jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sergio Rossi

Sergio Rossi (født 31. juli 1935 i San Mauro Pascoli i regionen Emilia-Romagna i Italia, død 2. april 2020 i Cesena) var en italiensk damesko-designer som grunnla sin egen merkevare.


== Biografi ==
Rossi var sønn av en skomaker, og fikk sin opplæring av ham. I 1951 åpnet han sin første skoforretning. Han lagde også sandaler og solgte dem til badegjester i Rimini og i butikker i Bologna. I 1968 produserte han de første skoene med sitt eget varemerke.
Det tok minst 14 timer å lage hvert par sko; prosessen hadde 120 stadier. De fikk snart ry på seg og ble sett sammen med presentasjoner for Gianni Versace, Azzedine Alaia og Dolce & Gabbana. Han var første gang blitt gjenstand for seriøs interesse i 1960 da regissøren Federico Fellini brukte hans sko til skuespilleren Anita Ekberg i La Dolce Vita.I 1999 ble varemerket solgt til Gucci-gruppen, nå kjent som Kering. Så ble det solgt av Kering til Investindustrial i 2015.I mars 2020 donerte Rossi og hans selskap 100.000 euro til Ospedale Luigi Sacco i Milano, som del av moteindustriens felles innsats for bekjempelse av koronaviruspandemien i 2020.


== Familie ==
Rossis sønn Gianvito Rossi skapte sin fottøyskolleksjon i 2006.


== Død ==
Den 2. april 2020 døde Rossi i Cesena på Maurizio Bufalini-sykehuset av covid-19, 84 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Steff Yotka, Legendary Shoe Designer Sergio Rossi Dies From Covid-19 Complications,  Vogue 3. april 2020.
Ellie Violet Bramley, Italian shoe designer, Sergio Rossi, dies aged 84, The Guardian 3. april 2020.
Velencesjøen

Velencesjøen (ungarsk: Velencei-tó) er den tredje største innsjøen i Ungarn. Den har et areal på 23 km², av dette er ca. ⅓ dekket av siv. 
På grunn av det områdets solrike klima og den grunne sjøen er vannet blant de varmeste i Europa; temperaturen kan komme opp i 26–28°C om sommeren. Sjøen er en populær feriedestinasjon blant ungarere og polakker.
Innsjøen har ingen andre utløp enn fordampning, og vannet har derfor et ganske høyt saltnivå.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Velence – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bas Mulder

Sebastianus «Bas» Adrianus Wilhelmus Rudolfus Mulder (født 17. juli 1931 i Beugen en Rijkevoort i Nederland, død 10. april 2020 i Boxmeer) var en nederlandsk-surinamsk katolsk prest.


== Liv og virke ==
Sebastianus Mulder ble født i Beugen som senere er blitt del av Boxmeer i Nederland. Han reiste som misjonær fra Nederland til Surinam i 1959.
Etter Surinams uavhengighet i 1975 fikk han surinamsk statsborgerskap. Han bodde i landet i femti år, i hele sitt aktive liv. Fader Mulder ble kjent som en 'ungdomsprest' og som en 'mediaprest' som fremsto på Radio Apintie og fra 1966 STVS. Han var viktig for utviklingen av forskjellige sportsgrener i Surinam og var formann for Surinams volleyballforbund. Han var også langdistanseløper. Under statskuppet i Surinam i 1980, da det ikke kom ut noen aviser, skrev han kritiske artikler i kirkebladet Omhoog.Fader Mulder var postulator i 30 år for saligkåringen av fader Peter Donders som også hadde virket i Surinam, blant annet blant de spedalske. Han betraktet saligkåringen av Donders av pave Johannes Paul II i 1982 som et av høydepunktene i sitt virke.Fader Mulder ble i Surinam til 2009, og ble så pensjonist i Nederland. Han ble boende i et prestefellesskap i Boxmeer. Mulder døde 10. april 2020 i en alder av 88 år, av COVID-19.


== Referanser ==
Prismognathus nigricolor

Prismognathus nigricolor er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Hannen er en middelsstor (ca. 25 millimeter), blank, mørk hjortebille. Kjevene er rette, omtrent så lange som hodet, sagtakkede på innersiden. Hodet er firkantet, forhjørnene skarpt fraskytende foran hvert fasettøye, foran dyp, U-formet innskåret. Pronotum er tydelig innsnevret ved roten. Kroppen er blank, sparsomt punktert.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i grenseområdene mellom Kina (Yunnan) og Myanmar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Cladognathini
Slekten Prismognathus Motschulsky, 1860 – 29 arter
Prismognathus nigricolor Boucher, 1996


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
nettside om arten
(en) Prismognathus nigricolor i Global Biodiversity Information Facility
Arlene Saunders

Arlene Saunders (født 5. oktober 1930 i Cleveland i Ohio i USA, død 17. april 2020 i New York City) var en amerikansk spinto soprano-operasanger.


== Biografi ==
Etter sin operadebut som Rosalinde von Eisenstein i Die Fledermaus i 1958 med National Opera Company, opptrådte hun med New York City Opera i 1961 som Giorgetta i Il tabarro (dirigert av Julius Rudel). Hun fortsatte med det kompaniet, og sang snart i Carmen (som Micaëla), La bohème (som Mimì), Louise (mot Norman Treigle som le Père), Die lustige Witwe og Don Giovanni (som Donna Elvira).
I 1964 begynte Arlene Saunders et samarbeid med Hamburgische Staatsoper, og med dem spilte hun Le nozze di Figaro (som la Contessa, 1967), Der Freischütz (1968), og Die Meistersinger (med Giorgio Tozzi og Richard Cassilly, 1970). Med kompaniet formet hun også rollen som musikklæreren i verdenspremieren av Gian Carlo Menottis Help, Help, the Globolinks! i 1968 (som ble filmatisert året etter).
For RCA spilte hun inn Il re pastore (med Lucia Popp og Reri Grist) i 1967.
I 1971 skapte hun tittelrollen i Ginasteras Beatrix Cenci, som hun gjentok i New York City Opera i 1973. Hun sang på Metropolitan Opera i 1976 som Eva i Die Meistersinger, og i 1978 vendte hun tilbake til City Opera for La fanciulla del West. Hun opptrådte også i Milano, London (Covent Garden), Paris, Wien, Roma og Buenos Aires.
I 1967 ble Arlene Saunders utnevnt til Kammersängerin i Hamburg.  I 1985 hadde hun sitt farvel som die Marschallin i Der Rosenkavalier i Teatro Colón.
I 1986 giftet hun seg med dr. Raymond Adrian Raskin fra New York og Santa Fe i New Mexico.
Hun døde 17. april 2020 i en alder av 88 år av COVID-19.


== Referanser ==


== Kilder ==
The Concise Oxford Dictionary of Opera, by John Warrack & Ewan West, Oxford University Press, 1996.  ISBN 0-19-280028-0


== Eksterne lenker ==
(en) Arlene Saunders på Internet Movie Database 
(en) Arlene Saunders hos The Movie Database 
(en) Arlene Saunders på Discogs 
(en) Arlene Saunders på MusicBrainz 
Arlene Saunders in an excerpt from Le nozze di Figaro på YouTube (1967).
Lappflokk

Lappflokk (Polemonium acutiflorum) er en flerårig urt i fjellflokkfamilien.
Den blir 20–80 cm høy og ligner på slektningen fjellflokk (P. caeruleum). Stengelen er opprett og har både lange hår og kjertelhår. Bladene sitter spredt og er ulikefinnede. De nedre bladene har 6–8 par småblad. Blomstringstida er i juli–august. Blomsterstanden består som regel av ganske få blomster. Blomstene er blå, klokkeformede, 18–22 mm store og har spisse, tett kanthårede kronfliker. Artsepitetet acutiflorum betyr «spissblomstret» og viser til formen på kronflikene.
Lappflokk vokser i vier- og bjørkekratt, ved elver og bekker og ofte på kulturpåvirkede steder. Den er utbredt i nordlige deler av Eurasia i Norge, Sverige, Finland og Russland, og den finnes også i Alaska og vestlige Canada. I Norge vokser den i nesten bare i Troms og Finnmark, men den finnes også ved Čunojávri helt øst i Narvik i Nordland. Den dyrkes ofte som hageplante.


== Litteratur ==
B. Mossberg og L. Stenberg (2016). Gyldendals store nordiske flora. Gyldendal. s. 483. ISBN 978-82-05-42485-2. 
«Lappblågull». Den virtuella floran. Besøkt 10. april 2020. 
«Lappflokk Polemonium acutiflorum». Artskart. Artsdatabanken. Besøkt 19. april 2020. 
K. Langeland (2018). Stauder i norske hager (2 utg.). Vigmostad & Bjørke. s. 282–283. ISBN 978-82-529-3277-5. 


== Eksterne lenker ==

(en) lappflokk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) lappflokk hos Artsdatabanken 
(sv) lappflokk hos Dyntaxa 
(en) lappflokk hos ITIS 
(en) lappflokk hos NCBI 
(en) lappflokk hos Panarctic Flora 
(en) lappflokk hos The International Plant Names Index 
(en) lappflokk hos Tropicos 
(en) Kategori:Polemonium acutiflorum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Polemonium acutiflorum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Polemonium acutiflorum – detaljert informasjon på Wikispecies
Flokkslekta

Flokkslekta (Polemonium) er ei planteslekt i fjellflokkfamilien.
Artene er flerårige urter, men det er også en ettårig art. Stengelen er opprett og har ofte kjertelhår. Bladene sitter spredt og finnete eller dypt flikete. Blomsterstanden er en kvast. Kronrøret er klokke- eller rørformet. Frukten er en kapsel med 3 rom som hver inneholder 1–10 frø. Frøene blir klebrige når de blir våte.
Flokkslekta omfatter 20–30 arter. De er utbredt i tempererte og kjølige strøk på den nordlige halvkule. En av artene finnes også i sørlige Argentina og Chile. I Norge vokser tre arter i slekta naturlig.
Flere av artene dyrkes i hager.


== Litteratur ==
K. Langeland (2018). Stauder i norske hager (2 utg.). Vigmostad & Bjørke. s. 282–283. ISBN 978-82-529-3277-5. 
J.M. Porter og L.A. Johnson (2000). «A phylogenetic classification of Polemoniaceae». Aliso. 19 (1): 55–91. ISSN 2327-2929. doi:10.5642/aliso.20001901.06. 
«Polemonium». Flora of China. Besøkt 19. april 2020. 
B. Mossberg og L. Stenberg (2016). Gyldendals store nordiske flora. Gyldendal. s. 482–483. ISBN 978-82-05-42485-2. 
Flokkslekta i Artsdatabanken. Besøkt 19. april 2020.


== Eksterne lenker ==
(en) Flokkslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Flokkslekta hos Artsdatabanken 
(sv) Flokkslekta hos Dyntaxa 
(en) Flokkslekta hos ITIS 
(en) Flokkslekta hos NCBI 
(en) Flokkslekta hos Panarctic Flora 
(en) Flokkslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Flokkslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Polemonium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Polemonium – detaljert informasjon på Wikispecies
Dorthea Dahl

Dorthea Dahl (født 20. mars 1881 Osen i Åmot, daværende Hedmark fylke, død 11. september 1958 Coeur d'Alene, Idaho, USA) var en norsk-amerikansk forfatter. Hun skrev noveller for magasiner, utga novellesamlinger og en roman. Hennes fortellinger dreide seg om småbyen og migrantenes liv. 
Dahl kom til USA i en alder av to år og gikk på skole i Sør-Dakota. I 1902 gikk hun på St. Olaf College i Northfield. Hun behersket norsk og engelsk like godt.Dahls fremste ønske var å bli misjonær, men hennes helsetilstand var for svak. Hun engasjerte seg i avholdsbevegelsen og ga høytlesninger på møtene. Allerede i ung alder ble hun medlem av styret i Syd-Dakota Totalavholdsselskab. Dahl fikk utgitt sine første skjønnlitterære stykker i Reform, avholdsbevegelsens organ. Hennes første stykke kalt «Ungdommens Ven», ble oppdaget av hennes søster og innsendt uten Dortheas viten. Siden skrev hun i Familiens Magasin, Lutheraneren, Jul i Vesterheim og andre tidsskrifter.I 1903 bosatte hun seg i Moscow, Idaho og ble ansatt som regnskapsfører i et kornselskap. Hun deltok aktivt i religiøst organisasjonsarbeid, var blant annet leder av søndagsskolen i Moscow og visepresident i Rocky Mountain Women's Missionary Federation.Hennes første samling av fortellinger «Fra hverdagslivet» (Minneapolis, 1915), vant i 1917 (noen kilder sier 1918) den årlige prisen til Det Norske Selskab i Amerika. Hennes andre novellesamling «Returning Home» (1920), var skrevet kun på engelsk. Hennes eneste roman «Byen paa Bjerget» (1925) ble skrevet på norsk.«Byen paa Bjerget» inneholder en historie om Drummund i Dakota Territory, fra starten og inntil kirken er ferdig etablert. Den følger Otto Lervang og hans familie fra 1890-årene og til første verdenskrig. Boken gir nære og utfyllende beskrivelser av begivenhetene i samtiden.


== Referanser ==
Trapesgjenger

En trapesgjenge er en gjengetype med trapesformet profil. Den kan også klassifiseres som en form for V-gjenge med veldig slak flankevinkel (typisk 30 grader). Trapesgjenger anvendes først og fremst til bevegelsesskruer, for eksempel ledeskruer på dreiebenker for å flytte hovedsleiden når man lager gjenger.


== Konstruksjon ==
Trapesgjengen utmerker seg ved at stigningen ofte er stor i forhold til diameteren, og metriske trapesgjenger er standardiserte med minste stigning på 1,5 mm og største stigning på 44 mm. Flankevinkelen er 30 grader, og profilen er som et trapes. Gjengedimensjonen angis med skrudiameteren ganger stigningen, som for eksempel Tr-26x5:

  
    
      
        T
        r
        
        26
        ×
        5
      
    
    {\displaystyle Tr\,26\times 5}
  Dersom veldig store stigninger kreves kan gjengen ha flere gjengespor/innganger. Enkelte skrustikker har slike skruer.
Det finnes også en egen amerikansk standard for trapesgjegner som kalles Acme. Den har diametre og stigning basert på tommer, og har 29 graders flankevinkel.


== Bruk ==
Bruksområder for trapesgjenger kan være spennskruer i skrustikker, løftskruer i biljekker, ledeskruer i dreiebenker, eller til koordinatbordet på en fresemaskin eller 3D-skriver.


== Historie ==
En forløper til trapesgjengene var flatgjengene, som har en profil med rette sider, hvilket vil si en gjengeprofil på 0 grader. Flatgjenger har ikke blitt standardiserte, og finnes stort sett på svært gamle maskiner. Flatgjenger er ikke selvsentrerende, hvilket trolig er årsaken til at de ikke har blitt tatt særlig i bruk.


== Se også ==
Firkantgjenger
Akselkrage, for eksempel brukt til å feste bevegelsesskruer til stegmotorer og lignende
Kuleskrue
Metriske gjenger
Whitworth-gjenger
United States Standard thread
Unified-gjenger
National pipe thread
British Standard Pipe
Pansergjenger
Saggjenger
Rundgjenger


== Referanser ==


== Kilder ==
Karlebo håndbok, 1986, ISBN 91-85026-32-8
Kuleskrue

En kuleskrue er en type skrue som i prinsippet ligner på virkemåten til en mutter montert på en gjengestang, men virker med svært høy presisjon og lav friksjon.
Skrur man på gjengestangen samtidig som man hindrer mutteren fra å spinne så vil denne forflytte seg langs stangens lengde. Dersom gjengestangen holdes fast og mutteren kan bevege seg fritt ligner funksjonen på en hydraulikksylinder dersom man fester et apparat på mutteren. På denne måten kan man forflytte en gjenstand uten å benytte hydraulikk og samtidig oppnå veldig god presisjon. 


== Friksjon ==
Friksjonen med en kuleskrue og tilhørende mutter ligger som regel på bare 0,2 % av friksjonen med en vanlig gjengestang og mutter. Den lave friksjonen oppnås ved hjelp av kulelager mellom mutteren og gjengene. Matebanene sørger for at kulene som triller ut bakenfor mutteren mates inn igjen foran mutteren igjen. 


== Eksempler på bruksområder ==
Kuleskruer benyttes først og fremst i verktøysmaskiner som for eksempel fresemaskiner, dreiebenker og 3D-skrivere. Det er da viktig at kuleskruene har en veldig eksakt stigning (forflytning per rotasjon) og er glippfrie.
Fly har vært utstyrt med kuleskruer for å justere rorene.
Aktuatorer av høyere kvalitet leveres ofte med kuleskruer, ettersom lav friksjon gjør at mindre motorer kan anvendes.
Enkelte heiser bruker kuleskruer for å løfte heisen opp og ned i heissjakten.
Kuleskruer er lite brukt i forbrukerprodukter grunnet relativt høy pris.
Vanlige bevegelsesskruer (f.eks. med trapesgjenger) kan gjøres glippfrie og presise, men dette skjer da på bekostning av økt friksjon.


== Se også ==
Firkantgjenger
Akselkrage, for eksempel brukt til å feste bevegelsesskruer til stegmotorer og lignende
Rundgjenger
STANKIN

Det tekniske statsuniversitetet i Moskva (russisk: Московский Государственный Технологический Университет (МГТУ)), tidligere Moskva s statlige institutt for maskin-instrument (russisk: Московский станкоинструментальный институт), som fremdeles brukes i akronymet STANKIN (russisk: СТАНКИН), er en av Russlands ledense tekniske utdanningsinstitusjoner. 


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Stankin Moscow State Technological University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Floks

Floks (Phlox) er ei planteslekt i fjellflokkfamilien. Navnet kommer fra gresk φλόξ, floks, «flamme» og viser til de sterke blomsterfargene.
Artene er ett- eller flerårige urter. Stengelen er opprett eller utoverliggende, men det er også noen putedannende arter. Bladene er enkle og sitter motsatt, men øverst sitter de av og til spredt. Blomsterstanden er en kvast, men er noen ganger redusert til en enkelt blomst. Kronrøret er valseformet med store, utstående fliker. Frukten er en kapsel med 3 rom som vanligvis inneholder 1 frø. Frøene blir ikke klebrige når de blir våte.
Floksslekta omfatter nesten 70 arter. De er utbredt i Nord-Amerika på varierende voksesteder fra tundra til åpen skog og prærie. Slekta finnes også i Sibir, og én art går vestover til øst i europeisk Russland.
Flere av artene er populære hageplanter.


== Litteratur ==
K. Langeland (2018). Stauder i norske hager (2 utg.). Vigmostad & Bjørke. s. 274–276. ISBN 978-82-529-3277-5. 
J.M. Porter og L.A. Johnson (2000). «A phylogenetic classification of Polemoniaceae». Aliso. 19 (1): 55–91. ISSN 2327-2929. doi:10.5642/aliso.20001901.06. 
Floksslekta i Artsdatabanken. Besøkt 19. april 2020.


== Eksterne lenker ==
(en) Floks i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Floks hos Artsdatabanken 
(sv) Floks hos Dyntaxa 
(en) Floks hos ITIS 
(en) Floks hos NCBI 
(en) Floks hos Panarctic Flora 
(en) Floks hos The International Plant Names Index 
(en) Floks hos Tropicos 
(en) Kategori:Phlox – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Phlox – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phlox – detaljert informasjon på Wikispecies
AS.34 Kormoran

AS.34 Kormoran («Skarv») er et tyskprodusert sjømålmissil. Kormoran bruker et treghetssystem for midtveisfasen, og bytter til aktiv radarhemming under terminalangrepsfasen. Det bærer et forsinkelsikret stridshode på 165 kg (363 lb), designet for 90 mm gjennomtrenging før detonering. Maksimal rekkevidde er 23 km.
Stopp, tenk på noe annet

Stopp, tenk på noe annet er en svensk film fra 1944, regissert av Åke Ohberg.
Hovedrollene spilles av Eva Henning og Hasse Ekman.


== Handling ==
Karsten forelsker seg i Sonja. Hun avviser ham, men ikke på grunn av manglende interesse.
Sonja reiser til Frankrike, men Karsten bestemmer seg snart for å reise etter henne. De blir snart bedre kjent med hverandre, og vokser etter hvert nærmere.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Eva Henning – Sonja Strömbeck
Hasse Ekman – Karsten Kirsewetter
Olof Winnerstrand – oberst Wilhelm Kirsewetter, Karstens far
Hjördis Petterson – Henriette Kirsewetter, Karstens mor
Ingrid Backlin – Annemari Tirén
Anders Ek – Mårten Bergfelt
Hugo Björne – Oscar Patrik Tirén, prost, Annemaries far
Gösta Cederlund – ingeniør Hans Strömbäck, Sonjas far
Marianne Löfgren – fru Strömbeck, Sonjas mor
Marianne Gyllenhammar – Lisbeth
Curt Masreliez – Hasse af Stråhlberg
Nina Scenna – Hilma, Kirsewetters hushjelp
Magnus Kesster – Frans Kvist
Constance Gibson – Lotten


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stopp, tenk på noe annet på Internet Movie Database 
(no) Stopp, tenk på noe annet hos Filmfront 
(sv) Stopp, tenk på noe annet i Svensk Filmdatabas
Pseudoanglisisme

Pseudoanglisismer er ord som tilsynelatende er engelske låneord (anglisismer), men som enten ikke finnes i vanlig engelsk eller har avvikende betydning. Pseudoanglisismer skiller seg fra falske venner ved at ordet ikke finnes i vanlig engelsk, eller har gått ut av bruk.


== Typer pseudoanglisismer ==
Ifølge den danske språkforskeren Henrik Gottlieb kan deles inn i 
Arkaismer: Ordet har gått ut av bruk i engelsk dagligspråk, men lever videre som låneord. Eksempel navnet på klesplagget smoking.
Semantisk glidning: Det svenske ordet babysitter som på engelsk tilsvarer baby bouncer, ettersom ordet barnvakt allerede er "tatt".
Ordklasseendring: Tysk tok i bruk handy for mobiltelefon selv om handy ikke er et substantiv i engelsk.
Rekombinering: I italiensk ble ordet slow food skapt, selv om ordet dette ikke eksisterte i den nyskapte betydningen i engelsk.En annen kategori kan være engelskklingende varemerker som blir til ord. For eksempel walkman, skapt av et japansk selskap, men som senere ble et engelsk ord. Stressless er en norskprodusert stol.


== Eksempler på pseudoanglisismer ==
Japansksalaryman (サラリーマン, sararīman) – kontoransatt
Pokémon (opprinnelig: pocket monsterTyskhandy – mobiltelefon
beamer – projektor
oldtimer  – veteranbil
Tempolimit –  fartsgrense. Kortere enn Geschwindigkeitsbegrenzung, selv om engelsk ord er speed limitFranskbaby-foot (m, uttalt [ba.bi.fut]) – fotballspill
recordman (m; pl: recordmans; f: Recordwoman) – person som har rekord i en sport
traveling (m) – kamerakjøring
footing - joggingItalienskautostop – haike
beauty farm – spa
videoclip – musikkvideo
slow foodSvenskfreestyle  – walkman


== Pseudoanglisismer i norsk ==


== Referanser ==
Hans Grotz

Hans Grotz (født 13. mars 1923 i Schwabegg ved Schwabmünchen i Tyskland, død 17. april 2020 i Unterhaching) var en tysk historiker, katolsk prest og medlem av jesuittordenen.


== Liv og virke ==
Grotz trådte i 1946 inn  i jesuittordenen, avla sine ordensløfter 15. januar 1946 og ble presteviet 31. juli 1956. I 1964 tok han doktorgrad ved det pavelige universitet Gregoriana i Roma med et arbeid om de orientalske kirker. I 1967 habiliterte han seg i Innsbruck, der han så frem til 1973 var dosent for patrologi og eldre kirkehistorie. Etter to år som sykesjelesørger i Würzburg underviste han fra 1975 som professor i middelaldersk kirkehistorie ved Gregoriana i Roma.Han døde i april 2020 i en alder av 97 år i Unterhaching som følge av COVID-19.


== Verker (utvalg) ==
Die Hauptkirchen des Ostens. Von den Anfängen bis zum Konzil von Nikaia 325 (= Orientalia Christiana analecta. Band 169). Pont. Inst. Orientalium Studiorum, Rom 1964, OCLC 1036118692 (også Dissertation, Gregoriana 1964).
Erbe wider Willen. Hadrian II. (867–872) und seine Zeit. Böhlau, Köln 1970, ISBN 3-205-08065-3.
La storiografia medioevale. Introduzione e sguardo panoramico. Ed. Pontificia Università Gregoriana, Rom 1993, ISBN 88-7652-661-7.


== Referanser ==
Rennestensunger (1944)

Rennestensunger er en svensk film fra 1944, i regi av Ragnar Frisk.
Hovedrollene spilles av Adolf Jahr, Britta Brunius, Harry Persson, Birgitta Hoppeler og Hans Lindgren.


== Handling ==
Den fattige kunstneren Johan Fahlén, som ennå ikke har opplevd noen suksess med maleriene sine, har en drøm som går ut på å tjene så mye penger at han endelig kan betale for en kostbar operasjon til den foreldreløse og lamme jenta Ninni som Johan lovte å ta vare på.
Men et barnehjem ønsker også å ta inn Ninni, og de sender Märta Sanner for å få tak i Ninni. Men Ninni ønsker å fremdeles bli værende hos Fahlén. Imidlertid besøker Märta dem ofte, og hun sørger også for at Fahléns malerier etter hvert blir utstilt ved et galleri. Men når Fahlén plutselig begynner å tjene en del penger, blir han mistenkt for et tyveri.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Adolf Jahr - Johan Fahlén, kunstner
Britta Brunius - Märta Sanner
Lillie Wästfeldt - Malina Karlsson, portvakt i 47:an
Harry Persson - Jaffe, frukthandler
Birgitta Hoppeler - Ninni
Gunnel Nilsson - Murre
Hans Lindgren - Bigge Nilsson
Erik Ahlfors - Janne
Per Björkman - kriminalkommissarie Lindberg
Bertil Brusewitz - direktør Högstrand
Göran Dahlén - Paul "Palle" Högstrand
Eric Malmberg - grosshandlare Winfelt
Josef Norman - kunsthandler Wendel
Hilding Rolin - Jojje
Stina Ståhle - Anna Högstrand, direktør Högstrands fru


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rennestensunger på Internet Movie Database 
(no) Rennestensunger hos Filmfront 
(sv) Rennestensunger i Svensk Filmdatabas 
(da) Rennestensunger i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Rennestensunger på MovieMeter
USA-mesterskapet i friidrett for junior 2019

USA-mesterskapet i friidrett for junior 2019 (2019 USATF U20 Outdoor Championships) ble arrangert fra 21. til 23. juni 2019, på Ansin Sports Complex  i Miramar i Florida.


== Resultater ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Se også ==
USA-mesterskapet i friidrett 2019


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) USATF - 2019 USATF U20 Outdoor Championships
(en) Resultater