jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oreodicastes

Oreodicastes  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (8-13 millimeter), avlange, blankt svarte løpebiller. Hodet har utstående fasettøyne. Pronotum er rundet, noe bredere enn langt, smalere enn dekkvingene, som er rundede med fine punktstriper.


== Levevis ==
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra den atlantiske regnskogen i det vestlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
Gruppen Pericalina Hope, 1838
Slekten Oreodicastes Maindron, 1905
Oreodicastes aeacus Shpeley & Ball, 2000 
Oreodicastes gounellei Maindron, 1906 
Oreodicastes minos Shpeley & Ball, 2000 
Oreodicastes rhadamanthus Shpeley & Ball, 2000 
Oreodicastes subcyanea (Chaudoir, 1843) 
Oreodicastes virginia Shpeley & Ball, 2001 
Oreodicastes zikani Shpeley & Ball, 2001


== Eksterne lenker ==
(en) Oreodicastes i Encyclopedia of Life 
(en) Oreodicastes i Global Biodiversity Information Facility 
Oreodicastes – detaljert informasjon på Wikispecies
Paraglycia

Paraglycia  er en slekt av løpebiller. En særpreget delgruppe er fiolinbillene. Gruppen blir også ofte plassert som en undergruppe i Harpalinae.


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, blanke løpebiller.


== Levevis ==
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika og Arabia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
Gruppen Calleidina Csiki, 1932
Slekten Paraglycia Bedel, 1904
Paraglycia castanea (Boheman, 1848)
Paraglycia cyanochloris Felix & Mulwijk, 2009
Paraglycia obscuripennis Fairmaire, 1886
Paraglycia picea (Boheman, 1848)
Paraglycia rufula (Gory, 1833)
Paraglycia sulcatula (Fairmaire, 1887)


== Eksterne lenker ==
(en) Paraglycia i Encyclopedia of Life 
(en) Paraglycia i Global Biodiversity Information Facility 
Paraglycia – detaljert informasjon på Wikispecies
Calodromius

Calodromius er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
Små til middelsstore, avlange og litt flate, blanke, mørkbrunlige løpebiller med lyse flekker på dekkvingene.


== Levevis ==
Denne slekten finnes gjerne i trekroner.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Afrika, over hele Europa og i Midtøsten.


== Systematisk inndeling ==
Artene har tradisjonelt vært plassert i slekte Dromius.

ordenen biller, Coleoptera (Linnaeus, 1758)
underordenen Adephaga (Schellenberg, 1806)
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea (Latreille, 1802)
familien løpebiller, Carabidae (Latreille, 1802)
underfamilie Lebiinae (Bonelli, 1810)
stammen Lebiini (Bonelli, 1810)
delgruppe Dromiusina (Bonelli, 1810 )
slekten Calodromius (Reitter, 1905)
Calodromius bifasciatus (Dejean, 1825)
Calodromius henoni (Bedel, 1907)
Calodromius ingens (Andrewes, 1933)
Calodromius lebioides (Bedel, 1900)
Calodromius mayeti (Bedel, 1907)
Calodromius putzeysi (Paulino de Oliveira, 1876)
Calodromius sphex (Andrewes, 1933)
Calodromius spilotus (Illiger, 1798) - utbredt og nokså vanlig i Norge


== Eksterne lenker ==
(en) Calodromius i Encyclopedia of Life 
(en) Calodromius i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Calodromius hos Artsdatabanken 
(sv) Calodromius hos Dyntaxa 
(en) Calodromius hos Fauna Europaea 
(en) Calodromius hos NCBI 
(en) Kategori:Calodromius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calodromius – detaljert informasjon på Wikispecies
Lachnolebia

Lachnolebia er en slekt av løpebiller (Carabidae) i gruppen Adephaga.


== Utseende ==
Lachnolebia er små til mellomstore biller (ca. 8 millimeter). Bakkroppen virker stor og er noe bredere bak midten, slik at den får en dråpeform. Dekkvingene er glatte eller med fine punkter. Brystskjoldet (brystet) er tydelig  avsatt i forhold til bakkroppen. Antennen er trådformet og beina ganske lange. Ofte er dekkvingene mørkere enn hodet og brystet. De kan ha ulike farger, ofte i kombinasjoner, som mørk bakkropp og rødt farget bryst og hode. Noen har mønster av lyse og mørke farger på dekkvingene.


== Levevis ==
Lachnolebia er ofte funnet på bladverk, blomster eller bær. Larvene er predatore, men noen av artene lever som parasitter på pupper av bladbiller.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Øst-Sibir, Japan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenenen Biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae
Underfamilien Lebiinae
Stammen Lebiini
Slekten Lachnolebia Maindron, 1905
Lachnolebia cribricollis (A. Morawitz, 1862)
Lachnolebia shimian Kirschenhofer, 2010


== Eksterne lenker ==
Bilde av Lachnolebia cribricollis
Bilder av Lachnolebia cribricollis på bringebær
(en) Lachnolebia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lachnolebia hos NCBI 
Lachnolebia – detaljert informasjon på Wikispecies
Eremolestes

Eremolestes er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
Ganske små (2,4-2,8 millimeter), slanke, metallglinsende løpebiller. Hodet har itt utstående fasettøyne. Pronotum er mer eller mindre hjerteformet, dekkvingene jevnbrede.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika, med én art i Algerie og én i Sør-Afrika. 


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Lebiinae Bonelli, 1810
stammen Lebiini Bonelli, 1810
delgruppe Lionychina Jeannel, 1948
slekten Eremolestes Maindron, 1905
Eremolestes fallax (Peyerimhoff, 1929)
Eremolestes sulcatus (Chaudoir, 1876)


== Eksterne lenker ==
(en) Eremolestes i Global Biodiversity Information Facility 
Eremolestes – detaljert informasjon på Wikispecies
Suspect Zero

Suspect Zero er en amerikansk thriller-film fra 2004. Regissør var E. Elias Merhige.
Filmen handler om jakten på «Suspect Zero» en potensiell seriemorder som kan ha herjet i mange år uten å bli oppdaget. Noen av hovedrollene spilles av Aaron Eckhart, Ben Kingsley og Carrie-Anne Moss.


== Sammendrag ==
En selger, Harold Speck, blir kontaktet av en ukjent mann i en restaurant, som stiller ham et ubehagelig spørsmål. Rett etter å ha forlatt restauranten, blir Harold funnet død med avskårne øyelokk og han holder et symbol bestående av en sirkel med en linje gjennom den. Drapet etterforskes av FBI-agent Thomas Mackelway (spilt av Aaron Eckhart) som nylig ble suspendert fra FBI for å ha angrepet en annen mistenkt seriemorder, Raymond Starkey.
Mackelway mottar deretter en rekke skremmende faks fra noen som muligens kan være Specks morder. Etter hvert som etterforskningen skrider frem blir Mackelway og hans FBI-kollega, Fran Kulok (spilt av Carrie-Anne Moss) oppmerksomme på den mulige eksistensen av en Suspect Zero, en "super-seriemorder" som kan ha vært ansvarlig for hundrevis av dødsfall - men som ikke etterlater noen som helst bevis.
Ett annet lik blir oppdaget i bagasjerommet til et kjøretøy med samme modus operandi som fra mordet på Harold Speck. Eier av kjøretøyet spores til et hus bebodd av Benjamin O'Ryan. FBI-agentene oppdager at huset er fylt av forskjellige symboler, en bibel som inneholder skisser av en rekke savnede personer, og en bok som handler om merkelige ritualer. Mackelway får også vite at symbolet egentlig  representerer et null, ikke en sirkel. Informasjon sendt av drapsmannen fører Mackelway til Benjamin O'Ryan (spilt av Ben Kingsley) og FBI må finne ut om O'Ryan er nøkkelen til å arrestere "Suspect Zero" eller om O`Ryan selv er den mistenkte seriemorderen.
Utenfor en pub dreper O'Ryan en mann som forsøker å kidnappe og voldta en ung kvinne. Bevis avslører at O'Ryan var en del av "Project Icarus" et topp-hemmelig prosjekt drevet av amerikanske myndigheter som forsøkte å dyrke telepatiske evner hos enkeltpersoner som de håper å kunne bruke til militære formål. Alle disse eksperimentene ga O'Ryan muligheten til å se handlingene til seriemordere, og fikk ham til å jakte på mordere. Men ingen av Mackelways overordnede er overbevist av hans hypoteser om at O'Ryan forsøker å finne seriemorderen, i stedet for å være morderen selv./


== Skuespillere ==

Aaron Eckhart i rollen som FBI-agent Thomas Mackelway.
Ben Kingsley som Benjamin O'Ryan.
Carrie-Anne Moss som Fran Kulok.
Kevin Chamberlin som Harold Speck.
Harry J. Lennix som Rich Charleton.


== Eksterne lenker ==
(en) Suspect Zero på Internet Movie Database 
(no) Suspect Zero hos Filmfront 
(sv) Suspect Zero i Svensk Filmdatabas 
(da) Suspect Zero i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Suspect Zero på Allociné 
(en) Suspect Zero på AllMovie 
(en) Suspect Zero på Turner Classic Movies 
(en) Suspect Zero på Rotten Tomatoes 
(en) Suspect Zero på Metacritic 
(en) Suspect Zero på Box Office Mojo
Cyptomicrus

Cyptomicrus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Mauritius.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Cyptomicrus Vinson, 1939
Cyptomicrus policis Vinson, 1939


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cyptomicrus pollicis i Encyclopedia of Life 
(en) Cyptomicrus pollicis i Global Biodiversity Information Facility 
Cyptomicrus pollicis – detaljert informasjon på Wikispecies
EQ-terapi

EQ-terapi er en alternativ behandlingsform utvilket av Herdis Pálsdóttir. Behandlingsformen bygger på en hypotese om at barn og voksne kan få økt livsmestring gjennom å utvikle sin emosjonelle intelligens.Pálsdóttir har etablert EQ Institute i Oslo hvor også datteren Dora Thorhallsdottir arbeider som instruktør.


== Referanser ==
Elin Melberg

Elin Melberg (født 1976) er en norsk billedkunstner. Hun gikk ut med Mastergrad fra Royal College of Art (London) i 2002.
Nylige utstillinger inkluderer Nord-Norsk Kunstmuseum (Tromsø) (2020-21); Abingdon Studios (Blackpool, UK) (2019);  Interface gallery (Oakland, USA) (2019); Kunsthall Stavanger] (2018); Kunstmuseet KUBE (Ålesund) (2018); Nordenfjeldske kunstindustrimuseum (Trondheim) (2017) og Stavanger kunstmuseum (2017 - 18).Verkene hennes er innkjøpt av blant annet Stavanger kunstmuseum, Stavanger universitetssykehus, KORO, Stavanger kommune, Oslo kommune og Bazil Alkazzi Foundation.


== Referanser ==

Stavanger kunstmuseum
https://koro.no/prosjekter/universitetet-i-stavanger-studentenes-hus/
http://www.elinmelberg.com/public-projects#/st-johannes-church-stavanger-2014-1-1
Årsutstillingen
Abingdon Studios
Kunsthall Stavanger
Nord-Norsk kunstmuseum
Kunstmuseet KUBE
Interface Gallery


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Secret Obsession

Secret Obsession er en amerikansk thrillerfilm fra 2019. Regissør var Peter Sullivan, som også var med på å skrive manus sammen med Kraig Wenman. Hovedrollene spilles av blant andre Brenda Song, Mike Vogel og Dennis Haysbert. Filmen ble publisert den 18. juli 2019 gjennom streaming-tjenesten Netflix.¨


== Sammendrag ==
En regnfull natt løper en kvinne (spilt av Brenda Song) nedover en gate vekk fra en ukjent forfølger. Kvinnen blir truffet av et kjøretøy, og hun blir liggende skadd og bevisstløs. Hun våkner senere ved sykehuset med hukommelsestap, og husker ingenting fra hendelsen - eller fra det tidligere livet hennes. En mann som sitter ved siden av sengen hennes (spilt av Mike Vogel) presenterer seg som Russell Williams, ektemannen hennes. Mannen sier at hun heter Jennifer. For å hjelpe henne med å få tilbake hukommelsen viser han fotografier fra livet hennes, og forteller henne at foreldrene hennes døde i en brann for to år siden.
Etterforsker Frank Page (spilt av Dennis Haysbert) er besatt av sitt arbeid, etter at han ikke klarte å finne hans egen datters kidnapper. Han etterforsker Jennifers ulykke, og blir mistenksom overfor Russell fordi Russell kjører en lastebil som ligner på den som ble sett i nærheten av hvor Jennifer ble påkjørt. Russell tar henne med til deres hjem. Jennifer hjemsøkes av korte glimt av minner fra den regnfulle natten når hun ble truffet av en bil.
Jennifer blir urolig av Russells merkelige oppførsel, og innser at han har låst henne inne i huset deres. Hun ser også at de fleste fotografier i deres hjem er manipulert. Franks etterforskning fører ham til Jennifers foreldre, hvor han oppdager deres råtnende lik. Han får vite, fra Jennifers tidligere arbeidsgiver, at "Russell" egentlig heter Ryan Gaerity - en temperamentsfull arbeider som ble sparket for over to måneder siden.
Jennifer oppdager fotografier av hennes egentlige ektemann Russell (spilt av Daniel Booko) men før hun klarer å unnslippe, slår Ryan henne bevisstløs og binder henne fast til en seng. Frank ankommer hjemmet deres og forsøker å redde Jennifer, men Ryan slår ham ut og låser ham inne. Jennifer klarer å flykte ut i en skog, men Ryan jakter etter henne.


== Skuespillere ==
Brenda Song som Jennifer Allen Williams
Mike Vogel som Russell Williams / Ryan Gaerity.
Dennis Haysbert som etterforsker Frank Page.
Ashley Scott som sykepleier Masters.
Daniel Booko som den virkelige Russell Williams.


== Eksterne lenker ==
(en) Secret Obsession på Internet Movie Database 
(fr) Secret Obsession på Allociné 
(nl) Secret Obsession på MovieMeter 
(en) Secret Obsession på AllMovie 
(en) Secret Obsession på Rotten Tomatoes 
(en) Secret Obsession på Metacritic 
netflix.com
1. serierunde i Tippeligaen 1992


== Tabell ==


== Kampfakta ==


== Referanser ==
Kongepokalvinnere i klatring

Kongepokalvinnere i klatring mottar Hans Majestet Kongens Pokal, som blir delt ut av Norges Klatreforbund i forbindelse med norgesmesterskapet i klatring.
Hvert særforbund i Norges idrettsforbund får normalt tildelt to kongepokaler hvert år, som settes opp til henholdsvis beste mann og beste kvinne i 
norgesmesterskapet.I NM i klatring konkurreres det i tre disipliner, led, buldring og speed. De første kongepokalene i klatring ble delt ut ved NM i 1998. 
Til å begynne med ble kongepokalen delt ut til norgesmesteren i led, som også var den eneste NM-øvelsen.
Siden 2015 har det blitt delt ut kongepokaler i både led og buldring når det har vært nok deltakere. 
Det må være minst 15 deltakere i øvelsen for at kongepokalen kan deles ut.


== Kongepokalvinnere for menn ==


== Kongepokalvinnere for kvinner ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Tom A. Schanke, red. (2012). Norsk Idrettsleksikon – Toppidrett i 150 år. 4. Norge: Tom A. Schankes Forlag. s. 143. ISBN 978-82-303-2060-0.
Javier Neves

Javier Neves Mujica (født 1953 i Lima i Peru, død 11. februar 2021 i Lima) var en  peruansk politiker. 
Han var minister for arbeid og for fremme av miljøet fra 2004 til 2005 i Alejandro Toledos regjering.Neves døde av  covid-19 i Lima den 11. februar 2021 i en alder av 67 år.


== Referanser ==
Tell Me How I Die

Tell Me How I Die er en amerikansk thrillerfilm fra 2016. Regissør var D.J. Bratsj, som også var med på å skrive manus.


== Sammendrag ==
Filmen åpner med en mann som begår selvmord utenfor hjemmet sitt. Senere introduseres Dr. Layton (spilt av Mark Rolston) konseptet A9913, et nytt legemiddel som skal forberede hukommelse produsert av Hallorann Pharmaceuticals. Han møter Dr. Jerrems (spilt av William Mapother) som har jobbet lenge med stoffet A9913. Atten personer, inkludert Anna (spilt av Virginia Gardner) og Den (spilt av Nathan Kress) skal delta i en klinisk studie. Dr. Jerrems informerer dem om at samtlige deltakere må bo der frem til undersøkelsen er gjennomført.
De møter også deltakerne Kristen og Scratch. Stoffet trer i kraft i Marcus og Kristen. Hun blir sjokkert når de samme begivenhetene begynner å utspille seg flere ganger som et déjà vu. Jerrems blir fortalt at med-forsker Dr. Rasmussen har blitt funnet død. Dette var mannen i begynnelsen av filmen som begikk selvmord. I løpet av natten ser Anna hvordan flere deltakere hoster opp blod, og begynner å dø. Det avsløres at dette var en hallusinasjon, og Anna kommer tilbake til nåtiden igjen. Hun forsøker å avsløre at hun var vitne til at alle døde i visjonen hennes.
Curtis, som har ansvaret med å overvåke forsøkspersonene, injiserer et beroligende middel. Jerrems forklarer at Anna opplever en sjelden bivirkning. Marcus, Kristen og Den ser Curtis dø før de unnslipper bygningen sammen med Scratch. Enkelte av deltakerne oppdager at de har blitt utsatt for sennepsgass. De finner Jerrems kontor. En tidligere video av Rasmussen og Jerrems spiller på en datamaskin, hvor de avhører en mann som heter Pascal. Anna, Den, Kristen, Marcus, Scratch er de fem siste menneskene i live når sennepsgassen har drept alle de andre.
De finner Dr- Jerrems i et låst rom, men han nekter å slippe dem inn. Han forteller dem at Pascal var den første deltakeren som opplevde lignende visjoner, og han ble derfor brukt til å teste nye varianter av stoffet. Scratch har en visjon om at han blir knivstukket. Kort tid etterpå blir han angrepet og knivstukket. Marcus innser at Pascal sannsynligvis ønsker å drepe alle for å slette alle spor etter stoffet.


== Skuespillere ==
Nathan Kress som Den Ferguson
Virginia Gardner som Anna Nichols
Kirby Bliss Blanton som Kristen
Ryan Higa som Scratch.
Mark Furze som Marcus.
Ethan Peck som Pascal.
Mark Rolston som Dr. Layton.
William Mapother som Dr. Jerrems.


== Eksterne lenker ==
(en) Tell Me How I Die på Internet Movie Database 
(en) Tell Me How I Die på Rotten Tomatoes 
(en) Tell Me How I Die på Metacritic 
Trailer, Youtube.com
20. serierunde i Bundesliga 2020/21

20. runde i Bundesliga 2020–2021 startet fredag 5. februar 2021 med kampen mellom Hertha Berlin og Bayern München, runden avsluttet onsdag 10. mars 2021 med kampen mellom Arminia Bielefeld og Werder BremenKampen mellom Arminia Bielefeld og Werder Bremen ble utsatt grunnet grunnet mye snø.


== Kampfakta ==
Fredag 5. februar

Lørdag 6. februar

Søndag 7. februar

Onsdag 10. mars


== Referanser ==
Teateråret 1949

Teateråret 1949 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1949.


== Priser og utmerkelser ==
Teaterkritikerprisen:
1948/1949 tildeles Helen Brinchmann
1949/1950 tildeles Aase Bye
Pulitzerprisen for drama: Arthur Miller – En handelsreisendes død (Death of a Salesman)


== Nye drama ==
T.S. Eliot – Cocktailselskapet (The Cocktail Party)
Arthur Miller – En handelsreisendes død (Death of a Salesman)


== Årets oppsettinger ==


== Fødsler ==
Alderen på levende personer født i 1949 er enten: 73 eller 74 år.


== Dødsfall ==

		
		


== Referanser ==
Fiskekvote

En fiskekvote er en rettighet til å fiske en begrenset mengde fisk. Kvoter gjelder ofte spesifikke fiskeslag og geografiske områder. Fiskekvoter begrunnes oftest i ressursforvaltning – den langsiktige fiskebestanden skal bevares, slik at man kan høste av den i tilnærmet evig tid. Dog kan fiskekvoter også gi en inntekt, en grunnrente, til den som forvalter fiskebestanden – som oftest en stat. Det internasjonale havforskningsrådet er rådgivende organ for fastsetting av fiskekvoter.


== Fartøykvoter og omsettelige kvoter ==
I Norge ble fiskekvoter for alvor innført på 1980-tallet. Først innførtes fartøykvoter, hvor totalmengden av et fiskeslag som etter forskeres anbefalinger kunne fiskes, ble fordelt på alle fartøy som deltok i fisket. På grunn av relativt små kvoter per fartøy og dermed dårlig lønnsomhet gikk man etterhvert over til omsettelige kvoter, hvor disse i praksis kan kjøpes og selges for markedspris. Dette er omstridt, fordi mange ser på fisken som en felles ressurs som tilhører alle, og det kan også være i strid med havressursloven.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Søk etter Fiskekvote i Bokmålsordboka og Nynorskordboka eller i Det Norske Akademis ordbok
Kringkastingskonsesjon

En kringkastingskonsesjon er en tillatelse til å sende radio- eller TV-signaler på en bestemt frekvens i et bestemt område. I Norge har Norsk Rikskringkasting (NRK) rett til å drive kringkasting i medhold av kringkastingsloven. Andre enn NRK må ha konsesjon for å drive kringkasting eller lokalkringkasting som formidles via trådløse, bakkebaserte senderanlegg. Da TV 2 søkte konsesjon i 1991 og fikk den innvilget i 1992, lå det en stor verdi i sendetillatelsen. På det tidspunktet kringkastet både TV3 og TVNorge programmer rettet mot seere i Norge, men da var det bare den mindre delen av befolkningen som hadde egen satellittantenne eller var knytta til kabeltv, som kunne ta inn sendingene. Den som fikk den ene konsesjonen som blei lyst ut i 1991, kunne derimot nå ut til hele befolkningen gjennom det vanlige sendernettet. Det lå derfor en stor verdi, og staten kunne derfor stille krav til den som fikk konsesjonen.


== Referanser ==
Teateråret 1915

Teateråret 1915 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1915.


== Nye drama ==


== Årets oppsettinger ==


== Fødsler ==

		
		
		


== Referanser ==
Vladislav Vlček

Vladislav Vlček (født 26. juni 1955 i Tsjekkoslovakia) er en tsjekkisk tidligere  ishockeyspiller som spilte back for Trondheim Ishockeyklubb og Storhamar Hockey i Norge. Han spilte fra 1972 til 1988 for TJ Sparta ČKD Praha.


== Referanser ==
Johan Seckmann Fleischer

Johan Seckmann Fleischer (født 9. juni 1860 på Voss, død 16. april 1884 i Christiania) var en norsk student som tilhørte kretsen som ble kalt Kristiania-bohemen og som ble kjent gjennom sitt selvmord på Tjuvholmen, 23 år gammel.

Fleischer er, under pseudonymet «Jarmann», en av to hovedpersoner i Hans Jægers dokumentariske roman Fra Kristiania-Bohêmen (1885), ved siden av jeg-personen «Herman Eek» som er Jæger selv. I Jægers fremstilling er Fleischer «flittig, flink og kristeligsindet» og har kommet fra hjemstedet Voss til Christiania for å studere. Han finner seg dårlig til rette i hovedstaden, prøver seg uten særlig hell på ulike studier og oppsøker hyppig prostituerte, men har ingen egentlige relasjoner med andre enn en håndfull bohemvenner som oppmuntrer hans pessimistiske tankebaner. Etter en tids veksling mellom frustrasjon og apati sier han farvel til sine venner og skyter seg på Tjuvholmen. Mot slutten av livet er han preget av en «mekanisk stemning», som om «han gik i søvne». Vennene vet om selvmordsplanene, men gjør ingen ting for å stoppe ham. I begravelsen stiller Jæger med stenografiblokk for å få med seg gravtalen ord for ord for å kunne bruke den i sitt romanprosjekt, til stor offentlig forargelse. Det siste av de ni bohêmbudene som ble publisert anonymt i bladet Impressionisten i 1889, muligens som en parodi på Jæger, var «du skal ta live a dei», men Fleischer var den eneste i kretsen av Kristiania-bohemer som gjorde alvor av dette.
Diskusjonen av Fleischers selvmord i Fra Kristiania-Bohêmen omtales av Arne Thorvik som «et tidlig forsøk på å beskrive suicidets sosialpsykologiske årsaker, utkommet tiåret før Durkheims analyse av samme tematikk [...] Jæger [viser] i skildringen av den suicidale prosessen [...] betydelig psykologisk innlevelse, og [...] tangerer [også] moderne teoridannelse». Fleischer har fått et musikalsk minnesmerke under sitt riktige navn i Ketil Bjørnstads suite Leve Patagonia («Skuddet på Tjuvholmen»).
Han var nevø av Fredrik Lyth Ørum Fleischer som startet Fleischer's Hotel på Vossevangen.


== Referanser ==