jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sichuanortia

Sichuanortia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, slank, brunlig trebukk. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen hos hannen, noe kortere hos hunnen. Pronotum er avrundet, nesten så bredt som de jevnbrede dekkvingene. Beina er middels lange, lårene litt fortykkede.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Sichuan, Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Oemini
Slekten Sichuanortia Niisato & Liu, 2019 Sichuanortia zhouchaoi Niisato & Liu, 2019


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over slektene (Xystrocerini)


== Eksterne lenker ==
(en) Sichuanortia i Global Biodiversity Information Facility 
Sichuanortia – detaljert informasjon på Wikispecies
Habutarus

Habutarus  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore, slanke, halvblankt mørke løpebiller. Hodet er rundet, pronotum rundet med rett forkant, dekkvingene nesten jevnbrede med fine, opphøyde lengderibber.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia og Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
Gruppen Apenina Ball, 1982
Slekten Habutarus Ball & Hilchie, 1983Underslekten Habutarus (i snever forstand)
Habutarus abboti Baehr, 2008
Habutarus calderi Baehr, 2008
Habutarus canaliculatus Baehr, 2008 
Habutarus chillagoensis Baehr, 2008 
Habutarus convexipennis Baehr, 2008 
Habutarus crassiceps Macleay, 1871 
Habutarus demarzi Baehr, 2008 
Habutarus eungellae Baehr, 2008
Habutarus iridipennis Baehr, 2008
Habutarus kirramae Baehr, 2008
Habutarus laticeps Baehr, 2008
Habutarus madang Baehr, 2008 
Habutarus monteithi Baehr, 2008
Habutarus morosus Sloane, 1915 
Habutarus nitidicollis Baehr, 2008
Habutarus opacipennis Baehr, 2008
Habutarus papua Darlington, 1968 
Habutarus parviceps Baehr, 2008
Habutarus punctatipennis Baehr, 2008
Habutarus rugosipennis Baehr, 2008 
Habutarus wau Baehr, 2008 
Habutarus weiri Baehr, 2008
underslekten Setitarus Baehr, 2008
Habutarus pilosus Baehr, 1996 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Habutarus [1]
(en) Habutarus i Global Biodiversity Information Facility 
Habutarus – detaljert informasjon på Wikispecies
Eirik Hallert

Eirik Bilben Hallert (født 1992) er en norsk skuespiller. Han har medvirket i tv-serier som i NRK-dokumentaren Frontkjempere der spilte han soldaten Alf Kristian Borge som vervet seg som frontkjemper under andre verdenskrig. I humorserien Hvite gutter spiller han Fredrik, den suksessfulle lillebroren til Hermann. 
Hallert kommer fra Tønsberg og er utdannet ved NSKI Høyskole (2014–2017) og dramalinjen vedGreveskogen videregående skole (2008–2011). Han har spilt på scenen ved Grusomhetens Teater i en versjon av Baal.


== Film og fjernsyn ==
2021: Frontkjempere – Alf Kristian Borge
2020: Spinal
2020: Say Hi (kortfilm) – Mikkel
2019: Nudes (tv-serie) – Journalist
2019: Beforeigners – Grautr-barista
2018: Hvite gutter (tv-serie) – Fredrik
2018: Aber Bergen (tv-serie) – Dag Vatne
2017: På fylla – Eirik


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eirik Hallert på Internet Movie Database 
(no) Eirik Hallert hos Nationaltheatret
Festningen i Guimarães

Festningen i Guimarães (portugisisk: Castelo de Guimarães), er det viktigste middelalderslottet i kommunen Guimarães, i den nordlige delen av Portugal. 
Det ble bygget under ordre fra Mumadona Dias på 900-tallet for å forsvare klosteret mot angrep fra maurere og nordmenn. Det er en militær festning som hovedsakelig er grunnlagt i slutten av romansk periode, og ble påbygget i den tidlige gotiske epoken med portugisisk arkitektur. Området er avgrenset av veggene som danner et pentagram, som inkluderer åtte rektangulære tårn, militært torg og sentral festning. 
Det opprinnelig fundamentet har en romersk struktur, beskrevet av Alfredo Guimarães, som senere ble påbygget etter den franske modellen, i sin nåværende form, med et redusert sentralt område og vanskelig tilgjengelighet. Den inkluderer flere gotiske kjennetegn etter ombyggingen på slutten av 1200-tallet, da hus og boliger ble bygget (muligens over eksisterende murer). 


== Beskrivelse ==
I andre halvdel av det 10. århundre ble det bygget et kloster, senere beordret grevinne Mumadona Dias byggingen av festningen for å forsvare munker og nonner i klosteret. Opplysninger om festningen fra det 10. århundre og fremover er svært mangelfull.
Grev Henry fikk festningen kraftig utvidet og ombygd på slutten av det 11. århundre, for å fungere som hans bolig og mer som et slott. Festningen, som var over hundre år gammel, trengte renovering så han valgte å ødelegge det som gjensto fra Mumadonas konstruksjon. Han utvidet slottets område og la til to innganger. Festningen ble den offisielle kongelige residensen fra 1139, da Portugal ble uavhengig, til rundt 1200. Det var her Afonso Henriques ble født i 1111 og han levde sitt liv i slottet, som ble residensen til Teller av Portucale.
På begynnelsen av 1300-tallet ble festningen ombygd av kong Denis, slik at den fikk den utformingen den har i dag med unntak av de to tårnene som flankerer hovedinngangen. Disse tårnene ble bygget en gang mellom 1383 og 1433 av kong Johannes I av Portugal.
I 1836 ønsket rådmennene i Guimarães å rive slottet og bruke steinen til veibygging. 45 år senere, i 1881, oppførte Diário do Governo Guimarães festningen som det mest uvanlige historiske monumentet i hele Minho-regionen (gammel region mellom elvene Douro og Mino).
De første forsøkene på restaurering skjedde i midten av 1900-tallet, spesielt i 1936. I 1910 ble slottet erklært som et nasjonalt monument. I 1937 startet General Service for National Buildings and Monuments sine restaureringer. Ytterligere utgravninger i 2004, innvendig i festningen, ga dateringer av murene til det 10. århundre.I 2007 kåret det portugisiske folket festningen i Guimarães på førsteplass av de syv underverkene i Portugal.

Festningen er en del av den historiske byen Guimarães som står på UNESCOs verdensarvsliste.
		
		


== Referanser ==
Abbas Bouazar

Abbas Bouazar  (født 8. juli 1992) er en iransk fotballspiller som spiller for Naft Masjed Soleyman i Persian Gulf Pro League.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abbas Bouazar – Transfermarkt 
(en) Abbas Bouazar – Soccerway 
(en) Abbas Bouazar – FBref
Borgen i Óbidos

Borgen i Óbidos (portugisisk: Castelo de Óbidos) er et godt bevart middelalderslott som ligger i São Pedro e Sobral da Lagoa, i kommunen Óbidos, det portugisiske distriktet Leiria.
Arkeologiske undersøkelser viser at det har vært bosetning her siden det 4. århundre f.Kr. og at det i romersk tid var et forum, bad og andre romerske bygninger her. Men den nåværende utformingen er maurisk og resultatet av restaureringer og rekonstruksjoner fra forskjellige portugisiske konger, som startet i 1148. Borgen er utstyrt med flere tårn, hoved-tårnene ble bygget i 1375, Albarrã-tårnet ble forvandlet til et klokketårn i 1842 og bygging av en utvendig trapp til D. Fernando tårnet skjedde i 1869.
Borgens vegger henger sammen med et langt festningsverket bestående av en mur som strekker seg rundt hele den gamle delen av byen Óbidos. Murens lengde er 1.565 meter, det er mulig å gå oppe på muren, den har også et brystvern og har flere firkantede og sylindriske tårn.
Mot vest følger muren fjellklippene, mot nord og øst følger den det uregelmessig landskapet, noen steder ruver veggene 13 meter. Muren har flere porter og vakttårn.
Kong John III (1521–1557) kone, dronning Catherine av Østerrike, fikk bygget en 3 km lang akvedukt konstruert for å føre vann fra fjellene i Usseira til Óbidos, og forsynte byens fontener.
Inne i borgen, mot borg-veggene ligger en slottsbygning. I tillegg til sin militære funksjon fungerte borgen også som et kongelig palass, der den portugisiske kongen bodde ved sine besøk i byen.
Dørene i første etasje av palasset er omgitt av gotiske buer, i andre av rektangulære friser med to doble vinduer, polysentriske buer og tvillingpanel, og med jernbalkong. På toppen av trappen i andre etasje er det en buet døråpning og sentralt plassert våpenskjold.
Palasset og hele byområdet Óbidos ble klassifisert som et nasjonalt monument i 1951. I løpet av de neste to årene ble palasset satt i stand og omgjort til restaurant og hotell, Pousada do Castelo.Under jordskjelvet ved Lisboa i 1755 fikk borgen betydelige skader.
I 2007 kåret det portugisiske folket borgen i Óbidos til andreplass av de syv underverkene i Portugal.
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Kabinansattes Forbund

Kabinansattes Forbund er en del av LO Luftfart og organiserer majoriteten av de kabinansatte i SAS Norge gjennom fagforeningen Norsk Kabinforening.  Forbundet har også enkeltmedlemmer fra andre flyselskaper. Forbundsleder er Elin Roverudseter. KF har holdt til ved ærverdige Drammensveien 43 (Luftfartens hus) i Oslo siden år 2000. 


== Referanser ==
Letterboxd

Letterboxd er et nettsamfunn grunnlagt av Matthew Buchanan og Karl von Randow i 2011. Tjenesten ble lansert for å tilby brukere et sted å diskutere og oppdage film, og drives av en liten gruppe i Auckland i New Zealand. Brukere kan benytte den til å loggføre hvilke filmer de har sett, føre en dagbok og skrive anmeldelser, lage lister og dele sine favoritter, samt møte og kommunisere med andre filminteresserte. Under koronapandemien gikk tjenesten fra 1,7 millioner registrerte brukere i begynnelsen av 2020, til mer enn 3 millioner i januar 2021.


== Se også ==
The Movie Database


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Athliini

Athliini er en gruppe av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene lever i Sør-Amerika.


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 5-15 millimeter), avlange, matt brunlige oldenborrer.


== Utbredelse ==
Artene lever i det sørlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Athliini Smith & Evans, 2018Slekten Apteroathlia  Smith & Evans, 2018 - to arter
Slekten Athlia Erichson, 1835 - 11 arter
Slekten Dihymenonyx Gutiérrez, 1949 - 3 arter
Slekten Ulata Saylor, 1945 - én art


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Dihymenonyx

Dihymenonyx er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore (9-13 millimeter), avlange, blanke, gulbrune oldenborrer.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. De flyr godt og mye, helst om natta.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Chile.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien småoldenborrer (Sericinae) Hope, 1837
Stammen Athliini
Slekten Dihymenonyx Gutiérrez, 1949
Dihymenonyx herrerai Gutiérrez, 1949
Dihymenonyx micropterus Mondaca, 2007
Dihymenonyx suboblongus Mondaca, 2007


== Referanser ==


== Kilder ==
Andrew B.T. Smith og Arthur V. Evans (2018) Taxonomic review of Athliini (Coleoptera: Scarabaeidae: Melolonthinae), a new tribe of scarab beetles endemic to South America. Zootaxa 4471 (2): 279–308. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Dihymenonyx i Global Biodiversity Information Facility 
Dihymenonyx – detaljert informasjon på Wikispecies
Apteroathlia

Apteroathlia er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore (6-9 millimeter), avlange, blanke, brune oldenborrer.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. De flyr godt og mye, helst om natta.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Uruguay og Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien småoldenborrer (Sericinae) Hope, 1837
Stammen Athliini
Slekten Apteroathlia Smith & Evans, 2018Apteroathlia nox Smith & Evans, 2018
Apteroathlia translucida Smith & Evans, 2018


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Irondi Pugliesi

Irondi Mantovani Pugliesi (født 3. august 1947 i Apucarana i delstaten Paraná i Brasil, død 12. april 2021 i Arapongas) var en brasiliansk politiker.
Hun var medlem av partiet Movimento Democrático Brasileiro (MDB). Hun var folkevalgt i Paranás legislative forsamling fra 1983 til 1991, og fra 1995 til 1999.
Hun døde den 12. april 2021 av covid-19 i Arapongas av COVID-19.


== Referanser ==
Physoglossus

Physoglossus  er en slekt av biller i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 9 millimeter), avlang, rødlig løpebille. Fasettøynene er middelsstore og litt utstående. Pronotum er hjerteformet med markerte bakhjørner, omtrent så bredt som hodet. Dekkvingene er jevnbrede med fine punkstriper. Hele oversiden er tett punktert.


== Utbredelse og økologi ==
Slekten er utbredt i India (Tamil Nadu). Typeekesmeplaret ble fanget i en lysfelle om natten.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Anthiinae Bonelli, 1813
stammen Physocrotaphini - 42 arter
slekt Physoglossus Akhil & Sabu, 2020Physoglossus devagiriensis  Akhil & Sabu, 2020


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Physoglossus i Global Biodiversity Information Facility
Ana Gros

Ana Gros (født 21. januar 1991 i Ljubljana) er en slovensk håndballspiller, som spiller for den slovenske klubben Krim og det slovenske landslaget. Hun har tidligere spilt for de slovenske klubbene Velenje og Olimpija, Győr i Ungarn, Thüringer i Tyskland og de franske klubbene Metz og Brest, samt de russiske klubbene CSKA Moskva og Rostov-Don.
Hun fikk sin mesterskapsdebut for det slovenske kvinnelandslaget under Håndball-EM 2010 i Danmark og Norge.Gros ble fristilt fra kontrakten med den russiske klubben Rostov-Don i 2022, grunnet de idrettslige sanksjonene relatert til Russlands invasjon av Ukraina, og signert av den slovenske klubben Krim.


== Meritter ==
KrimSlovensk seriemester: 2009, 2010
Slovensk cupmester: 2009, 2010GyőrUngarsk seriemester: 2011, 2012
Ungarsk cupmester: 2011, 2012
Mesterligaen
Finalist: 2012
Semifinalist: 2011ThüringerTysk seriemester: 2013MetzFransk seriemester: 2014, 2016, 2017
Fransk cupmester: 2015, 2017
Fransk ligacupmester: 2014
Mesterligafinalist: 2012BrestFransk seriemester: 2021
Fransk cupmester: 2021
Mesterligafinalist: 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ana Gros – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ana Gros – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Ana Gros – Ligue Féminine de Handball (LFH) 
Ana Gros på Facebook
Eve (rapper)

Eve Jihan Jeffers Cooper (født 10. november 1978), bedre kjent som Eve, er en amerikansk rapper, sanger, låtskriver, skuespiller, programleder og talkshowvertinne fra Philadelphia. Hun har utgitt studioalbumene Let There Be Eve...Ruff Ryders' First Lady (1999), Scorpion (2001), Eve-Olution (2002) og Lip Lock (2013).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eve (entertainer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Eve på Internet Movie Database 
(da) Eve på Filmdatabasen 
(en) Eve på AllMovie 
(en) Eve hos The Movie Database 
(en) Eve på Apple Music 
(en) Eve på Discogs 
(en) Eve på MusicBrainz 
(en) Eve på Spotify 
(en) Eve på Songkick 
(en) Eve på Last.fm 
(en) Eve på AllMusic 
Eve på Twitter 
Eve på Facebook 
Eve på Instagram 
Eve på Myspace
Palaeoiresina

Palaeoiresina er en fossil slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
En nokså liten (ca. 9 millimeter) sandjeger. Arten har et forholdsvis lite hode og fasettøye (sammenlignet med andre sandjegere).


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra fossiler fra Eocen-tiden, mellom 38-34 millioner år før nåtid, fra Baltisk rav.


== Systematisk inndeling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae
Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
Stammen Cicindelini
Slekten Palaeoiresina Wiesner, Will & Schmidt, 2017Palaeoiresina cassolai Wiesner, Will & Schmidt, 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Mavo North

Magnus Saugestad Andersen (født i 1995), bedre kjent under artistnavnet Mavo North (også skrevet MAVO), er en EDM-musiker fra Steinkjer i Trøndelag. 
Etter å ha vunnet en remikskonkurranse arrangert av David Eriksen og Eccentric Music i 2015, ga Mavo North ut en remiks av artisten Mørlands låt Firewall, som ble satt inn på spillelistene til flere norske radiostasjoner. Han har samarbeidet med flere andre artister, blant annet Adrian Jørgensen, Peder Elias, Simon Field og Chris Baco. Han samarbeider også tett med den rap-duoen Skei & PT, og han har ved flere anledninger vært duoens DJ ved liveopptredener.


== Referanser ==
Saab Surveillance

Saab Microwave systems er et svensk selskap som ble grunnlagt i 1956, da under navnet Ericsson Microwave Systems. Foretaket ble kjøpt opp av Saab AB i 2006 og fikk da nytt navn. Hovedproduktene fra selskapet er radarer, sensorer og våpenplattformer innenfor telekommunikasjon.


== Historikk ==
I perioden etter oppkjøpet har selskapet hatt flere navn. Selskapet har vært kjent som Saab Surveillance f.o.m 2016. Før dette ble det kalt Saab Electronic Defence Systems, etter at man fra januar 2010 slo sammen avdelingene Saab Microwave Systems og Saab Avitronics. Saab Microwave var fra grunnleggelsen i 1947 til 2006 en del av LM Ericsson og het da Ericsson Microwave Systems. Saab Avitronics hadde også røtter i Ericsson, men også i SATT (et datterselskap til Telefunken), Philips og sørafrikanske Avitronics.


=== Norske forhold ===
De norske tolv Arthur-radarene ble levert fra det som senere ble kjent som Saab Technologies Norway (STN) i Halden fra slutten av 1990-tallet. Dette datterselskapet har i dag cirka 60 ansatte – de fleste i Halden.


== Produkter ==
Erieye - Airborne Early Warning & Control system (AWACS)
ARTHUR - ARTillery HUnting Radar - Bakkeradar for å spore artilleri
GIRAFFE - Bakkeradar for luftforsvar
PS-05/A - Radar for jagerfly
HARD 3D - Radarsystem for å avdekke fly og helikoptre


== Eksterne lenker ==
Om Saabs avdelinger
28. serierunde i Bundesliga 2020/21

28. runde i Bundesliga 2020–2021 startet fredag 9. april 2021 med Arminia Bielefeld og Freiburg, runden avsluttet mandag 12. april 2021 med kampen mellom Hoffenheim og Bayer Leverkusen


== Kampfakta ==
Fredag  9. april

Lørdag 10. april

Søndag 11. april

Mandag 12. april


== Referanser ==
Palaeopronyssiformia

Palaeopronyssiformia er en fossil slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 11 millimeter) sandjeger. Hodet er stort og bredt med store, utstående fasettøyne, kjevene sigdformede. Pronotum er tønneformet, betydelig smalere enn hodet. Dekkvingene er nesten jevnbrede.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra et fossil fra Eocen-tiden, mellom 38-34 millioner år før nåtid, fra Baltisk rav.


== Systematisk inndeling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae
Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
Stammen Cicindelini
Slekten Palaeopronyssiformia Wiesner, Will & Schmidt, 2017Palaeopronyssiformia groehni Wiesner, Will & Schmidt, 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Justo Jorge Padrón

Justo Jorge Padrón (født 1. oktober 1943 i Las Palmas på Kanariøyene i Spania, død 11. april 2021 i Madrid) var en spansk dikter, essayist og oversetter. Hans verk er blitt beskrevet som en bekreftelse av den moderne kanariske diktnings styrke.


== Biografi ==
Etter studier i juss, filosofi og litteratur ved Universitetet i Barcelona vendte han i 1967 til hjembyen og virket der som advokat i syv år. Han skrev der sine første dikt, og tok opp kontakt med andre unge spanske diktere. I 1968 ble han medtatt i José Agustín Goytisolos antologi Nueva poesía española. I 1974 avsluttet han sin advokatpraksis for å vie seg helt til diktningen. To år etter ble han utvalgt av utenriksministeriet og Instituttet for hispanisk kultur til å reise rundt i Latin-Amerika som representat for den nye generasjon innen spansk diktning. I 1979 representerte han Spania på den fjerde verdenskongress for diktere i Sør-Korea og ved den første festival for europeisk diktning i Leuven. Jorge Padróns er blitt oversatt til over 30 sprøk, og selv viet han seg til også til oversettelse, som spesialist på skandinaviske språk.
Hsn døde i Madrid av covid-19 den 11. april 2021 i en alder av 77 år.


== Verker ==


=== Poesi ===
Trazos de un paréntesis (1965)
Escrito en el agua (1966)
Los oscuros fuegos (1971)
Mar de la noche (1973)
Los círculos del infierno (1976)
El abedul en llamas (1978)
Otesnita (1979)
La visita del mar (1984)
Los dones de la tierra (1988)
Antología poética, 1971-1988 (1988)
Sólo muere la mano que te escribe (1989)
Los rostros escuchados (1989)
Resplandor del odio (1993)
Manantial de las presencias (1994)
Oasis de un cosmos (1994)
Ascuas del nadir (1995)
El fuego en el diamante. Sonetos (1995–1998)
El bosque de Nemi (1995–1999)
Rumor de la agonía (1996)
Lumbre de hogar (1996–2000)
Escalofrío (1999)
Cien poemas de amor (2000)
Memoria del fuego. Poesía completa, 1965-2000 (2000)
Hespérida. Canto universal de las Islas Canarias (2005)
Hespérida II. La gesta colombina (2008)
Hespérida III (2010)


=== Essays ===
La nueva poesía sueca (1972)
La poesía contemporánea noruega (1973)
El modernismo en la poesía sueca (1973)
Panorama de la narrativa islandesa contemporánea (1974)
La poesía nórdica de la posguerra (1974)
La poesía española desde la posguerra (1980)


== Referanser ==
Parvindela

Parvindela er en fossil slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore (7-12 millimeter), avlange, mer eller mindre metallisk fargede sandjegere med hvite tegninger på dekkvingene. Hodet er stort og bredt med store, utstående fasettøyne, kjevene sigdformede. Pronotum er tønneformet, betydelig smalere enn hodet. Dekkvingene er nesten jevnbrede. Kroppen har gjerne grønnlig eller bronseaktig metallglans.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Artene har tidligere vært plassert i slektene Cicindela og Cylindera.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae
Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
Stammen Cicindelini
Slekten Parvindela Duran & Gough, 2019Parvindela celeripes (LeConte, 1848)
Parvindela cursitans (LeConte, 1860)
Parvindela debilis (Bates, 1890)
Parvindela lunalonga (Schaupp, 1884)
Parvindela nephelota (Bates, 1882)
Parvindela terricola (Say, 1824)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata