jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Klaus Küng

Klaus Küng (født 17. september 1940 i Bregenz i Gau Tirol-Vorarlberg i Det tyske rike) er en østerriksk katolsk prelat som var biskop av Sankt Pölten. Han tilhører Opus Dei.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han ble født 17. september 1940 i Bregenz som sønn av bylegen Dr. Josef Küng og tilbrakte ungdomstiden i Feldkirch. Han ble uteksaminert fra Bundesgymnasium Feldkirch i 1958 med blant andre Erwin Kräutler. Han studerte medisin ved Leopold-Franzens-Universität Innsbruck og Universitetet i Wien og tok doktorgraden i medisin i 1964.
I Wien ble han kjent med den katolske organisasjonen Opus Dei. Han ble imponert over deres «helligelse av det alminnelige liv»-spiritualitet og ble i 1961 medlem av denne organisasjonen som numerarius (sølibatært medlem). I ett år arbeidet han som lege vedKaiserin-Elisabeth-Spital. 
Mellom 1965 og 1969 studerte han teologi ved Lateranuniversitetet i Roma, hvor han oppnådde doktorgrad i teologi. Han jobbet også ved Landeskrankenhaus Graz. 


=== Prest ===
Den 23. august 1970 ble han ordinert til prest i Madrid og ble kapellan i St. Peters (Wien I). Deretter tjente han som den østerrikske regionale leder av Opus Dei i Wien.


=== Biskop av Feldkirch ===
Den 21. januar 1989 utnevnte pave Johannes Paul II ham til biskop av Feldkirch. Han mottok bispeordinasjonen den 5. mars 1989 fra biskop Bruno Wechner, og medkonsekratorer var erkebiskop Georg Eder og biskop Reinhold Stecher.


=== Biskop av Sankt Pölten ===
Den 20. juli 2004 ble han utnevnt til apostolisk visitator til bispedømmet Sankt Pölten, på grunn av bispedømmets situasjon i og forhold ved presteseminaret, der tusenvis av homoseksuelt og pedofiliorienterte fotografier ble funnet på datamaskinene til noen seminarister, og andre problemeri bispedømmet. Den 7. oktober 2004 ble han innsatt som ny biskop av Sankt Pölten, og ble dermed etterfølger etter biskop Kurt Krenn. Han ble innført i embedet den 28. november samme år.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865–1930) *1900
Biskop Josef Altenweisel (1851–1912) *1904
Biskop Franz Egger (1836–1918) *1908
Erkebiskop Sigismund Waitz (1864–1941) *1913
Biskop Paulus Rusch (1903–1986) *1938
Biskop Bruno Wechner (1908-1999) *1955
Biskop Klaus Küng (1940–) *1938


== Referanser ==
As Time Goes By (TV-serie)

As Time Goes By er en britisk romantisk komiserie som gikk på BBC fra 1992 til 2002. Serien handlet om Jean and Lionel som tilfeldigvis møttes igjen etter 38 år. De var kjærester i sin ungdoms år, men ble skilt da Lionel ble sendt i Koreakrigen. Lionel har i mellomtiden blitt både gift og skilt, mens Jean er blitt enke. De gjenopptar romansen og blir etterhvert gift. Hovedrollene ble spilt av Geoffrey Palmer og Judi Dench, mens andre sentrale roller ble spilt av Jenny Funnell, Philip Bretherton og Moira Brooker.Serien ble egentlig avsluttet i 2002, men i 2005 sendte BBC en julespesial i to deler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) As Time Goes By på Internet Movie Database 
(en) As Time Goes By på AllMovie
Crailsheim

Crailsheim er en by i Landkreis Schwäbisch Hall i regionen Heilbronn-Franken i Regierungsbezirk Stuttgart i forbundsstaten Baden-Württemberg i Tyskland. Befolkningen utgjør cirka 34 000 innbyggere.
Crailsheim er en del av administrative sammen med bykommunene Frankenhardt, Satteldorf og Stimpfach.
Byen ligger på begge sider av elven Jagst, som er en sideelv til Neckar. I nærheten av byen er det et stort trafikkområde der motorveiene Bundesautobahn 6 og Bundesautobahn 7 krysser hverandre. Crailsheim er også et viktig jernbaneknutepunkt.


== Historie ==
Crailsheim har sine røtter i en frankisk bosetning fra 7. århundre nær en kryssing av elven.
Det første skriftlige beviset på byens eksistens er fra 1136.
Allerede 1875, ble byen et viktig jernbaneknutepunkt da linjen Stuttgart – Nürnberg ble åpnet.
I løpet av 1930-årene ble det etablert et luftvåpen som en del av Luftwaffe og  jernbanen og flyplassen gjorde byen til et ønskelig mål for alliert bombing under andre verdenskrig.
Før de amerikanske troppene inntok byen i april 1945, ble det utkjempet harde kamper der mer enn 80 % av byen ble ødelagt.
Rekonstruksjonen skjedde ikke etter historiske forbilder, men etter det som da (1945) ble ansett som moderne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Crailsheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Horb am Neckar

Horb am Neckar er en by i delstaten Baden-Württemberg i Tyskland. Befolkningen utgjør omtrent 25 100 innbyggere, på et område på 120 kvadratkilometer.
Byen er en del av Horb am Neckar kommunesammenslutning sammen med kommunene Empfingen og Eutingen im Gäu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Horb am Neckar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
John Woodvine

John Woodvine (født 1929) er en engelsk skuespiller kjent fra både scene, film og TV.
Woodvine har medvirket i 17 filmer og nærmere 170 tv-produksjoner i løpet av karrieren. Han har i tillegg medvirket i over 70 scenestykker.Han ble født i South Shields i England som sønn av Rose (pikenavn Kelly) og John Woodvine. Han fullførte skuespillerutdanningen ved Royal Academy of Dramatic Art i 1953.Han ble tilknyttet Old Vic i 1950-årene og hadde senere en lang karriere ved Royal Shakespeare Company. Han scenedebuterte i 1954 i Shakespeare-stykket Troll kan temmes (1954) og medvirket senere i kjente Shakespeare-stykker som blant annet Macbeth, Hamlet, Som dere vil ha det, Julius Cæsar, De lystige koner i Windsor, Vintereventyret, Kong Henrik V og Romeo og Julie.Woodvine tv-debuterte i en episode av den britiske kriminalserien Murder Bag i 1958. Han hadde siden faste roller i serier som blant annet The Further Adventures of the Musketeers (1967), Z-Cars (1963–1969), The Dustbinmen (1969), New Scotland Yard (1972–1973) og Knights of God (1987). Han har også medvirket i miniserier som blant annet The Life and Adventures of Nicholas Nickleby (1982), The Prisoner of Zenda (1984), Edge of Darkness (1985) og Ancient Rome: The Rise and Fall of an Empire (2006). Han har også medvirket i over 30 tv-filmer, deriblant Hamlet (1970), Pericles, Prince of Tyre (1984), Glory Enough for All (1988), Countdown to War (1989) og Fatherland (1994). Det må også nevnes at han har spilt i flere britiske fjernsynsteateroppsetninger som har blitt sendt i antologiserier som ITV Play of the Week (1962–1966), Armchair Theatre (1966) og Play of the Month (1968–1970). Han har utover dette hatt gjesteopptredener i en rekke serier, deriblant John Drake (2 episoder, 1965–1966), Softly, Softly (1967), The Avengers (4 episoder, 1961–1968), Return of the Saint (1978), Doctor Who (5 episoder, 1979), The Tripods (5 episoder, 1985), Medics (3 episoder, 1992–1993), Med hjartet på rette staden (1995), Doctor Finlay (1996), Landsbylegane (3 episoder, 1998), Doc Martin (2005), The Bill (8 episoder, 2001–2006), Casualty (2 episoder, 2001–2007), Emmerdale Farm (5 episoder, 2008), Coronation Street (7 episoder, 1965–2010), Mord og mysterier (2 episoder, 2001–2011), Hebburn (5 episoder, 2013) og The Crown (4 episoder, 2016).
Han har hatt få fremtredende roller på film, men en kan nevne filmer som Djevlene (1971), En amerikansk varulv i London (1981), Dragonworld (1994), Vanity Fair (2004) og Enys Men (2022).
John Woodvine ble gift for andre gang i 1996 med skuespiller Lynn Farleigh. Han har to døtre fra sitt forrige ekteskap, deriblant skuespilleren Mary Woodvine.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Woodvine på Internet Movie Database 
(sv) John Woodvine i Svensk Filmdatabas 
(da) John Woodvine på Filmdatabasen 
(da) John Woodvine på Scope 
(fr) John Woodvine på Allociné 
(en) John Woodvine på AllMovie 
(en) John Woodvine hos The Movie Database 
(en) John Woodvine hos Internet Broadway Database
Victor Lind (fotballspiller)

Victor Stange Lind (født 12. juli 2003) er en dansk fotballspiller som spiller for Midtjylland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Victor Lind (fotballspiller) – UEFA 
(en) Victor Lind (fotballspiller) – Transfermarkt 
(en) Victor Lind (fotballspiller) – FootballDatabase.eu 
(en) Victor Lind (fotballspiller) – Soccerway 
(en) Victor Lind (fotballspiller) – PlaymakerStats.com 
(da) Victor Lind (fotballspiller) – Dansk Boldspil-Union 
(no) Victor Lind (fotballspiller) – Norges Fotballforbund
The Wife He Bought

The Wife He Bought er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Harry Solter.


== Handling ==
Steele Valiant kommer tilbake fra det fjerne nord, velstående og ivrig etter å møte den store verden på nytt. Men han oppdager snart at faren hans nå er døende.
Men livet og formuen hans har blitt ødelagt av James Brieson. Steele lover derfor faren sin å hevne uretten som har blitt begått mot ham, og etter hvert tvinger han James sin datter Janice til å be om nåde på vegne av faren hennes.


== Skuespillere ==
Carmel Myers som Janice Brieson
Kenneth Harlan som Steele Valiant
Howard Crampton som Hutch Valiant
Sydney Deane som James Brierson
Allan Sears
S. K. Shilling


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Wife He Bought på Internet Movie Database 
(en) The Wife He Bought på AllMovie
Richiza

Richiza Eriksdatter (Rixa) (– 1308) var en dansk prinsesse. 
Hun var datter av Erik Klipping og Agnes av Brandenburg og ble tidlig bestemt som brud for fyrst Nicolaus av Werle (d. 1316). Som barn ble hun sendt til Mecklenburg for å opppdras i klosteret Doberan, og i 1291 gav paven tillatelse til ekteskapet. I sitt ekteskap fikk hun sønnen Johan og datteren Sophie. Sistnevnte giftet seg med grev Gerhard III av Holsten-Rendsborg og Richiza ble derved gjennom datteren, stammor til det oldenborgske kongehus.


== Referanser ==
Coloberos

Coloberos er en slekt av biller som hører til familien rødvinger (Lycidae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 7 millimeter), avlange, røde og svarte rødvinger. Dekkvingene har opphøyde lengderibber og tverr-masket skulptur mellom disse.


== Levevis ==
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sørøst-Asia og Ny-Guinea.


== Systematisk oversikt ==
Oversikten har med noen arter, uklart hvor mange som er kjent.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Dictyopterinae Houlbert, 1922
stammen Taphini Bocák & Bocákova, 1990
slekten Coloberos Bourgeois, 1885
Coloberos costatus Pic, 1922
Coloberos incisus (Pic, 1925)
Coloberos klossi (Blaire, 1928)
Coloberos longipennis Pic, 1911
Coloberos malaccanus (Pic, 1922)
Coloberos pahanganus (Kleine, 1939)
Coloberus tenellus Bourgeois, 1885
Coloberos tener Kleine, 1928


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Coloberos i Global Biodiversity Information Facility
Erotides

Erotides er en slekt av biller i familien rødvinger. 


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 7-8 mm, avlange, brunrøde rødvinger. Antennene er middels kraftige, svakt sagtakkede. Pronotum er rektangulært med skarpe hjørner. Dekkvingene er som oftest røde, nokså jevnbrede. De har en nettmønstret overflate og lengderibber. Beina er korte og kraftige. Alle føtter har fem ledd.


== Levevis ==
Artene finnes i løv- eller blandingsskog. De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Larvene kan finnes i død ved av ulike løvtrær. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. 


== Mimikrykomplekser ==
Rødvingene inneholder en rekke usmakelige og giftige stoffer og blir derfor unngått av rovdyr. De sterke fargene, med røde dekkvinger som gjerne har en svart spiss, er signaler om dette (aposematisme). En rekke andre insekter ligner på rødvingenes farger, i noen tilfeller er likheten så stor at de er vanskelige å skille fra ekte rødvinger. Dette kalles et mimikry-kompleks.


== Utbredelse ==
Slekten har en holarktisk utbredelse, i Europa nord til det sørlige Sverige.


== Systematisk oversikt med noen arter ==
Inndelingen følger 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien nettrødvinger, (Erotinae LeConte, 1881)
stammen Erotini LeConte, 1881
understammen Erotina LeConte, 1881
slekten Erotides Waterhouse, 1879
Erotides cosnardi (Chevrolat, 1829)
Erotides kanoi (Nakane, 1967)
Erotides lalashanus Matsuda, 2010
Erotides sculptilis (Say, 1835)
Erotides taiwana (Kono, 1932)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
UK Beetles - Erotides cosnardi [2]
(en) Erotides i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Erotides hos Artsdatabanken 
(sv) Erotides hos Dyntaxa 
(en) Erotides hos NCBI 
(en) Kategori:Erotides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Erotides – detaljert informasjon på Wikispecies
Pseudacroleptus

Pseudacroleptus er en slekt av rødvinger.


== Utseende ==
Hannene er middelsstore (ca. 5 millimeter), slanke, oransje eller brune rødvinger. Hudpanseret er nokså tynt og mykt. Antennene er noe over halvparten så lange som kroppen, med lange, bladformede vedheng ytterst på hvert antenneledd. Hodet er forholdsvis lite, med små, utstående fasettøyne. Pronotum er trapesformet, ganske kort, mye bredere enn langt, litt smalere enn dekkvingene. Disse er nokså jevnbrede. Beina er brune, ganske korte. Hunnene er ukjente, men er trolig larvelignende (neoteniske).


== Levevis ==
De voksne hannene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. De voksne hunnene er neoteniske, det vil si at de er larvelignende også i det voksne stadiet. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Fransk Guyana, Ecuador, Peru).


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Leptolycinae Leng & Mutchler, 1922
slekten Pseudacroleptus Pic, 1911
Pseudacroleptus aleksandri Kazantsev, 2017
Pseudacroleptus crocea (Kleine, 1941)
Pseudacroleptus gorgonus Kazantsev, 2013
Pseudacroleptus lamellifer Kazantsev, 2008
Pseudacroleptus obscuricolor Pic, 1911
Pseudacroleptus orellanus Kazantsev, 2017
Pseudacroleptus sinuatus Pic, 1911


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudacroleptus i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudacroleptus – detaljert informasjon på Wikispecies
Libnetis

Libnetis er en slekt av biller i familien rødvinger (Lycidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (sørlige Kina).


== Systematisk oversikt ==
Inndelingen følger 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Libnetinae Bocák & Bocákova, 1990
slekten Libnetis Waterhouse, 1879
Libnetis bicoloratus Kleine, 1939
Libnetis birmanensis Kleine, 1928
Libnetis chinensis Bočakova, 2000
Libnetis confucius Kazantsev, 2000
Libnetis corporaali Pic, 1921
Libnetis edentatus Bočakova, 2000
Libnetis fodingshanensis Bočakova, 2000
Libnetis granicollis (Kiesenwetter, 1879)
Libnetis kazuoi Satô & Ohbayashi, 1968
Libnetis leei Kazantsev & Yang, 1999
Libnetis monachus Kazantsev, 2000
Libnetis nahangensis (Kazantsev, 2017)
Libnetis napolovi (Kazantsev, 2017)
Libnetis opacus Pic, 1921
Libnetis piceovittatus Kazantsev, 1992
Libnetis pumilio Waterhouse, 1878
Libnetis sauteri Kazantsev, 1993
Libnetis similis Kleine, 1928
Libnetis sinica Kazantsev & Yang, 1999
Libnetis taiwanus Kazantsev, 2002
Libnetis xilingensis Kazantsev, 2000
Libnetis xunyanbanensis Bočakova, 2003
Libnetis yunnanensis Bočakova, 2000


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Libnetis i Encyclopedia of Life 
(en) Libnetis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Libnetis hos NCBI
Line Renslebråten

Line Renslebråten  (født 1980) er en norsk illustratør og barnebokforfatter fra Asker. Hun har skrevet og illustrert en rekke sakprosabøker for barn. I 2019 fikk hun ordknappen for boka Under polarisen. Hun har også illustrert en rekke bøker for andre forfattere blant annet Andreas Tjernshaugens bok Blåhvalen som ble Brage-nominert i 2020.


== Bibliografi ==
2023 Blodsugere ( Leseløve), Cappelen Damm
2022 Helter fra dyreriket, Cappelen Damm
2020 Dyr som gjemmer seg, Kagge
2019 Virkelighetens monstre, Cappelen Damm
2018 Under Polarisen, Cappelen Damm
2017 Dyrene som forsvant, Arneberg forlag
2016 Insekter og krypdyr, fakta og fortellinger for barn, Arneberg forlag
2016 Pipp og blomsterenga (ebok), Avium
2015 Fugler, fakta og fortellinger fra hele verden, Gresvik forlag
2013 Under senga, Gresvik forlag


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Presentasjon på Cappelen Damms nettsider
Presentasjon på Kagges nettsider
Klimaprat med Line Renslebråten- Deichman Litteraturbloggen


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Porrostoma

Cladophorus er en slekt av tropiske biller i familien rødvinger.


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, mer eller mindre rødlige biller. Hannene har kraftig kamformede antenner. Hudpanseret er forholdsvis mykt.


== Levevis ==
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia og New Zealand.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Lycinae  Laporte de Castelnau, 1836 – dekkvingene gjerne brede, utvidet bak
stammen Metriorrhynchini Kleine, 1926
slekten Porrostoma Laporte de Castelnau, 1838
Underslekten Flabelloporrostoma Pic, 1923
Porrostoma medionigrum (Lea, 1921)
Porrostoma mirabile Pic, 1923
Underslekten Porrostoma (i snever forstand)


=== Liste over artene i underslekten Porrostoma ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Porrostoma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Porrostoma hos NCBI 
(en) Kategori:Porrostoma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Porrostoma – detaljert informasjon på Wikispecies
Amydetini

Amydetini er  en gruppe av lysbiller. 


== Utseende ==
Hannene har lange, kamformede antenner og store fasettøyne.


== Levevis ==
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker.  


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Orden biller (Coleoptera)
Underorden  Polyphaga
Overfamilie  Cantharoidea
Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
underfamilie Amydetinae Olivier, 1907
stamme Amydetini E. Olivier, 1907
slekt Amydetes Hoffmannsegg in Illiger, 1807- 21 arter
slekt Magnoculus McDermott, 1966  - 28 arter


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amydetini hos ITIS 
(en) Kategori:Amydetini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amydetini – detaljert informasjon på Wikispecies
Psilocladini

Psilocladini er  en gruppe av lysbiller. 


== Utseende ==
Hannene har lange, kamformede antenner og store fasettøyne. Artene er gjerne avlange, middelsstore og stort sett mørkt fargede.


== Levevis ==
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker.  


== Utbredelse ==
Gruppen er vidt utbredt i tropiske områder.


== Systematisk inndeling ==

Orden biller (Coleoptera)
Underorden  Polyphaga
Overfamilie  Cantharoidea
Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
underfamilie Amydetinae Olivier, 1907
stamme Psilocladini McDermott, 1964
slekt Cyphonocerus Kiesenwetter, 1878 - 18 arter, ofte regnet til en gruppe for seg, Cyphonocerinae
slekt Ethra Laporte de Castelnau, 1833 - 29 arter
slekt Photoctus McDermott, 1961 - én art
slekt Pollaclasis Newman, 1838 - én art
slekt Psilocladus Blanchard in Brullé, 1846 - 45 arter
slekt Scissicauda McDermott, 1966 - 2 arter


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen er ikke koblet til Wikidata
Cyphonocerus

Cyphonocerus er  en slekt av lysbiller. 


== Utseende ==
Hannene har lange, kamformede antenner og store fasettøyne. Artene er gjerne avlange, middelsstore og stort sett mørkt fargede.


== Levevis ==
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker.  


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Orden biller (Coleoptera)
Underorden  Polyphaga
Overfamilie  Cantharoidea
Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
underfamilie Amydetinae Olivier, 1907 eller Cyphonocerinae Crowson, 1972
stamme Psilocladini McDermott, 1964
slekt Cyphonocerus Kiesenwetter, 1878 - 18 arter, ofte regnet til en gruppe for seg, Cyphonocerinae
Cyphonocerus harmandi (E.Olivier, 1903)
Cyphonocerus hwadongensis Jeng, Yang & Satô, 1998
Cyphonocerus inelegans Nakane, 1967
Cyphonocerus jenniferae Jeng & Satô, 1999
Cyphonocerus longicornus Yiu, 2017
Cyphonocerus marginatus Lewis, 1895
Cyphonocerus melanopterus Jeng, Yang & Satô, 2006
Cyphonocerus nigrithorax Jeng, Yang & Satô, 2006
Cyphonocerus okinawanus Nakane, 1983
Cyphonocerus ruficollis Kiesenwetter, 1879
Cyphonocerus sanguineus Pic, 1911
Cyphonocerus sylvicola Jeng, Yang & Satô, 2006
Cyphonocerus taiwanus Nakane, 1967
Cyphonocerus triangulus Jeng, Yang & Satô, 2006
Cyphonocerus watarii Satô, 1991
Cyphonocerus yayeyamensis Satô, 1976


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cyphonocerus i Encyclopedia of Life 
(en) Cyphonocerus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cyphonocerus hos ITIS 
(en) Cyphonocerus hos NCBI 
(en) Kategori:Cyphonocerus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons