jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Empty Garden (Hey Hey Johnny)

Empty Garden (Hey Hey Johnny) er en sang av Elton John komponert av John med tekst av Bernie Taupin. sangen ble gitt ut i mars 1982, og ble også gitt ut på albumet Jump Up!. Singlen ble gitt ut omtrent samtidig med den «Blue Eyes». I motsetning til denne, oppnådde «Empty Garden (Hey Hey Johnny)» beskjeden suksess. 
Sangen er en hyllest til John Lennon skrevet ti måneder etter at Lennon ble skutt. Elton John var en god venn av John Lennon. Lennon hjalp John da sistnevnte covret «Lucy in the Sky with Diamonds», og Elton John hjalp John Lennon da Lennon fikk sin eneste nummer 1-hit i live, «Whatever Gets You thru the Night». Elton John var gudfar til John Lennons sønn Sean Lennon. Sangen har derfor en personlig tilknytning for Elton John, og han fremfører den sjelden live.


== Referanser ==
Auður Auðuns

Auður Auðuns (født 18. februar 1911 i Ísafjörður, død 19. oktober 1999) var en islandsk jurist og politiker for Sjálfstæðisflokkurinn (Selvstendighetspartiet). Hun var Islands første kvinnelige jurist (1935), første kvinnelige ordfører (1959) og landets første kvinnelige minister (1970).


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Auður var yngste barn av Jón Auðunn Jónsson. Faren var bankfunksjonær, engasjert i lokalpolitikken og alltingsmann fra 1919 til 1937. Han representerte det konservative partiet Íhaldsflokkurinn og senere Sjálfstæðisflokkurinn.
Auður tok studenteksamen ved Menntaskólinn í Reykjavík i 1929. Så studerte hun juss og avla, som første islandske kvinne, i 1935 juridisk embetseksamen ved Háskóla Íslands.Fra 1940 til 1960 var hun advokat i mødrehjelpsnemnda i Reykjavík.


=== Politisk virke ===
Auður var vararepresentant til Alltinget i 1947 og 1948. I 1959 ble hun valgt som medlem av Alltinget for Sjálfstæðisflokkurinn (Selvstendighetspartiet). Hun vant senere gjenvalg og var alltingsmedlem til 1974. Fra 1946 til 1970 var hun også kommunepolitiker i Reykjavík. Sammen med Geir Hallgrímsson var hun ordfører i Reykjavík fra november 1959 til oktober 1960. Også i lokalpolitikken var Auður foregangskvinne og var landets første kvinnelige ordfører.Fra 10. oktober 1970 til 14. juli 1971  var hun justis- og kirkeminister i regjeringen til statsminister Jóhann Hafstein. Dette var første gang en kvinne fikk en ministerpost på Island.Internasjonalt representerte hun Island i FNs generalforsamling i 1967 og ledet landets delegasjon ved FNs kvinnekonferanse i Mexico by i 1975.


=== Utmerkelser ===
I 1961 ble hun utnevnt til storridder av Den islandske falkeorden.
Auður var aktiv i Kvenréttindafélag Íslands og ble utnevnt til æresmedlem i anledning foreningens 70-årsjubileum i 1985.


== Referanser ==
Strawberry Fields Memorial

Strawberry Fields er et ett hektar stort område i Central Park i New York by i USA. Området er et minnesmerke til John Lennon, oppkalt etter sangen «Strawberry Fields Forever», igjen oppkalt etter barnehjemmet til Frelsesarmeen i Liverpool. Minnesmerket er designet av landskapsarkitekt Bruce Kelly.
Minnesmerket ble avduket på det som ville ha blitt Lennons 45-årsdag, den 9. oktober 1985 av New York bys ordfører Ed Koch og Lennons enke Yoko Ono. Sistnevnte spilte en viktig role i å få gjennomført minnesmerket. Inngangen til minnesmerket ligger rett ved Dakota-bygningen der John Lennon og Yoko Ono bodde, og der Lennon ble skutt den 12. desember 1980.
Utseendemessig er minnesmerket et trekantet landområde, der sentrum er en mosaikk med inlagte steiner med påskriften Imagine. «Imagine» var en sang av John Lennon


== Bilder ==

		
		
		
		
		


== Kilder ==
Offisiell side
NYC Parks Department Historical Sign
Gleditsia caspia

Gleditsia caspia er et løvfellende tre i erteblomstfamilien.
Det blir 15–20 m høyt. Stammen har lange, forgrenete torner. Bladene er enkelt- eller dobbeltfinnete. Dobbeltfinnete blad består av 6–8 par finner. Enkeltfinnete blad er opptil 20 cm lange og har 12–24 småblad. Småbladene er eggformede og 2,5–4 cm lange. Blomstene er lysegrønne. Frukten er en avlang, krum og 25 cm lang belg.Gleditsia caspia er utbredt på kystslettene mot Det kaspiske hav i sørlige Aserbajdsjan og nordlige Iran. Her vokser den i de artsrike hyrkanske skogene. Det er to etasjer med trær. Den høyeste består av kastanjebladeik blandet med Acer velutinum, svartor og vanlig vingenøtt. En lavere, tettvokst etasje består av Gleditsia caspia sammen med Buxus hyrcana, Albizia julibrissin og daddelplomme.Det ugrammatikalske navnet Gleditsia caspica brukes ofte om arten, men den autorative ILDIS World Database of Legumes bruker Gleditsia caspia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gleditsia caspia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gleditsia caspia hos NCBI 
(en) Gleditsia caspia hos The International Plant Names Index 
(en) Kategori:Gleditsia caspica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gleditsia caspica – detaljert informasjon på Wikispecies
Deloyala

Deloyala er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). 


== Utseende ==
Små til middelsstore, oftest grønnlige eller metallisk fargede bladbiller, nærmest sirkelrunde sett ovenfra. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de vanligvis helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval og ganske flat. Kroppens midtre del er gjerne gyllent metallisk farget, de utvidete sideflatene gjerne mer eller mindre gjennomsiktige. Larvene er korte og brede med litt uttrukket bakkroppsspiss som de gjerne holder bøyd fremover over kroppen. Kroppen er kledt med korte, kraftige pigger.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den nye verden nord til USA.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Deloyala Chevrolat in Dejean, 1836
Deloyala barberi (Spaeth, 1936)
Deloyala camagueyana (Zayas, 1989)
Deloyala cruciata (Linnaeus, 1758)
Deloyala fuliginosa (Olivier, 1790)
Deloyala guttata (Olivier, 1790)
Deloyala insubida (Boheman, 1855)
Deloyala lecontei (Crotch, 1873)
Deloyala trilineata Spaeth, 1936
Deloyala zetterstedti (Boheman, 1855)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Deloyala på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Deloyala i Encyclopedia of Life 
(en) Deloyala i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Deloyala hos ITIS 
(en) Deloyala hos NCBI 
(en) Kategori:Deloyala – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Deloyala – detaljert informasjon på Wikispecies 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
Hybosa

Hybosa er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, oftest grønnlige eller metallisk fargede bladbiller, nærmest sirkelrunde sett ovenfra. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de vanligvis helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval og ganske flat. Oversiden er grovt punktert. Larvene er korte og brede med litt uttrukket bakkroppsspiss som de gjerne holder bøyd fremover over kroppen. Kroppen er kledt med korte, kraftige pigger.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Hybosa Duponchel, 1842
Hybosa acutangula Spaeth, 1913
Hybosa cynthia Boheman, 1855
Hybosa fornicata Boheman, 1855
Hybosa galbanata Boheman, 1855
Hybosa gibbera Boheman, 1855
Hybosa indecens Boheman, 1855
Hybosa insculpta Spaeth, 1937
Hybosa marginepunctata Borowiec, 2011
Hybosa mellicula Boheman, 1862
Hybosa moseri Spaeth, 1915
Hybosa santaritae Borowiec & Takizawa, 2011
Hybosa unicolor Wagener, 1877


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Hybosa på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Hybosa i Encyclopedia of Life 
(en) Hybosa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hybosa hos ITIS 
(en) Hybosa hos NCBI 
Hybosa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
Discover Life - Hybosa
Knut Nystedts plass (Oslo)

Knut Nystedts plass er en plass foran Torshov kirke på Torshov i bydel Sagene i Oslo.
Plassen er oppkalt etter organisten og komponisten Knut Nystedt, som i en årrekke var organist ved Torshov kirke. Navnet ble vedtatt i 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oslo byleksikon
Torshov og Lilleborg menighetsråd: Møteinnkalling (Sak MR 55/16)
Det skjer i Oslo om jubileumskonsert og avduking av skilt på plassen
Me And You Va-Va-Voom

Me and You Va-Va-Voom fra Høyanger, er et norsk band som ble startet i 2017. Bandet ble startet som en duo, men ble utvidet til en trio når de startet arbeidet med det første albumet, The Perfect Slot, i 2018. Bandet består av medlemmer fra The Tubs, Spitfire Norway og Sva Marga.


== Medlemmer ==
Tor Egil Høyvik, bass, gitar, vokal, programmering
Odd Erik Dingsøyr, vokal
Bjarte Johansen, bass, gitar, vokal, programmering.


== Diskografi ==
Single

2018: «No Days Off» (Rob Mules Records)
2020: «Ski Arena» (Rob Mules Records)Album

2019: «The Perfect Slot» (Rob Mules Records)
2020: Coming up: «White Awaits» (Rob Mules Records)


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Buskerud Landbruksselskap

Buskerud Landbruksselskap ble stiftet 1830 under navnet Landhuusholdningsselskabet i Buskeruds Amt, med Niels Wulfsberg som initiativtager. Selskapet kjøpte 1883 havnestrekningen Geitvassdalen i Nore og Uvdal kommune, en eiendom på 123 km².


== Se også ==
Liste over Norges største grunneiere


== Eksterne lenker ==
Buskerud Landbruksselskap
«Drømmen om Vidda» - Villreinjakt på Hardangervidda som rekreasjon og viltforvaltning 1870-1920 av Elisabet Sveingar Amundsen
Basipta

Basipta er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, oftest grønnlige bladbiller, nærmest sirkelrunde sett ovenfra. Sett fra siden er de nærmest kjegleformede. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de vanligvis helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen oval og ganske flat. Oversiden er grovt punktert. Larvene er korte og brede med litt uttrukket bakkroppsspiss som de gjerne holder bøyd fremover over kroppen. Kroppen er kledt med korte, kraftige pigger.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det vsørlige Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Basipta Chevrolat, 1849
Basipta glauca Chevrolat, 1849
Basipta luteocincta Boheman, 1854
Basipta pilosella Boheman, 1854
Basipta sebastiani Borowiec, 2002
Basipta stolida Boheman, 1854


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Basipta på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Basipta i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Basipta hos ITIS 
(en) Kategori:Basipta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Basipta – detaljert informasjon på Wikispecies 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
iNaturalist - Basipta
Éric Laboureix

Éric Laboureix (født 12. april 1962) er en fransk tidligere freestylekjører.
Laboureix har vunnet verdenscupen i freestyle sammenlagt fem ganger: i sesongene 1985/86, 1986/87, 1987/88, 1989/90 og 1990/91. Han har vunnet 34 verdenscuprenn individuelt. Den første verdenscupseieren kom i Tignes 21. januar 1983 og den siste samme sted 7. desember 1991.
Han tok en bronse i VM i freestyle 1986.


== Se også ==
Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Éric Laboureix – Olympedia 
(en) Éric Laboureix – FIS (freestyle)
Jan Bucher

Jan Bucher (født 17. november 1957) er en amerikansk tidligere freestylekjører.
Hun tok gull i skiballett i VM i freestyle 1986 i Tignes og i VM i freestyle 1989 i Oberjoch i Vest-Tyskland, og hun tok sølv under VM i freestyle 1991 i Lake Placid. Hun representerte USA under vinter-OL 1988 der freestyle var demonstrasjonssport.
Hun har 57 verdenscupseire i freestyle, den første 9. januar 1980 i Poconos, den siste i Tignes 8. desember 1989. Hun la opp i 1991 og ble trener for det canadiske landslaget i freestyle.


== Se også ==
Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Bucher – Olympedia 
(en) Jan Bucher – FIS (freestyle)
Chelysida

Chelysida er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, oftest brunlige bladbiller, bredt ovale sett ovenfra. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de vanligvis helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Sett fra siden er de ganske høyt hvelvede. Det er noe forskjell mellom kjønnene, hannene er smalere og mer firkantede enn hunnene. Oversiden er kraftig punktert. Dekkvingenes "skuldre" er spisst framtrukket på sidene. Larvene er korte og brede med litt uttrukket bakkroppsspiss som de gjerne holder bøyd fremover over kroppen. Kroppen er kledt med korte, kraftige pigger.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Øst-Afrika (Etiopia, Somalia, Kenya, Uganda).


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Chelysida Fairmaire, 1882
Chelysida obtecta Fairmaire, 1882
Chelysida peringueyi Fairmaire, 1891


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Chelysida på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Chelysida i Encyclopedia of Life 
(en) Chelysida i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Chelysida hos ITIS 
Chelysida – detaljert informasjon på Wikispecies 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
iNaturalist - Charidotis
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Donna Weinbrecht

Donna Weinbrecht (født 23. april 1965) er en amerikansk tidligere freestylekjører.
Hun tok gull i kulekjøring i VM i freestyle 1991 i Lake Placid og sølv i VM i freestyle 1989 i Oberjoch i Vest-Tyskland og i VM i freestyle 1997 i Nagano.
Hun representerte USA under OL 1992 i Albertville der hun ble første OL-gullmedaljevinner i kulekjøring. Under OL 1994 på Lillehammer ble hun nummer sju i kulekjøring, og under OL 1998 i Nagano ble hun nummer fire.
Hun har 46 verdenscupseire i freestyle, den første 7. januar 1989 i Mont Gabriel i Québec i Canada, den siste i Altenmarkt-Zauchensee 7. mars 1997.


== Se også ==
Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Donna Weinbrecht på Internet Movie Database 
(en) Donna Weinbrecht – Olympics.com 
(en) Donna Weinbrecht – Olympic.org 
(en) Donna Weinbrecht – Olympedia 
(en) Donna Weinbrecht – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Donna Weinbrecht – FIS (freestyle)
Oxylepus

Oxylepus er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, blanke, oftest gulbrunlige bladbiller, gjerne litt kantete sett ovenfra. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de vanligvis helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Oversiden er vanligvis ganske høyt hvelvet, men ujevn, med høye knøler og søkk mellom dem. Det er noe forskjell mellom kjønnene, hannene er smalere og mer firkantede enn hunnene. Oversiden er kraftig punktert. Larvene er korte og brede med litt uttrukket bakkroppsspiss som de gjerne holder bøyd fremover over kroppen. Kroppen er kledt med korte, kraftige pigger.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. I alle fall én av artene lever på planter i meldefamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika, mest i den sørlige delen, men det finnes også en art i Nord-Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Oxylepus Desbrochers, 1884
Oxylepus bituberculatus Borowiec, 2002
Oxylepus boroveci Borowiec, 2001
Oxylepus capensis Spaeth, 1933
Oxylepus cicatricosa Spaeth, 1936
Oxylepus convexicollis Borowiec, 2002
Oxylepus cuneipennis Spaeth, 1936
Oxylepus deflexicollis (Boheman, 1862)
Oxylepus grobbelaarae Borowiec, 2002
Oxylepus impressipennis Borowiec, 2002
Oxylepus intermedius Borowiec, 2002
Oxylepus kossmati Spaeth, 1901
Oxylepus planicollis Borowiec, 2002
Oxylepus sextuberculatus Borowiec, 2002


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Oxylepus på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Oxylepus i Encyclopedia of Life 
(en) Oxylepus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Oxylepus hos Fauna Europaea 
(en) Oxylepus hos ITIS 
Oxylepus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons