fullført i 1981, men ble forbudt av styresmaktene og ikke vist på kino i Polen før 10. januar 1987 etter at sensuren hadde blitt oppmyket. Samme år ble den og vist i Un Certain Regard-programmet under filmfestivalen i Cannes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skjebnens luner på Internet Movie Database 
(no) Skjebnens luner hos Filmfront 
(sv) Skjebnens luner i Svensk Filmdatabas 
(da) Skjebnens luner i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Skjebnens luner på Allociné 
(nl) Skjebnens luner på MovieMeter 
(en) Skjebnens luner på AllMovie 
(en) Skjebnens luner på Turner Classic Movies 
(en) Skjebnens luner på Rotten Tomatoes
NM i akvatlon 2017

Norgesmesterskapet i akvatlon 2017 ble arrangert 28. juli 2017 i Kristiansand, i forbindelse med TriQuart.Starten ble avholdt fra Bystranda, samme sted som triatlon-sprinten, og distansen er 500 meter svømming etterfulgt av 2 kilometer løping.


== Medaljevinnere ==


== Resultater ==


=== Kvinner ===


=== Menn ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Ragnhild Eskeland

Ragnhild Eskeland (født 1986) er en norsk forfatter og essayist. Hun er født i Oslo og oppvokst i Bærum, Annecy og Cambridge.
Eskeland har gått på Den franske skolen i Oslo og har en mastergrad i fransk litteratur fra Universitetet i Oslo og Paris III Sorbonne-Nouvelle. Hun har i tillegg gått på Nansenskolen i Lillehammer, Forfatterstudiet ved Høgskolen i Telemark og har en master i Litterär gestaltning fra Akademin Valand ved Göteborgs universitet.
Eskeland debuterte i 2018 med romanen Føling som hun ble nominert til Tarjei Vesaas debutantpris for. 
Hun skriver også essays og jobber som oversetter.  


== Bibliografi ==
Føling, Pelikanen forlag, (2018)


== Publikasjoner ==
Poetikk, Bøygen nr. 2-3/2011, redaktør
Oversettelse i samarbeid med Jørn Sværen av Victoria Xardel i antologien Den engelse kanal, 2018
Oversettelse i samarbeid med Jørn Sværen av Victoria Xardel og Marie de Quaterbarbes i antologien Den engelske kanal, 2016
Den uregjerlige kroppen, essay, BLA nr. 9/2018
Atomsoppdrømmer, essay, BLA nr. 11-12/2018
Fra vår til vinter, essay, BLA nr. 3/2019


== Referanser ==
Progressiv house

Progressiv house er en musikk undersjanger av house. Progressiv house utviklet seg først på 1990-tallet i Storbritannia som en naturlig etterfølger til amerikansk og europeisk house musikk fra slutten av 1980-tallet.Ifølge den amerikanske DJ-produsent duoen Gabriel & Dresden kan Leftfields singel Not Forgotten ha vært den første progressiv house platen som er utgitt.Progressiv House er en musikksjanger som artister/musikkprodusenter som Martin Garrix, Matisse & Sadko, DubVision, Vories, Nicky Romero og Hardwell er en del av. Progressiv house ble populært rundt 2010 og har etter det blitt en utrolig populær musikksjanger som ofte blir spilt på musikkfestivaler som Tomorrowland i Belgia. Måten progressiv house er blitt laget på er ofte emosjonelle melodier og akkorder. DubVision er en av de første kjente artistene som begynte med progressiv house.Progressive house kjennetegnes i dag ofte som musikk med en lengre oppbygning, et sammenbrudd (et parti der et eller flere av instrumentene/synth-ene har en pause eller har solodeler), og et climax. Det benyttes nesten alltid «four-to-the-floor» - et rytmisk mønster som ofte brukes i ulike sjangre innen elektronisk musikk. Dette er et jevnt mønster som er framtredende i låten, og går som oftest over hele partiet. Rytmen slår på 4/4-takt, og bass-trommen slår på hvert taktslag (1, 2, 3, 4) i det som i musikken er vanlig tid (4/4-takt med et slag på hver fjerdedels takt).
Det kan både væte vokal eller kun instrumental.  Et veldig godt eksempel på den typiske oppbygningen i progressive house-sjangeren er «Strobe» av artisten Deadmau5.


== Referanser ==
Peter Vogt Ottesen

Peter Vogt Ottesen (født 28. februar 1820 på Lilleborg i Aker, død 31. juli 1916) var en norsk jurist, politiker. og høyesterettsdommer. Han var sønn av Peter Martin Ottesen og Inger Andrea Riis (1792-1863)
I 1854 giftet han seg med Regine Amalie Gulbranson (født 1. januar 1830, død 1. april 1876), datter av grosserer Hans Gulbranson.
I 1840-1860 årene var han del av kjernegruppen i det konservative høyre-miljø rundt Carl August Gulbranson, og han engasjerte seg aktivt gjennom avisartikler i Morgenbladet, blant annet til fordel for innføringen av et konstitusjonelt tokammer.Per Vogt Ottesen ble sorenskriver ved Guldal i 1864. Han ble overrettssakfører i Kristiania i 1874, og medlem av Høyesterett i 1877.
Som medlem av Høyesterett satt han i riksrettens dommerkollegium over Statsminister C. A Selmer i 1883/1884.
Peter Vogt Ottesen og Regine Amalie Gulbranson er stedet til hvile på Vår Frelsers Gravlund.


== Referanser ==
Olberg stavkirke

Olberg stavkirke eller Krødsherad stavkirke stod sør for dagens Olberg kirke, det vil si litt nærmere Krøderen. Kirkestedet er på grunn fra gården Olberg (gnr. 188) sørøst for Noresund. Gården ligger like nordvest for kirken.
Kirken er omtalt i 1389, uten at nøyaktig alder synes kjent. Både skipet og koret i stavkirken skal ha vært tilnærmet kvadratisk. Skipet målte ca. 5,6 m x 5 m. Etter suksessive utvidelser fremstod kirken som en korskirke. Den ble revet etter dagens kirke var innviet i 1859, og den gamle kirketomten skal ha vært synlig til uti 1880-årene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Norges kirker
Jan Brendalsmmo og Jan-Erik G. Eriksson: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Buskerud fylke (Riksantikvaren, 2015), s. 36.
Lorentz Dietrichson (1892). «Olberg kirke i Krødsherred». De norske stavkirker: Studier over deres system, oprindelse og historiske udvikling. Et bidrag til Norges middelalderske bygningskunsts historie. Kristiania: Cammermeyer. s. 501. 


== Eksterne lenker ==
«Olberg stavkirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Geert ten Dam

Geert ten Dam (født 6. november 1958 i Eindhoven) er en nederlandsk forsker. Siden 2016 har hun ledet Universiteit van Amsterdam.


== Referanser ==
Emma Eugène-Hanssen

Emma Antoinette Eugène-Hanssen (født 22. februar 1878 i Fredrikshald, død 11. april 1940) var en norsk skuespillerinne, sangerinne og musikkpedagog.


== Familie ==
Emma Eugène-Hanssen var datter av sogneprest Niels Eugène Amandus Hanssen (1852–1934) og Elise Andrine Cathinka Caspersen, og søster av sangerinnen Agnes Wollebæk. Hun ble 3. september 1907 gift med ingeniør og skipsbygger Kristian Stoltz Dekke (1869-1954).


== Liv og virke ==
Emma Eugène-Hanssen begynte som elev ved Den nationale Scene i Bergen. Der var hun ansatt i perioden 1905-1907.
Senere drev Emma Eugène-Hanssen som lærerinne i sang, pianospill, plastikk og språk i Bergen og Oslo. I Bergen underviste hun både privat og ved Lindstrøms skole, og i Kristiania/Oslo ved Vestheim pikeskole fra 1920.


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 51. ISBN 8200056228. 


== Referanser ==
Lögdeälven

Lögdeälven er en elv i Västerbottens län i Sverige. Elva springer ut fra Gransjön sørøst i Vilhelmina kommune, og renner sørøstover gjennom Åsele kommune til Lögdasjön. Herfra fortsetter elva gjennom Bjurholm kommune og Nordmaling kommune til utløpet i Nordmalingsfjärden-
Berggrunnen i området elva renner gjennom, domineres av grunnfjell av granitt og gneis. Elva er utsatt for forsuring, men det er gjennomført kalking av sideelver. Elva har verdifulle stammer av laks og sjøørret. I 2017-sesongen ble det fisket cirka 140 laks og nærmere 400 sjøørret i elva.Lögdeälvens vildmarksled følger elvas nedre del gjennom Nordmaling og Bjurholm kommuner, i alt 85 kilometer. Langs ruta finnes 17 leskur og ni overnattingshytter. Hyttene kan brukes gratis etter «førstemann til mølla».Som de fleste elver, har også Lögdeälven blitt brukt til tømmerfløting. I den forbindelse ble hindringer mange steder ryddet unna, noe som påvirket dyreliv og fiske negativt. I senere tid er det gjort arbeid for å gjenskape et mer naturlig elveløp.


== Se også ==
Liste over elver i Sverige


== Referanser ==
Julija Koval

Julija Koval (født Julija Gennadijevna Kozyrjeva, den 20. mars 1992 i Kolomna) er en russisk skøyteløper.


== Personlige rekorder ==
Oppdatert pr 30. juni 2019. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Julija Koval på Facebook 
(en) Julija Koval – Speedskatingbase.eu 
(en) Julija Koval – SpeedSkatingNews.info 
(en) Julija Koval – SpeedSkatingStats.com 
(en) Julija Koval – TheSports.org 
(en) Julija Koval på SpeedSkatingResults.com
(en) Julija Koval på Jakub Majerski's speedskating database
(en) Julija Koval på www.isu.html.infostradasports.com
(ru) Julija Koval på Ruskating.com
(en) Julija Koval på www.eurosport.co.ukBilder(en) Bilder av Julija Koval på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Cylindroderus

Cylindroderus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Nokså små (gjerne ca. 7 millimeter), avlange, sylindriske, blankt rødbrunlige smellere. Antennene er lange og tynne. Pronotum er firkantet med skarpt uttrukne bakhjørner.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika (Brasil, Chile).


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir noen ganger plassert i underfamilien tannsmellere.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Hemiopinae Fleutiaux, 1941
Slekten Cylindroderus Latreille, 1834
Cylindroderus brunneus Schwarz, 1901
Cylindroderus chilensis Candèze, 1878
Cylindroderus cribricollis Champion, 1896
Cylindroderus femoratus (Germar, 1824)
Cylindroderus inconditus Schwarz, 1901
Cylindroderus indutus Candèze, 1863
Cylindroderus lineatus Candèze, 1863
Cylindroderus mexicanus Candèze, 1864
Cylindroderus plagiatus Schwarz, 1906
Cylindroderus stenoderus Candèze, 1863
Cylindroderus testaceus Schwarz, 1902
Cylindroderus vulneratus Schwarz, 1906
Slekten eller underslekten Cylindroderoides Schwarz, 1902
Cylindroderus limbatus Schwarz, 1902
Cylindroderus relictus Candèze, 1863
Cylindroderus vittatus Candèze, 1863


== Kilder ==
Tree of life - Hemiopinae
delta-intkey.com - Hemiopinae


== Eksterne lenker ==
(en) Cylindroderus i Global Biodiversity Information Facility
Lissomus

Lissomus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Små (gjerne ca. 7 millimeter), brede, ovale, blankt brunrøde til svarte smellere. Antennene er forholdsvis korte, i alle fall delvis sagtakkede. Oversiden er hårløs, fint og jevnt punktert. Pronotum er rundet. Dekkvingene er jevnt avsmalnende uten markerte punktrader.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den Neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Lissominae Laporte de Castelnau, 1835
Stammen Lissomini Laporte de Castelnau, 1835
Slekten Lissomus Dalman, 1824
Lissomus ambiguus Fleutiaux, 1899
Lissomus angustatus Bonvouloir, 1859
Lissomus argenteocaudatus Cobos, 1966
Lissomus asteriscus Gerstaecker, 1860
Lissomus beckeri Cobos, 1972
Lissomus bicolor Chevrolat, 1835
Lissomus bifloccosus Laporte, 1835
Lissomus discedens Bonvouloir, 1859
Lissomus episcopalis Gerstaecker, 1860
Lissomus flavipennis Guerin, 1844
Lissomus foveolatus Dalman, 1824
Lissomus francisci Karsch, 1881
Lissomus gagatinus Bonvouloir, 1859
Lissomus gibbosus Cobos, 1972
Lissomus hirticollis Laporte, 1835
Lissomus impressifrons Bonvouloir, 1859
Lissomus inopinatus Horn, 1897
Lissomus insularis Cobos, 1966
Lissomus lacordairei Laporte, 1840
Lissomus mastrucatus Gerstaecker, 1860
Lissomus mediotestaceus Cobos, 1966
Lissomus obconicus Bonvouloir, 1859
Lissomus pilarius Horn, 1897
Lissomus punctulatus Dalman, 1824
Lissomus quirsfeldi Cobos, 1963
Lissomus robustus Gerstaecker, 1860
Lissomus rufocastaneus Chevrolat
Lissomus sagittatus Bonvouloir, 1859
Lissomus sericeus Bonvouloir, 1859
Lissomus striatipennis Schwarz, 1903
Lissomus subpubescens Bonvouloir, 1859
Lissomus substriatus Bonvouloir, 1859
Lissomus trapezoideus Horn, 1897
Lissomus ustulatus Bonvouloir, 1860


== Eksterne lenker ==
(en) Lissomus i Encyclopedia of Life 
(en) Lissomus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lissomus hos Fossilworks 
(en) Lissomus hos NCBI 
(en) Kategori:Lissomus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bilde av Lissomus inopinatus
Bilde av Lissomus bifloccosus
Bilde av Lissotus punctulatus
Nils Nilsson Skum

Nils Nilsson Skum (født 13. april 1872, død 27. desember 1951) var en svensk-samisk kunstner. Skum etterlot seg over 3000 tegninger, alle med motiv fra reindrift og tradisjonell samisk liv. Han arbeidet også med tradisjonelt samisk sløyd, som for eksempel kniver med mønstre og skulpturer.
Foreldrene hans, Nils Thomasson Skum og Margareta Nilsdotter, jobbet med rein, og Nils Nilsson ble født under flyttingen fra Kautokeino til Gällivare. Han selv arbeidet også for det meste med reindrift. Som kunstner var han helt selvlært. Fra 1893 var han gift med Helena Kuhmunen.
På 1930-tallet krympet reinflokken til Skum en god del etter noen vanskelige år ettersom mange rein døde av sult. Han slo seg da ned i Sjisjkasvare for å bli kunstner på heltid. Den han innredet et atelier med elektrisk lys fra sitt eget vindkraftverk. I 1937 ble bildene til Skum utstilte på verdensutstillingen i Paris. Etter dette ble bildene hans kjente for et større publikum. Året etterpå ble om lag hundre av tegningene hans utgitt i boken Sáme siida (Samebyen). Bildene ble forklart for dem som ikke er kjent med reindrift og samisk kultur.
Skum døde i Sjiska i Gällivare. Boken Ballet renar, som kom ut først etter at han var død, tar for seg tradisjonell reindrift i ord og bilde, slik Skum hadde opplevd det. Ernst Manker var redaktør for begge bøkene.
Mange av verka til Skum er i dag å finne på Nordiska museet i Stockholm, hos Gällivare kommune og hos LKAB i Kiruna.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nordiska Museet sin omtale av Skum Arkivert 6. oktober 2007 hos Wayback Machine.
Sami art.
Oestodes

Oestodes er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (7 - 10 millimeter), avlange, blanke, parallellsidige smellere. Hodet og pronotum er svarte, dekkvingene kan være gulbrune. Antennene er lange og tynne.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i det nordøstlige Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Inntil nylig ble gruppen plassert i underfamilien Lissominae, men er nå skilt ut .

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Oestodinae Hyslop, 1917
Slekten Oestodes LeConte, 1853 - to arter:
Oestodes puncticollis Horn, 1874
Oestodes tenuicollis (Randall, 1838)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oestodes i Encyclopedia of Life 
(en) Oestodes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Oestodes hos NCBI 
bugguide.net - Oestodini. Bildegalleri over artene
Augusta Falck

Anne Augusta Falck (født 11. april 1889 i Fevik, død 27. september 1983 i Oslo) var en norsk skuespillerinne, sangerinne og dramatiker.


== Familie ==
Augusta Falck var datter av skipsfører Johan Falck og Anna Terjesen. Famiien flyttet til Stavanger tidlig på 1900-tallet. Hun var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.I 1912 forlovet hun seg med skuespiller Kristoffer Grøndahl, en kollega ved Trondhjems Nationale Scene.


== Liv og virke ==
Augusta Falck var tilknyttet Trondhjems Nationale Scene fra åpningssesongen 1911-1912. Der fikk hun sin offisielle debut 28. september 1911, i stykket Fjeldeventyret.Senere var hun ved Stavanger faste Scene. Fra 1918 var hun ved Opera Comique i Kristiania, hvor hun 20. november 1919 debuterte i rollen som Margit i operetten Lille Lerke.I 1923 medvirket Augusta Falck på teatersjef Edvard Drabløs' omreisende turné, Drabløs Teater, og i 1928 var inngikk hun i teatermannen Amund Rydlands trupp, og medvirket i Sommerteatret. I 1947 reiste hun på turné med teatersjef Bjørn Bjørnevik, med stykket Kranes konditori.


=== Elly Reich ===
Augusta Falck skrev under psevdonymet Elly Reich det treakters lystspillet Hjerter i trumf.


== Roller i utvalg ==
Malla i Geografi og Kærlighed av Bjørnstjerne Bjørnson (Trondheim, 1912)
Sara i Firfeier av Nini Roll Anker (Trondheim, 1912)
en tjenestepike i Johan Ulfstjärna av Tor Hedberg (Trondheim, 1913)
Pierre Hornblæser i Spionen av Walter Christmas (Stavanger, 1916)
kammerpike i Eventyret av Gaston Arman de Caillavet (Stavanger, 1917)
tjenestepike hos Barnings i Fred paa Jorden av Svend Rindom (Stavanger, 1917)
Lady Sheffield i Lady Windermeres Vifte av Oscar Wilde (Stavanger, 1917)
Margit i operetten Lille Lerke av Willner/Martos/Reichert (Opera Comique, 1919)
Mirabelle i Zigeunerbaronen av Johann Strauss d.y. (Opera Comique, 1919)
Kraaka i Kraaka av Jens Tvedt (Drabløs Teater, 1923)
fru Søderstrøm i Mr. Swanson from U. S. A. av lystspillforfatteren Oscar Wennersten (Sommerteatret, 1928)
fru Krane i Kranes Konditori (Bjørneviks turné, 1947)


== Bibliografi ==
Hjerter i trumf – lystspill i 3 akter, Norli, 1938 (Som Elly Reich)


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 52. ISBN 8200056228. 


== Referanser ==
Oxynopterus

Oxynopterus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Store (opptil 70 millimeter), brede, halmatte, rødbrune til svarte smellere. Hannene har kraftige, kamformede antenner. Pronotum er bredere enn langt, rundet med noe uttrukne bakhjørner, langs forkanten med en "krage" av gule hår. Slekten inneholder de største av alle smellere.


== Levevis ==
Larvene til i alle fall noen av artene lever i tremitt-tuer, der de er rovdyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Oxynopterinae Candéze, 1857
Slekten Oxynopterus Hope, 1842
Oxynopterus annamensis Fleutiaux, 1918
Oxynopterus audouini Hope, 1842 - gjerne regnet som den største smellerarten
Oxynopterus candezei Fleutiaux
Oxynopterus congoensis Laurent, 1960
Oxynopterus cumingii Hope, 1842
Oxynopterus harmandi Fleutiaux, 1927
Oxynopterus harmseni Candèze
Oxynopterus kurosawai Suzuki, 2001
Oxynopterus latipennis Hope, 1842
Oxynopterus minor (Candèze, 1857)
Oxynopterus mucronatus (Olivier, 1792)
Oxynopterus niger Candèze, 1897
Oxynopterus strachani Hope, 1842
Oxynopterus validicornis (Boheman, 1851)


== Kilder ==
Tree of life - Oxynopterinae
Bildegalleri
Bilde av afrikansk art, trolig Oxynopterus congoensis


== Eksterne lenker ==
(en) Oxynopterus i Encyclopedia of Life 
(en) Oxynopterus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Oxynopterus hos NCBI 
(en) Kategori:Oxynopterus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oxynopterus – detaljert informasjon på Wikispecies [[Kategori:B
iller formelt beskrevet i 1842]]
Sigrid Drake

Sigrid Anna Maria Carolina  Drake (født 1878, død 1930) var en svensk forsker på samisk språk og kultur. Hun var elev av K.B. Wiklund.
Hovedverket til Drake er Västerbottenslapparna under förra hälften av 1800-tallet, utgitt i 1918. Hovedkilden for teksten er notatene kyrkoherde J. A. Nensén gjorde i Dorotea kommune i Västerbottens län i samtiden. De originale notatene til Nensén finnes i håndskriftavdelingen til Uppsala universitet.


== Referanser ==


== Kilder ==
Olavi Korhonens artikkel om Sigrid Drake i Saamelaiskulttuurin ensyklopedia
Galbanum

Galbanum er en harpiks som fremstilles fra Ferula gummosa (synonym F. galbaniflua) og Ferula rubricaulis. Slekta Ferula tilhører skjermplantefamilien.
Den samles inn fra viltvoksende planter i Iran og Turkestan. Harpiksen er halvveis gjennomsiktig og har en gul til rød farge. Det skilles mellom levantisk eller myk galbanum som er seigtflytende, og persisk eller hard galbanum som kan brytes i biter.
Harpiksen ble tidligere brukt til medisinske formål, blant annet i gummiplaster. Den brukes nå til røkelse og som fiksativ for parfyme. Harpiksen kan destilleres for å framstille en olje som brukes i noen parfymer.
Galbanum er nevnt i oppskriften på røkelse i Andre Mosebok 30:34, men i den norske oversettelsen fra 2011 er den kalt «gummiharpiks».


== Kilder ==
«Galbanum». Store medisinske leksikon. Besøkt 1. oktober 2019. 
«Galbanum». Minor essential oil crops. FAO. Besøkt 1. oktober 2019. 
F. Nigel Hepper (1997). Plant din egen bibelhage. Hermon forlag. s. 34. ISBN 82-7341-599-6.