jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
EM i bobsleigh 2005

EM i bobsleigh 2005 (europamesterskapet i bobsleigh) ble arrangert i Altenberg i Tyskland i 2005.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i bobsleigh 2006

EM i bobsleigh 2006 (europamesterskapet i bobsleigh) ble arrangert i St. Moritz i Sveits i 2006.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i bobsleigh 2007

EM i bobsleigh 2007 (europamesterskapet i bobsleigh) ble arrangert i Cortina d'Ampezzo i Italia i 2007.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i bobsleigh 2008

EM i bobsleigh 2008 (europamesterskapet i bobsleigh) ble arrangert i Cesana i Italia i 2008.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i bobsleigh 2009

EM i bobsleigh 2009 (europamesterskapet i bobsleigh) ble arrangert i St. Moritz i Sveits i 2009.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i bobsleigh 2010

EM i bobsleigh 2010 (europamesterskapet i bobsleigh) ble arrangert i Igls i Østerrike i 2010.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i bobsleigh 2011

EM i bobsleigh 2011 (europamesterskapet i bobsleigh) ble arrangert i Winterberg i Tyskland i 2011.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i bobsleigh 2012

EM i bobsleigh 2012 (europamesterskapet i bobsleigh) ble arrangert i Altenberg i Tyskland i 2012.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i bobsleigh 2013

EM i bobsleigh 2013 (europamesterskapet i bobsleigh) ble arrangert i Igls i Østerrike i 2013.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i bobsleigh 2014

EM i bobsleigh 2014 (europamesterskapet i bobsleigh) ble arrangert i Königssee i Tyskland i 2014.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i bobsleigh 2015

EM i bobsleigh 2015 (europamesterskapet i bobsleigh) ble arrangert i La Plagne i Frankrike i 2015.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i bobsleigh 2016

EM i bobsleigh 2016 (europamesterskapet i bobsleigh) ble arrangert i St. Moritz i Sveits i 2016.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i bobsleigh 2017

EM i bobsleigh 2017 (europamesterskapet i bobsleigh) ble arrangert i Winterberg i Tyskland i 2017.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i bobsleigh 2018

EM i bobsleigh 2018 (europamesterskapet i bobsleigh) ble arrangert i Igls i Østerrike i desember 2017 (men i sesongen 2017/2018).


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i judo 1951

EM i judo 1951 (europamesterskapet i judo) ble arrangert i Paris i Frankrike i 1951.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i judo 1952

EM i judo 1952 (europamesterskapet i judo) ble arrangert i Paris i Frankrike i 1952.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i judo 1954

EM i judo 1954 (europamesterskapet i judo) ble arrangert i Brussel i Belgia i 1954.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
EM i judo 1955

EM i judo 1955 (europamesterskapet i judo) ble arrangert i Paris i Frankrike i 1955.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Danila Semerikov

Danila Mikhailovitsj Semerikov (født 19. oktober 1994 i Saratov) er en russisk skøyteløper.


== Meritter ==


=== Internasjonale mesterskap ===
Allround-VM på skøyter deltatt i 3 VM.

Hamar 2017, og Amsterdam 2018, og Calgary 2019.Beste resultat: 7.-plass sammenlagt i Calgary 2019.Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i 6 VM (ved 16 konkurranser).

Heerenveen 2015 på fellesstart og på lagtempo, og Kolomna 2016 på fellesstart, og Gangneung 2017 på 5 000 m, 10 000 m og på fellesstart, og Inzell 2019 på 5 000 m, 10 000 m, fellesstart og på lagtempo, og Salt Lake City 2020 på 5 000 m, fellesstart og på lagtempo, og Heerenveen 2021 på 5 000 m, fellesstart og på lagtempo.Beste resultat: individuelt 3.-plass og bronsemedalje på 10 000 m og 3.-plass og bronsemedalje på lagtempo både i Inzell 2019, i Salt Lake City 2020 samt i Heerenveen 2021.EM på skøyter deltatt 3 EM (ved 7 konkurranser).

Kolomna 2018 på 5 000 m, fellesstart og på lagtempo og i Collalbo/Klobenstein 2019 i sammenlagt, Heerenveen 2020 på 5 000 m, fellesstart og på lagtempo.Beste resultat: 2.-plass og sølvmedalje på lagtempo i Kolomna 2018 og 3.-plass og bronsemedalje på fellesstart i Heerenveen 2020 og 18.-plass sammenlagt i Collalbo/Klobenstein 2019.Junior-VM på skøyter deltatt i 2 VM (ved 5 konkurranser).

Collalbo/Klobenstein 2013 på 1 500 m, 5 000 m, og Bjugn 2014 på 1 500 m, 5 000 m og allround.Beste resultat: 11.-plass på både 5 000m og på allround i Bjugn 2014.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===
Oppdatert etter sesongen 2020/21.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Danila Semerikov – Speedskatingbase.eu 
(en) Danila Semerikov – SpeedSkatingNews.info 
(en) Danila Semerikov – SpeedSkatingStats.com 
(en) Danila Semerikov – TheSports.org 
(en) Danila Semerikov på www.isu.html.infostradasports.com
(en) Danila Semerikov på SpeedskatingResults.com
(en) Danila Semerikov på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(ru) Danila Semerikov på ruskating.comBilder(en) Bilder av Danila Semerikov på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Changhsingium

Changhsingium, eller Changxingium, er den siste geologiske alderen av perm og paleozoikum. Den varte fra 254.14 til 251 millioner år siden. Changhsingium ble innledet av Wuchiapingium og ble etterfulgt av Indusium. Perm-trias-utryddelsen, den verste masseutryddelsen i jordens tidsalder, tok sted under den tiden og da ble både det globale mangfoldet og alfa-mangfoldet (biodiversitet) ble ødelagt. Utryddelsesgraden toppet omtrent en million år før slutten Changhsingium. Da døde 96% av alle marine arter og 70% av alle landorganismer ut. Verden etter utryddelsen var nesten livløs, øde, varm og tørr. Ammonitter, fisk og tetrapoder (krypdyr og amfibier) forble sjeldne og terrestriske økosystemer ble ikke gjenopprettet i 30 millioner år.


== Galleri ==
Elisabeth Werp

Hilda Elisabeth Werp (født 3. juli 1958 i Skotselv) er en norsk bildekunstner, utdannet ved Statens Kunst- og Håndverksskole og Statens Kunstakademi
Sin første separatutstilling hold hun ved Unge Kunstneres Samfund i 1991.
Hun har senere stilt ut i Kunstnerforbundet, på Høstutstillingen, Henie Onstad Kunstsenter, Blaafarveværket og Stenersenmuseet.
Werp er blant annet innkjøpt av Statoils Kunstsamlinger, Buskerud fylke, Øvre Eiker kommune, Sandefjord kommune, Norske ambassade i Berlin, Norsk Tipping og LO.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Wallacea (slekt)

Wallacea er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Små til middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange, blanke, gjerne mursteinsrøde bladbiller, dekkvingene gjerne med svart spiss. Oversiden er kraftig punktert. Hodet er lite, antennene tynne og rundt halvparten så lange som kroppen, 11-leddete. Pronotum er avrundet firkantet, dekkvingene nokså jevnbrede med åtte punktrader. Beina er forholdsvis korte.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Såvidt man vet lever artene på palmer, og kan gjøre noe skade på dyrkede arter.


== Utbredelse ==
Artene er kjent fra India, Sri Lanka og Nepal i vest til Sulawesi i øst, én art har også blitt innført til Frankrike og har etablert seg der.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Botryonopini Chapuis, 1875
slekten Wallacea Balý, 1859
Wallacea abscisa (Uhmann, 1939)
Wallacea angulicollis (Gestro, 1910)
Wallacea apicalis (Gestro, 1896)
Wallacea bakeri (Gestro, 1919)
Wallacea biseriata (Uhmann, 1931)
Wallacea bowringii (Baly, 1858)
Wallacea collaris (Baly, 1858)
Wallacea compta (Gestro, 1913)
Wallacea conspicua (Gestro, 1899)
Wallacea costata (Uhmann, 1939)
Wallacea costipennis (Uhmann, 1931)
Wallacea dactyliferae (Maulik, 1919)
Wallacea distinguenda (Baly, 1858)
Wallacea drescheri (Uhmann, 1935)
Wallacea fasciata (Uhmann, 1948)
Wallacea foveicollis (Gressitt, 1939)
Wallacea gorbunovi L. Medvedev, 1997
Wallacea impicta (Uhmann, 1931)
Wallacea inornata (Gestro, 1892)
Wallacea insolita (Gestro, 1899)
Wallacea jarawa Prathapan & Shameem, 2017
Wallacea limbata (Gestro, 1906)
Wallacea marginata (Gestro, 1896)
Wallacea neglecta (Gestro, 1903)
Wallacea nigra (Chen & Sun, 1964)
Wallacea phoenicia (Maulik, 1930)
Wallacea raapii (Gestro, 1898)
Wallacea sparsepunctata (Pic, 1939)
Wallacea spectabilis (Gestro, 1897)
Wallacea vittata (Gestro, 1917)


== Litteratur ==
L. Sekerka (2015) Wallacea,Pistosia and Neodownesia: three distinct genera and their tribal placement (Coleoptera: Chrysomelidae: Cassidinae). Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 55: 713-743. [1]


== Eksterne lenker ==
Hispines of the World - Wallacea ( i vid forstand)
Pistosia på ITIS
(en) Wallacea (slekt) hos ITIS 
(en) Wallacea (slekt) hos NCBI
Pistosia

Pistosia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 9-12 millimeter), avlange, blanke, mursteinsrøde eller brungule bladbiller, dekkvingene gjerne med svart spiss. Oversiden er kraftig punktert. Hodet er lite, antennene tynne og rundt halvparten så lange som kroppen, 11-leddete. Pronotum er avrundet firkantet, dekkvingene nokså jevnbrede med åtte punktrader. Beina er forholdsvis korte.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artene lever mest sannsynlig på palmer.


== Utbredelse ==
Artene er kjent fra Sulawesi og noen omkringliggende små-øyer


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Botryonopini Chapuis, 1875
slekten Pistosia Weise, 1905
Pistosia maculata Weise, 1905
Pistosia terminalis (Balý, 1869)
Pistosia testacea (Fabricius, 1801)


== Litteratur ==
L. Sekerka (2015) Wallacea,Pistosia and Neodownesia: three distinct genera and their tribal placement (Coleoptera: Chrysomelidae: Cassidinae). Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 55: 713-743. [1]


== Eksterne lenker ==
Hispines of the World - Wallacea ( i vid forstand)
Pistosia på ITIS
(en) Pistosia i Encyclopedia of Life 
(en) Pistosia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pistosia hos ITIS
Jiří Krejčík

Jiří Krejčík (født 26. juni 1918 i Praha i Tsjekkoslovakia (nåværende Tsjekkia) død 8. august 2013 i Praha) var en tsjekkisk filmregissør og manusforfatter og skuespiller.


== Filmografi i utvalg ==


=== Regissør ===
1949 : Samvittighet
1959 : O vecech nadprirozených
1960 : Probuzení
1979 : Bozská Ema


=== Skuespiller ===
1999 : Pelisky


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jiří Krejčík på Internet Movie Database 
(sv) Jiří Krejčík i Svensk Filmdatabas 
(da) Jiří Krejčík på Filmdatabasen 
(fr) Jiří Krejčík på Allociné 
(en) Jiří Krejčík på AllMovie 
(en) Jiří Krejčík hos The Movie Database
Neodownesia

Neodownesia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 6-9 millimeter), avlange, halvblanke, mursteinsrøde bladbiller. Oversiden er kraftig punktert. Hodet er lite, antennene tynne og rundt halvparten så lange som kroppen, 11-leddete. Pronotum er avrundet firkantet, kraftig, rynkete punktert, dekkvingene nokså jevnbrede med åtte punktrader. Beina er forholdsvis korte.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artenes vertsplanter er ukjente.


== Utbredelse ==
Artene er kjent fra Myanmar, Thailand, Laos og det sørlige Kina.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Botryonopini Chapuis, 1875
slekten Neodownesia Gressitt, 1953
Neodownesia mediovitatta (Gestro, 1920)
Neodownesia rubra Gressitt, 1953
Neodownesia sita (Maulik, 1919)


== Litteratur ==
L. Sekerka (2015) Wallacea,Pistosia and Neodownesia: three distinct genera and their tribal placement (Coleoptera: Chrysomelidae: Cassidinae). Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 55: 713-743. [1]


== Eksterne lenker ==
Hispines of the World - Wallacea ( i vid forstand)
Pistosia på ITIS
(en) Neodownesia i Global Biodiversity Information Facility
Agoniella

Agoniella er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Nokså små (ca. 5 millimeter), avlange bladbiller, gulaktige eller brune. Hodet er fremstrakt, ikke påfallende lite (ulikt mange andre skjoldbiller). Antennene er tynne, 11-leddete, halve kroppslengden. Pronotum er avrundet firkantet. Dekkvingene er jevnbrede, med 6 rader av grove punkter og to opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse lever på gress.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Malaysia i vest til Ny-Guinea i øst.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Gonophorini Chapuis, 1875
Slekten Agoniella Weise, 1911
Agoniella apicalis (Baly, 1858)
Agoniella banksi (Weise, 1910)
Agoniella biformis (Uhmann, 1932)
Agoniella crassipes (Baly, 1878)
Agoniella dimidiata (Gestro, 1897)
Agoniella horsfieldi (Baly, 1877)
Agoniella longula (Gestro, 1917)
Agoniella manilensis (Weise, 1910)
Agoniella moluccana (Gestro, 1897)
Agoniella munda (Gestro, 1897)
Agoniella podagrica (Gestro, 1896)
Agoniella pygmaea (Gestro, 1917)
Agoniella rotundicollis (Gestro, 1917)
Agoniella rufonigra (Gestro, 1919)
Agoniella schultzei (Uhmann, 1932)
Agoniella sonani (Chûjô, 1933)
Agoniella strandi (Uhmann, 1955)
Agoniella tersa (Gestro, 1897)
Agoniella vandepollii (Gestro, 1897)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Agoniella på ITIS
Hispines of the world - Agoniella
(en) Agoniella i Encyclopedia of Life 
(en) Agoniella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Agoniella hos ITIS
Frontier-krigene i Australia

Frontier-krigene i Australia er en samlebetegnelse om voldelige konflikter som oppsto mellom urbefolkningen og innflytterne under den britiske koloniseringen av landet. De første kampene fant sted like etter britenes ankomst i januar 1788 og de siste fant sted tidlig på 1900-tallet. Det er anslått at mellom 2000 - 2500 innflyttere hadde blitt drept mens tallet på aboriginer er anslått til 20 000. Konfliktene skjedde rundt om i Australia under koloniseringen av landet og etter Australia erklærte uavhengig fra Storbritannia i 1901.


== Generell historie ==


=== Den første bosetningen ===
Da den første flåten ankom Sydney i 1788, ga kapteinen Arthur Phillip streng beskjed til de nye innflytterne om å sørge for gode relasjoner med urfolket. Det skulle senere vise seg å være vanskelig. Urbefolkningen ble raskt mistenksom da britene begynte å rydde land. I mai 1788 ble fem straffanger drept og en aborigin skadd. Britene ble mer og mer bekymret overfor urbefolkningen da grupper på opp mot 300 ble sett utenfor den første bosetningsområdet i juni samme år. På tross av dette, ville Phillip unngå konflikt.


=== Bosetningsområdene utvides ===
Mellom 1790 og tidlig 1800-tallet ble flere og flere britiske bosetningsområder etablert langs den østlige kysten av Australia. Britene gjorde krav på noen landområder, og det var liten konflikt mellom innflytterne og urfolket. Derimot, oppsto det kamper da bosetningsområdene ble utvidet, noe som gjorde det vanskeligere for urfolket å samle mat. Reaksjonene fra urfolket varierte, men ble mer voldelig da det ble kamp om ressurser og overtagelsen av landområder. Flere av urbefolkningen døde som følge av ukjente sykdommer britene hadde tatt med (som influensa),ødeleggelse av landområder og sult.


=== Teknologiske fordeler ===
Det er delte meninger om konflikten var ujevn eller iverksatt av europeerne mot urfolket. Selv om et betydelig større antall urfolk ble drept, var flere av drapene påført urfolket militært fremfor massakre. Den betydelig høyere dødstallet kan også skyldes europeernes teknologiske våpen. Som våpen brukte urfolket som regel spyd, klubber eller andre enkle våpen. Realiteten var at urfolket aldri var en stor fare for europeerne, selv om mange fryktet dem.  Likevel kunne urfolket av og til kjempe sammen i flere grupper, og prøve å omgi europeerne. Rapporter fastslår at de kastet spyd mot fienden mens de ladet våpnene sine. Likevel viste det seg å være kostbart mot urfolket.


== Referanser ==
Per R. Christiansen

Per Reidar Christiansen (født 15. februar 1953 i Trondheim) er en norsk historiker, forfatter og journalist.
Han har sin utdannelse som historiker fra Universitetet i Trondheim (integrert i NTNU fra 1996), der han ble cand.philol. i 1978 med hovedoppgaven Nabobygder og bygranner. Bosettings- og jordeiendomshistorie i Leinstrand, Tiller og Klæbu fram til 1660.Christiansen var arkivar ved Statsarkivet i Trondheim fra 1978 til 1982. Deretter ble han ansatt som journalist i Adresseavisen (1982–2015), etter å ha arbeidet deltid der fra 1976. Sammen med fotograf Kjell A. Olsen hadde han en fast, ukentlig byhistorisk spalte, «Før og nå», i avisen fra 2013 til 2020.
Christiansen har per 2019 utgitt rundt 40 bøker og en rekke artikler innen lokalhistorie, organisasjons- og kulturhistorie. Han har også engasjert seg i andre historierelaterte sammenhenger, blant annet som styremedlem i Trondhjems Historiske Forening (THF),  redaktør for foreningens årbok Trondhjemske Samlinger og medlem av THFs plakettkomité (2009–). I 1993 stiftet han Heimdal Historielag, og var leder av laget i flere år. Også her var han redaktør av lagets årsskrift (1997–2016).
Han var i mange år, fra 1989, redaktør for Trondhjems Turistforenings (TTs) årbok, der han fortsatt er medlem av redaksjonskomiteen. I 2014 mottok han TTs utmerkelse «Reinrosa med gull eikekrans» for sitt arbeid med årboka.I 2017 ble han tildelt Trondheim kommunes kulturpris.
Vi har gjennom mange år sett det betydelige arbeidet som er lagt ned for å vise frem vår by og Trøndelags historie. Gjennom et bredt forfatterskap har Per Christiansen tatt ansvar for dokumentasjonen og formidlingen av dette til byens befolkning.


== Bibliografi (utvalg) ==
(no) Publikasjoner av Per R. Christiansen i BIBSYS

Fra tåkefylt oldtid til kommunalt sjølstyre (et bind av Frostaboka) (1989)
De nære hundreåra (et bind av Frostaboka) (1997)
Namdalens Historie, bind 2 (1999)
I veita (2004)
Ut på ski : midt i landet, best i sporet, lengst i bakken : Sør-Trøndelag skikrets 100 år (2004)
Trondheim Stadion : folkeliv, helter og rekorder (2007)
Gressbanen : Sorgenfri 1922–1940 (2009)
Hus med hedersmerke : historiske bygninger i Trondheim (2009)
Kunst ute, kunst inne, 2 bind (2010 og 2016)
Trondheim brenner (2013), medforfatter: Anders Kirkhusmo
Til anstændig Fornøielse (2013)
Det sto i Adressa : 250 år med nyheter (2016); forfatter/redaktør
På hjemmebane : Lerkendal 1947–1962 (2017)
Brødrene Rygh. Fra bygdeliv til nasjonsbygging (2020)
Det lange perspektiv. Trondhjems Kunstforening 175 år (2020)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Christiansen i databasen WikiStrinda  Besøkt 18. februar 2019
Monagonia

Monagonia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Nokså små (ca. 5-6 millimeter), avlange bladbiller, gulbrune med svarte tegninger. Hodet er fremstrakt, ikke påfallende lite (ulikt mange andre skjoldbiller). Antennene er tynne, 11-leddete, halve kroppslengden. Pronotum er avrundet firkantet. Dekkvingene er jevnbrede, med 8 rader av grove punkter og tre opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artenes vertsplanter er ukjente.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Vietnam og Indonesia.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Gonophorini Chapuis, 1875
Slekten Monagonia Uhmann, 1931
Monagonia melanoptera Chen & Sun, 1964
Monagonia serena (Weise, 1924)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Monagonia på ITIS
Hispines of the world - Monagonia
(en) Monagonia i Encyclopedia of Life 
(en) Monagonia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Monagonia hos ITIS
Wallacispa

Wallacispa er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Nokså små (ca. 5 millimeter), avlange bladbiller, gulbrune. Hodet er fremstrakt, ikke påfallende lite (ulikt mange andre skjoldbiller). Antennene er tynne, 11-leddete, rundt en tredjedel av kroppslengden. Pronotum er avrundet firkantet. Dekkvingene er jevnbrede, med 8 rader av grove punkter og to opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Artene lever på palmer.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Filippinene og Indonesia.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Gonophorini Chapuis, 1875
Slekten Wallacispa Uhmann, 1931 (muligens ikke gyldig publisert før i 1940)
Wallacispa javana Uhmann, 1955
Wallacispa tibialis Uhmann, 1931


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Wallacispa på ITIS
Hispines of the world - Wallacispa
(en) Wallacispa i Encyclopedia of Life 
(en) Wallacispa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Wallacispa hos ITIS
Strumica

Strumica, eller Strumitsa, (makedonsk: Струмица, gresk: Στρούμιτσα, Stroúmitsa, tyrkisk: Ustrumca) er en by sørøst i Nord-Makedonia, nær grensen til Bulgaria. Den har omkring 45 000 innbyggere, hvorav 90 % av innbyggerne er makedonere. I storbyområdet rundt byen bor det tilsammen 150 000 innbyggere. Byen har sitt navn etter elven Strumica som renner gjennom den. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Strumica – kategori av bilder, video eller lyd på Commons