jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Moskvas termisk-teknologiske institutt

Moskvas teknologiske institutt (MIT) (russisk: Акционерное общество «Корпорация Московский институт теплотехники» er et russisk vitenskapelig  forkningsinstitutt grunnlagt 13. mai 1946. Instituttet har hovedkvarter i Otradnoje-distriktet i nord for Moskva.
Tidligere var instituttet først og fremst fokusert på å utvikle ballistiske missiler og raketter for å øke den russiske strategiske avskrekkingsevne. I dag er det også involvert i sivile prosjekter og har endret noen av sine Interkontinentalt ballistisk missiler til bæreraketter som kan bringe satellitter i bane rundt jorden.


== Struktur ==
Selskaper som inngår i aksjeselskapet:
TSNIISM
Altai-senteret for forskning og utvikling
Votkinsk-fabrikken
Titan Barrikad - forskning- og produksjonssenter
Izhevsk motoranlegg


== Raketter og Missiler ==
Start-1
RPK-9 Medvedka
TR-1 Temp
SS-16 Sinner
RT-2PM Topol
RT-2UTTH Topol M
SS-29
RSM-56 Bulava
BZjRK Barguzin
RS-26


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside Arkivert 10. juni 2019 hos Wayback Machine.
Russland: Moskva Institutt for Termisk Teknologi fra en Kjernefysisk Trussel Initiativ.
Mening og analyse Russlands ICBM-design firma: ser tilbake på en dramatisk 60-årige historie.
Termisk Teknologi Arkivert 11. juni 2015 hos Wayback Machine..
Parapenia

Parapenia er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), nokså brede, brune smellere. Oversiden er kledt med ganske lange, fine, oppstående hår. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne, hos noen arter er disse rundet utstående. Antennene er 11-leddete, vanligvis ganske lange, ofte sagtakkede eller kamformede. Ofte er antennene lengre og mer forgrenede hos hannene enn hos hunnene. Brystskjoldet (pronotum) er rundet. Sidekantene er tydelig markerte, og bakhjørnene er mer eller mindre tilbaketrukket. Dekkvingene er litt rundede, vanligvis omtrent så brede som brystskjoldet, som oftest med tydelige lengdestriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, og enkelte kan være brysomme skadedyr, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. Artene i denne slekten kan ikke fly.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Himalaya og Øst- og Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856 – slanke arter
Stammen Dimini Candéze, 1861 - noen ganger regnet som en egen underfamilie
Slekten Parapenia Suzuki, 1982
Parapenia assamensis Suzuki, 1982
Parapenia jagemanni Schimmel, 2002
Parapenia nigroapicalis Suzuki, 1982
Parapenia rugosicollis Schimmel, 2002
Parapenia sausai Schimmel, 1998
Parapenia significata Schimmel, 1998
Parapenia spicula Schimmel, 2002
Parapenia taiwana (Miwa, 1930)
Parapenia thailandica Suzuki, 1982
Parapenia tonkiensis (Fleutiaux, 1918)
Parapenia villosa (Fleutiaux, 1936)
Parapenia wulingshanensis Schimmel, 2006
Parapenia yunnana Schimmel, 1993


== Eksterne lenker ==
Bilder av noen arter
(en) Parapenia i Encyclopedia of Life 
(en) Parapenia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Parapenia hos NCBI 
Parapenia – detaljert informasjon på Wikispecies
Kvalifisering til ishockey-VM 1971 (pulje A)

Kvalifiseringen til ishockey-VM 1971 (pulje A) fant sted mellom 8. og 12 november 1970 og skulle avgjøre hvilket land som fikk den sjette og siste plassen i turneringen for A-puljen.


== Kvalifiserte land ==
De fem beste lagene ved Ishockey-VM 1970 var kvalifisert til VM-turneringen i 1971: Finland, Sovjetunionen, Sverige, Tsjekkoslovakia og Øst-Tyskland. Dessuten rykket vinneren av Pulje B i 1970 (USA) opp til Pulje A for 1971-turneringen.
Den 8. april 1969 besluttet det østtyske kommunistpartiet SEDs politbyrå (Sozialistische Einheitspartei Deutschlands) og det østtyske idrettsforbundet DTSB (Deutscher Turn- und Sportbund) å dele landets eliteidretter inn i to sfærer avhengig av hvor det var størst potensial for medaljer ved OL. Dette var kjent som Leistungssportbeschluss. Idretter som svømming, friidrett, vektløfting, skiskyting, kunstløp og fotball (kategorisert som Idrett 1-klassen) var gjenstand for de mest generøse tilskuddene mens andre idretter (som ishockey) fikk kraftig redusert eller fratatt alle tilskuddene. Dette førte til at kun to klubber overlevde økonomisk, og det østtyske issportsforbundet (Deutscher Eislauf-Verband, DELV) valgte derfor frivillig å trekke A-landslaget (som hadde endt på 5. plass ved A-VM 1970) fra A-puljen for istedet å spille i B-puljen.
Polen (nr. 6 ved A-VM 1970) og Vest-Tyskland (nr. 2 i B-VM) skulle derfor spille to playoff-kamper om den siste plassen i A-VM.


== Playoff ==
Polen og Vest-Tyskland skulle spille to playoff-kamper, i én hjemme- og én bortekamp. Kampen i Vest-Tyskland ble spilt i München mens kampen i Polen ble spilt i Łódź.

 Vest-Tyskland vant sammenlagt 10 – 7 og kvalifiserte seg dermed til A-puljen.  Polen rykket ned til B-puljen.


== Se også ==
Ishockey-VM 1971
Ishockey-VM 1971 (pulje A)


== Eksterne lenker ==
«Championnats du monde 1971» (fransk). Passionhockey.com. 
«1971 Чемпионат мира и Европы: Швейцария (Берн, Женева) / 1971 World and European Championships: Switzerland (Bern, Geneva)» (russisk og engelsk). Ice-Hockey-Stat.com.
Paracsikia

Paracsikia er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 6 millimeter), nokså brede, blanke, brunlige smellere. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne, hos noen arter er disse rundet utstående. Antennene er 11-leddete, vanligvis ganske lange, ofte sagtakkede eller kamformede. Ofte er antennene lengre og mer forgrenede hos hannene enn hos hunnene. Brystskjoldet (pronotum) er rundet. Sidekantene er tydelig markerte, og bakhjørnene er mer eller mindre tilbaketrukket. Dekkvingene er litt rundede, vanligvis omtrent så brede som brystskjoldet, som oftest med tydelige lengdestriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, og enkelte kan være brysomme skadedyr, andre er rovdyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia (India, Nepal).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856 – slanke arter
Stammen Dimini Candéze, 1861 - noen ganger regnet som en egen underfamilie
Slekten Paracsikia Schimmel & Platia, 1991
Paracsikia brunnea Schimmel & Platia, 1991
Paracsikia indica (Fleutiaux, 1916)
Paracsikia minima (Schimmel & Platia, 1991)
Paracsikia nigerrima Schimmel & Platia, 1991
Paracsikia parvula Schimmel & Platia, 1991
Paracsikia schmidti Schimmel, 1995
Paracsikia sulphurea Schimmel, 2002


== Eksterne lenker ==
(en) Paracsikia i Global Biodiversity Information Facility 
Paracsikia – detaljert informasjon på Wikispecies
Pseudocsikia

Pseudocsikia er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore, nokså brede, blanke, brunlige smellere. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne, hos noen arter er disse rundet utstående. Antennene er 11-leddete, ganske lange og tynne. Ofte er antennene lengre og mer forgrenede hos hannene enn hos hunnene. Brystskjoldet (pronotum) er rundet. Sidekantene er tydelig markerte, og bakhjørnene er mer eller mindre tilbaketrukket. Dekkvingene er litt rundede, vanligvis omtrent så brede som brystskjoldet, som oftest med tydelige lengdestriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, og enkelte kan være brysomme skadedyr, andre er rovdyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia (Taiwan, Kina, Laos).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856 – slanke arter
Stammen Dimini Candéze, 1861 - noen ganger regnet som en egen underfamilie
Slekten Pseudocsikia Schimmel & Platia, 1991
Pseudocsikia formosana (Ôhira, 1972)
Pseudocsikia gaoligongshana Schimmel, 1996
Pseudocsikia laticollis Schimmel & Platia, 1991
Pseudocsikia phongsalyana Schimmel, 2006
Pseudocsikia rustica Schimmel & Platia, 1991
Pseudocsikia turnai Schimmel, 2006


== Eksterne lenker ==
Bilde av Pseudocsikia pholyngsana
(en) Pseudocsikia i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudocsikia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudocsikia hos NCBI
Brancuccia

Brancuccia er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore, nokså brede, blanke, brunlige smellere. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne, hos noen arter er disse rundet utstående. Antennene er 11-leddete, ganske lange og tynne. Ofte er antennene lengre og mer forgrenede hos hannene enn hos hunnene. Brystskjoldet (pronotum) er rundet. Sidekantene er tydelig markerte, og bakhjørnene er mer eller mindre tilbaketrukket. Dekkvingene er litt rundede, vanligvis omtrent så brede som brystskjoldet, som oftest med tydelige lengdestriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, og enkelte kan være brysomme skadedyr, andre er rovdyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia (Laos).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856 – slanke arter
Stammen Dimini Candéze, 1861 - noen ganger regnet som en egen underfamilie
Slekten Brancuccia Schimmel & Platia, 1991
Brancuccia atramentaria Schimmel & Platia, 1991
Brancuccia bengalensis Schimmel, 2006
Brancuccia cava Schimmel & Platia, 1991
Brancuccia flava Schimmel & Platia, 1991
Brancuccia horaki Schimmel, 1996
Brancuccia janvisai Schimmel, 1993
Brancuccia kubani Schimmel, 2006
Brancuccia mirifica Schimmel & Platia, 1991


== Eksterne lenker ==
Bilde av Brancuccia kubani
(en) Brancuccia i Encyclopedia of Life 
(en) Brancuccia i Global Biodiversity Information Facility
Neoathousius

Neoathousius er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mørke smellere. Antennene er tynne og noe lengre enn hode + pronotum. Pronotum er rundet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede med dype punktstriper.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
Stammen Dendrometrini Gistel, 1856
Understammen Athoina Candéze, 1860
Slekten Neoathousius Schimmel & Platia, 1991
Neoathousius brancuccii Schimmel & Platia, 1991
Neoathousius decorus (Gurjeva, 1975)
Neoathousius exiguus Schimmel & Platia, 1991
Neoathousius ferrugineus Schimmel & Platia, 1991
Neoathousius hartmanni Schimmel, 1998
Neoathousius hiermeieri Schimmel & Platia, 1991
Neoathousius kubani Schimmel, 1996
Neoathousius loebli Schimmel & Platia, 1991
Neoathousius longicornis Schimmel & Platia, 1991
Neoathousius manaliensis Schimmel & Platia, 1991
Neoathousius miandamensis Schimmel & Platia, 1991
Neoathousius minusculus Schimmel, 1998
Neoathousius platiai Schimmel, 1996
Neoathousius recticornis Schimmel & Platia, 1991
Neoathousius riesei (Platia, 1988)
Neoathousius rusticus Schimmel & Platia, 1991
Neoathousius sinensis Schimmel & Platia, 1994
Neoathousius singularis Schimmel & Platia, 1991
Neoathousius wittmeri Schimmel & Platia, 1991


== Eksterne lenker ==
(en) Neoathousius i Global Biodiversity Information Facility
Vitenskapsåret 1518

Vitenskapsåret 1518 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1518.


== Oppdagelsesreiser ==
mai og juni – Juan de Grijalva utforsket østkysten av Mexico. I Tabasco møtte ekspedisjonen en delegasjon fra Moctezuma II.


== Matematikk ==
Henricus Grammateus fikk publisert «Ayn neu Kunstlich Buech» i Wien, med den første publiserte aritmetiske bruken av pluss- og minus-tegn. Han fikk også publisert (la)«Libellus de compositione regularum pro vasorum mensuratione. Deque arte ista tota theoreticae et practicae», med beskrivelsen av og en ny temperert stemming.
Adam Ries fikk publisert læreboken (de)«Rechnung auff der linihen», med en praktisk bruksanvisning for regnebrett (abakus).


== Medisin ==
23. september – Royal College of Physicians ble stiftet i London.
Jacopo Berengario da Carpi fikk publisert avhandlingen «Tractatus de Fractura Calve sive Cranei», den første monografien om nevrokirurgi. Bologna.


== Fødsler ==

		


== Referanser ==
Vitenskapsåret 1515

Vitenskapsåret 1515 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1515.


== Astronomi ==
Asteroiden 3753 Cruithne (oppdaget 1986)) hadde sin korteste avstand til Jorden i omløpsbanen. Jorden og Cruithne er i 1:1 orbital resonans. Neste tilfelle av korteste distanse forekom omkring 1903; den neste deretter vil komme i juli 2292.


== Geografi ==
Johannes Schöner fikk produsert sin første globus.
Jacques Signot fikk publisert beretningen (fr)«Totale et Vraie Description de tous les passaiges, lieux et destroictz par lesquels on peut passer et entrer des Gaules ès Ytalies» (Fullstendig og sann beskrivelse av alle passasjer, steder og streder gjennom hvilke man kan reise og komme inn i Frankrike fra Italia).


== Matematikk ==
Gaspard Lax fikk publisert lærebøkene  «Proportiones» og «Arithmetica speculativa XII libris demonstrata». Paris.


== Zoologi ==
15. mai – Et Panserneshorn ble bragt til Lisboa, det første individet som var sett i Europa siden romersk tid.


== Fødsler ==
18. februar – Valerius Cordus (død 1544), tysk lege og botaniker.
Ukjent dato −
Cristóbal Acosta (død 1594), portugisisk lege og naturhistoriker.
Giorgio Biandrata (død 1588), italiensk lege.
Francisco Hernández (død 1587), spansk lege og botaniker.
Petrus Ramus (død 1572), fransk humanist og logiker.
Johann Weyer (død 1588), nederlandsk lege og okkultist.


== Dødsfall ==
6. februar – Aldo Manuzio (født om lag 1450), italiensk boktrykker.
3. september − Andreas Stoberl (født om lag 1464), østerriksk astronom, matematiker og teolog.
Omtrentlig år − Alonso de Ojeda, spansk conquistador.


== Referanser ==
2019 i Angola

Begivenheter i året 2019 i Angola.


== Statsledere ==
President – João Lourenço]
Visepresident – Bornito de Sousa


== Sport ==


== Dødsfall ==
9. januar – Filipe Abraão, basketballspiller (født 1979).15. januar – Jerónimo Neto, håndballtrener (født 1967).15. april – Joaquim Alberto Silva, fotballspiller (født 1974).


== Referanser ==
Government Buildings

Government Buildings er en regjeringsbygning i det sentrale Dublin i Irland, hvor flere sentrale regjeringskontorer i den irske regjeringen holder til. Bygningen er en stor edwardiansk bygning som ligger på Merrion Street. Blant de viktigste statsfunksjonene som har tilhold her, er Departement of the Taoiseach, Rådskammeret, Kammeradvokaten og Finansministeriet. Den del av bygningen som tidligere var det kongelige vitenskapsakademi i Dublin, har siden 1922 huset setet for den irske regjering.
Bygningen som skulle bli Irlands regjeringsbygning, var den siste store offentlige bygningen som ble bygget i Irland under britisk styre. Grunnstenen til bygningen ble lagt av kong Edvard VII i 1904. Mange av de georgianske hus som lå på stedet, ble revet for å gjøre plass til den nye bygningen. Arkitekt på bygningen var Aston Webb, som senere skulle bli berømt for å tegne den nye fasaden på Buckingham Palace i London. Bygningen var endelig ferdig til innvielse av kong Georg V i 1911. Det er mulig at den opprinnelige intensjonen var til bruk for det kongelige vitenskapsakademi, men det gikk ikke lang tid før den engelske lederen fra sin posisjon på Dublin Slott fattet interesse for bygningen. Den ble valgt som lokalitet for det første møtet i det sydirske parlamentet, som ble skapt under Irlands regjeringslov i 1920 og ble holdt i juni 1921. Den planlagte offisielle åpningen av parlamentet ble en fiasko, da kun de fire unionistiske parlamentmedlemmene samt et par senatsmedlemmer dukket opp, mens resten boikottet åpningen. De sydirske kamrene ble suspendert på ubestemt tid.
Fylte egg

Fylte egg (engelsk: deviled eggs) er hardkokte hønseegg som har fått skallet fjernet, er delt i to og fylt med en masse av eggeplommene blandet med andre ingredienser som majones og sennep. De blir vanligvis servert kalde som en siderett, forrett eller hovedrett, ofte til sosiale sammenkomster. Rettens opprinnelse kan sees i oppskrifter på kokt, krydret egg så langt tilbake som det gamle Roma, der de tradisjonelt ble servert som en forrett. Retten er populær i Europa og i Nord-Amerika.
Avkjølte, hardkokte egg skrelles og deles i lengderetningen, og eggeplommene blir deretter fjernet. Eggeplommene blir deretter knust og blandet med en rekke andre ingredienser, for eksempel majones og sennep. Tartarsaus eller worcestersaus blir også noen ganger brukt. Andre vanlige smakstilsetninger inkluderer: hakkede sylteagurker, salt, kvernet sort pepper, pulverisert cayennepepper eller chipotlechili, gurkemeie, eddik, ketchup, grønne oliven, pimentos, valmuefrø, timian, koriander, hakket løk, kaviar, kapers og rømme.
Moderne versjoner av fylte egg har en tendens til å inkludere et bredere spekter av krydder og ingredienser, for eksempel hvitløk, pepperrot,wasabi, skivede jalapeños, ost, chutney, kapers, salsa, hot saus, skinke, sopp, spinat, rømme, kaviar, reker, røkt laks eller annen sjømat, og sardiner.
Eggeplommeblandingen blir deretter fylt i hver «eggeskål» laget av de faste, hardkokte eggehvitene. Paprika, karripulver, cayenne, gressløk eller dill kan drysses på toppen som pynt. Det ferdige egget kan bli ytterligere dekorert med kaviar, ansjos, bacon, reker, eller sild.


== Referanser ==
Alyma

Alyma er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore, litt brede, gulbrune til mørkbrune smellere. Antennene er tynne, pronotum er rundet, omtrent så langt som bredt, bakhjørnene rett tilbaketrukne med en kjøl. Dekkvingene er nokså jevnbrede med fine punktstriper.


== Levevis ==
Artene lever i temperert regnskog.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørligste Sør-Amerika (Chile).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Pomachiliini Candéze, 1859
Slekten Alyma Arias, 2004 Alyma ariasvillegasai Arias, 2004
Alyma calafquenensis Arias, 2004
Alyma contulmoensis Arias, 2004
Alyma lawlerae Arias, 2004
Alyma pallipes (Solier, 1851)
Alyma quiriquinaensis Arias, 2004
Alyma rieseorum Arias, 2004
Alyma shapiroi Arias, 2004


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Alyma lawlerae
(en) Alyma i Global Biodiversity Information Facility
Vitenskapsåret 1458

Vitenskapsåret 1458 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1458.


== Hendelser ==
Johannes Mentelin etablerte boktrykkeri Strasbourg, det første utenfor Mainz.


== Institusjoner ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Vitenskapsåret 1474

Vitenskapsåret 1474 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1474.


== Hendelser ==
Kasper Straube etablerte Krakóws første boktrykkeri.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Vitenskapsåret 1439

Vitenskapsåret 1439 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1439.


== Hendelser ==
Niccolò de' Conti vendte tilbake til Italia etter å ha besøkt Persia, India, Burma, Sumatra og Java over en tyveårsperiode. Reiseberetningen ble sirkulert i Europa som manuskript, og ble første gang publisert i 1492.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Pistong (våpen)

En pistong er en hul knast eller sylider på et skytevåpen med perkusjonslås. Tennhetta plasseres på pistongen, og når hanen detonerer virkestoffet passerer stikkflammen ned gjennom den hule pistongen og antenner kruttet i kammeret. En pistong må derfor være solid nok til å tåle gjentatte slag fra en hane, og samtidig liten nok til at tennhetter kan lages i en praktisk størrelse.
Pistongen ble oppfunnet sammen med tennhettene av presten Alexander Forsyth for å konvertere sine gamle hagler med flintlås. De første pistongene så ut som små parfymeflasker og inneholdt knallkvikksølv. Hanen traff et lite stempel som utløste virkestoffet. Senere ble hele systemet forenklet til en klump av jern sveiset til kammeret, med en enkelt hull for stikkflammen. Fordi selve pistongen ble utsatt for stadige slag med hanen og varmen fra tennhetta måtte pistongen byttes en gang i blant. De var derfor utstyrt med en skrue i enden, slik at de enkelt kunne byttes ut når de ble skadet eller slitt ut.


== Referanser ==
Vitenskapsåret 1417

Vitenskapsåret 1417 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1417.


== Hendelser ==
Gianfrancesco Poggio Bracciolini gjenoppdaget Lucretius «De rerum natura» som han fikk kopiert og distribuert. Boken ble første gang publisert i 1473.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Vitenskapsåret 1447

Vitenskapsåret 1447 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1447.


== Hendelser ==
Gianfrancesco Poggio Bracciolini fullførte verket «De varietate fortunae» (Om lykkens omskiftninger), med beretninger om ulike menneskeskjebner. Den mest berømte ble Niccolò de' Contis om 25 års reiser i Asia, beskrevet i bind IV.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Space Operations Command

Space Operations Command (SPOC) er en kommando i U.S. Space Force, opprettet 20. desember 2019. Hovedkvarteret er ved Vandenberg Air Force Base i California, og skal flyttes til Peterson Air Force Base i Colorado.Kommandoen har til oppdrag å organisere og generere styrker til bruk for U.S. Space Command. Den består av nærmere 16 000 mannskaper under ledelse av en generalmajor.


== Avdelinger ==
21st Space Wing, Peterson Air Force Base, Colorado
30th Space Wing, Vandenberg Air Force Base, California
45th Space Wing, Patrick Air Force Base, Florida
50th Space Wing, Schriever Air Force Base, Colorado
460th Space Wing, Buckley Air Force Base, Colorado
614th Air and Space Operations Center, Vandenberg Air Force Base, California


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Space Operations Command – kategori av bilder, video eller lyd på Commons