jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Reservoaringeniør

Reservoaringeniør er en yrkestittel for en person som arbeider med å analysere, planlegge og drifte et petroleumsreservoar. Fagfeltet kalles reservoarteknologi eller reservoarteknikk 
og inngår som en del av petroleumsteknologi.
Mens geologer er ansvarlig for å beskrive i hovedsak statiske egenskaper til reservoaret, vil reservoaringeniører ha som oppgave å studere den dynamiske utviklingen til reservoaret,
som endringer i trykk og væskeforhold over tid.  En viktig oppgave er å optimalisere produksjonen fra feltet.


== Arbeidsoppgaver ==
En reservoaringeniør vil typisk arbeide i en gruppe av personer med ulik fagbakgrunn, som sammen har ansvaret for å kartlegge, planlegge og drifte et felt.  I tillegg til reservoaringeniører kan en slik gruppe inneholde
geologer, geofysikere, petrofysikere, brønnteknologer og boreingeniører.
I Norge arbeider de fleste reservoaringeniører på land.  Arbeidsplass kan være et gass- eller oljeselskap, et konsulentselskap eller Oljedirektoratet.
Oppgavene til en reservoaringeniør er svært varierte og kan inkludere

Reservoarbeskrivelse og reservoarmodellering.  Kartlegging av reservoaregenskaper som er viktige for den dynamiske oppførselen til reservoaret.
Tolking av brønntester. En brønntest måler samsvarende data for trykk og væskerater i en brønn, og fra disse dataene kan en esdtimere viktige reservoarparametre, som permeabilitet.
Tolking av trykkdata for å kartlegge kommunikasjonsforhold i reservoaret.
Tolking av 4D-seismikk for å forstå endringer i trykk og væskeforhold.
Beregning av tilstedeværende volum av gass og olje i feltet.
Prediksjon av framtidig produksjon og utvinningsgrad fra feltet.  Reservoarsimulering er et viktig verktøy til dette.
Brønnplanlegging.  Hvor bør en brønn plasseres for å optimalisere produksjonen?
Produksjonsplanlegging.  Hvordan bør feltet driftes for best utnytting av ressursene?
Offentlig rapportering, som for eksempel bidrag til en plan for utbygging og drift.Dynamiske endringer som studeres av en reservoaringeniør skjer typisk på en tidsskala av lengde måneder eller år.  I motsetning til dette vil en brønnteknolog ofte arbeide med dag-til-dag-optimalisering
av produksjonen.


== Utdanning ==
Reservoarteknologi undervises som en grein av petroleumsteknologi.
I Norge blir utdanning til reservoaringeniør gitt ved universitetet i Bergen, universitetet i Stavanger og ved NTNU i Trondheim.  Mange reservoaringeniører
har utdanning i tilstøtende realfag eller ingeniørfag, for eksempel høyere utdanning i matematikk, fysikk eller kjemi.


== Faglige organisasjoner ==
Society of Petroleum Engineers (SPE) er en organisasjon som på verdensbasis arbeider for fagfeltet petroleumsteknologi og som interesseorganisasjon for medlemmene.  
Foreningen har lokale avdelinger i Stavanger, Oslo, Bergen, Trondheim og Nord-Norge.En annen medlemsorganisasjon som omfatter reservoaringeniører er European Association of Geoscientists and Engineers (EAGE).


== Referanser ==


== Litteratur ==
L.P. Dake (1978). Fundamentals of reservoir engineering. Amsterdam: Elsevier. ISBN 0-444-41667-6.
Vitenskapsåret 1548

Vitenskapsåret 1548 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1548.


== Geografi ==
Johann Stumpf fikk publisert verket «Gemeiner loblicher Eydgnoschafft Stetten, Landen und Voelckeren Chronick wirdiger thaaten Beschreybung» (934 sider). Zürich.
Paolo Giovio fikk publisert verket «Descriptio Britanniae, Scotiae, Hyberniae et Orchadum». Roma.


== Matematikk ==
10. august – Debatt i Milano mellom Lodovico Ferrari og Niccolò Fontana Tartaglia om beste algebraiske metode for å løse tredje grads ligninger.


== Teknologi ==
Georgius Agricola fikk publisert avhandlingen «De animantibus subterraneis» (Det levende underjordiske), om utvinning av metaller.


== Fødsler ==
Ukjent dato −
Giordano Bruno (død 1600), italiensk filosof, matematiker og astronomer.
Simon Stevin (død 1620), flamsk matematiker, lege og ingeniør.


== Dødsfall ==
29. september – Walther Hermann Ryff (født om lag 1500), tysk kirurg, matematiker og alkymist.
Ukjent dato − Pedro Ciruelo (født 1470), spansk matematiker.


== Referanser ==
Ann-Helen Tygsett

Ann-Helen Tygsett (født 1974) er en norsk tidligere judoutøver fra Kolbotn som representerte Sofiemyr JK.
Hun vant fire NM-gull og åtte NM-medaljer i perioden 1991–1999.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Cathrine Løvgren

Cathrine Løvgren (født Cathrine Ruud i 1975) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Larvik JK.
Hun vant ett NM-gull og 11 NM-medaljer i perioden 1996–2022.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Hege Aar

Hege Aar (født 1971) er en norsk tidligere judoutøver fra Namsos som representerte Trondheim Judokwai og Ippon JK.
Hun vant ett NM-gull og fire NM-medaljer i perioden 1989–1992. 
Hun har vært trener i Namsos Judo Club siden 2011.
Hun var styremedlem i Norges Judoforbund fra 2016 til 2018.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Hilde Hjertnes

Hilde Margrethe Hjertnes (født 1957) er en norsk tidligere judoutøver som representerte Bergen Judo Klubb.
Hun vant seks NM-bronse i perioden 1979–1992.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Huddlestock

Huddlestock er et norsk finansteknologi-selskap som ble etablert i 2014, og det første Fintech selskapet til å bli notert på Oslo Børs, Euronext Growth i 2020. Selskapet har en full investeringsbank konsesjon, og har over 70 ansatte, og kontorer i Kuala Lumpur, Stavanger, Oslo, København, Stockholm og München (pr 2022). CEO av selskapet er John Skajem.
Huddlestock er, sammen med Netfonds, kun en av to digitale internettmeglere med opprinnelse fra Norge. Selskapet tilbyr teknologi for kjøp av finansielle produkter og tjenester på en innovativ digital plattform. Huddlestock er regulert av det tyske finanstilsynet BaFIN, gjennom sitt heleide datterselskap Huddlestock Systems GmbH. Selskapet ble startet med utgangspunkt i arbeid ved Universitetet i Stavanger, og inkubatoren Validé (tidligere Prekubator TTO).
Gründerne er Øyvind Hovland, Michel van Tol og Murshid M. Ali. I 2016 ble Huddlestock tatt opp i den prestisjetunge inkubatoren Level39 i London, og i 2017 åpnet HKH Kronprins Haakon plattformen for handel under et besøk til selskapets kontorer. Selskapet tilbyr i dag to produkter, Apex og Bedrock, hvor kundene er større institusjonelle fond og banker. Huddlestock har også mottatt bred mediedekning, blant annet i Dagens Næringsliv, Finansavisen, TV2, NRK, e24.no, Aftenbladet, Forbes, samt flere andre medier i Norge, Storbritannia og Asia.


== Utmerkelser ==
Selskapet har høstet en rekke priser og anerkjennelser for sin teknologi, både i Norge, men også internasjonalt. I 2016 ble selskapet nominert som 1 av 20 finalister i Singapore Fintech Festival av sentralbanken i Singapore, og i 2017 nominerte Digital Leaders 100 Huddlestock til en av de fremste Fintech-selskapene i Storbritannia, sammen med blant andre Monzo Bank, en av de største og tidligste utfordrerbankene i Europa.
Nordic Startup Awards 2017, Årets Fintech-bedrift i Norge.
Nordic Startup Awards 2017, Årets Fintech-bedrift i Skandinavia.
Nordic Startup Awards 2019, Årets Fintech-bedrift i Norge.
CB Insights 2017, 80 Globale Teknologiledere innen Formuesforvaltning.
Fintech Global 2019, 100 Fremste Globale Fintech-selskaper.
Best Fintech IPO 2020 Nordics, Cfi.co.
Fintech Innovator of the Year 2021, Technology Innovator Awards.
WealthTech 100 i 2022, verdens 100 mest innovative Wealthtech selskaper


== Internationalt samarbeid ==
I 2018 lanserte selskapet en tilpasset versjon av plattformen sin på Sri Lanka, sammen med samarbeidspartneren Acuity. I 2019 fusjonerte Huddlestock med Dovre Forvaltning i Litauen. Senere samme år, annonserte selskapet at det skal lansere sin plattform sammen med BNP Paribas, en av verdens største banker, i Tyskland i 2020. Senere har selskapet inngått samarbeid med flere store aktører i Tyskland, og i 2021 kjøpte selskapet det ledende svenske Fintech-selskapet Visigon. Senere har selskapet foretatt flere oppkjøp. Huddlestock er verdsatt til rundt 600 millioner NOK på Oslo Børs.


== Referanser ==
Søvnberøvelse

Søvnberøvelse, også kjent som utilstrekkelig søvn eller søvnløshet, er en tilstand som oppstår av å ikke ha nok søvn. Det kan enten være kronisk eller akutt, og kan variere i alvorlighetsgrad. Søvnmangel kan bli brukt som et middel til avhør, noe som har resultert i retten studier om hvorvidt eller ikke teknikken er en form for tortur.En kronisk sove-begrenset tilstand kan føre til tretthet, søvnighet på dagtid, klossethet og økt appetitt fører til vektøkning. Det negativt påvirker hjernen og kognitiv funksjon. Men i en del tilfeller søvnmangel kan paradoksalt nok føre til økt energi og årvåkenhet og forbedret humør, selv om de langsiktige konsekvensene har aldri vært evaluert, det har også blitt brukt som behandling for depresjon.
Få studier har sammenlignet effekten av akutt total søvnmangel og kronisk delvis søvnmangel. Fullstendig fravær av søvn over lange perioder er ikke ofte hos mennesker (med mindre de lider av en dødelig familiær søvnløshet eller spesifikke problemer forårsaket av kirurgi); det ser ut til at kort microsøvn ikke kan unngås. Langsiktig total søvnmangel har forårsaket død av dyr i laboratoriuim.


== Fysiologiske effekter ==

Generelt sett, kan søvnmangel kan resultere i:
verkende muskler
forvirring, minne bortfaller eller tap
depresjon
utvikling av falsk hukommelse
hypnagogic og hypnopompic hallusinasjoner under sovner og våkner, som er helt normal
hånd skjelving
hodepine
stye
periorbitale poser, vanligvis kjent som "poser under øynene" eller øye poser
økt blodtrykk
økt stresshormon nivåer
økt risiko for Type 2 diabetes
senking av immunitet, økt mottakelighet for sykdom
økt risiko for fibromyalgi
irritabilitet
nystagmus (rask ufrivillig rytmisk eye movement)
fedme
beslag
temperament tantrums hos barn
voldelig atferd
gjesping
mania
Søvn Treghet
symptomer som ligner:
oppmerksomhet-underskudd hyperaktivitet (ADHD)
psykose


=== Avhør ===
Søvnmangel kan bli brukt som et middel til avhør, noe som har resultert i retten studier om hvorvidt eller ikke teknikken er en form for tortur.Under en form for avhørsteknikk, kan en person bli holdt våken i flere dager, og når personen endelig får lov til å sovne, vil han plutselig bli vekket of avhørt. Menachem Begin, Statsminister i Israel fra 1977 til 1983, beskrev sin opplevelse av søvnmangel som en fange av NKVD i Russland som følger:
Søvnmangel var en av de fem teknikker som ble brukt av den britiske regjeringen i 1970-årene. Den Europeiske menneskerettighetsdomstolen har avgjort at fem teknikker "ikke forårsaker lidelser av særlig intensitet og grusomhet som følger av ordet tortur ... [men] utgjorde en praksis for umenneskelig og nedverdigende behandling", i strid med den Europeiske menneskerettighetskonvensjonen.


== Referanser ==
Fortjenstordenen i gull

Fortjenstordenen i gull (slovensk: Zlati red za zasluge) er en slovensk orden. Den ble innstiftet i 2004 til belønning av sivil, militær, sikkerhetsrelatert, diplomatisk og internasjonal innsats. Ordenen rangerer etter Ordenen for eksepsjonelle fortjenester og foran Fortjenstordenen i sølv. Fortjenstordenen i gull tildeles av Slovenias president. Den kan tildeles slovenere, så vel som borgere av andre land, samt institusjoner og organisasjoner.


== Inndeling ==

Fortjenstordenen i gull har én klasse.


== Insignier ==
Ordenstegnet for Fortjenstordenen i gull er utformet som en medalje til å bære i brystbånd. Det er i 14 karat gull med hvit og lys blå emalje. Ordenstegnet består av et geometrisk mønster inspirert av Köttlach-kulturen, en tidlig kristen kultur på det som nå er slovensk grunn. Det har en nedvendt trekant i gull, hvorpå er lagt en blåemaljert sekskant med konkave sider og over dette igjen en hvitemaljert trikvetra. For sivile fortjenester tildeles ordenstegnet som beskrevet ovenfor. For internasjonale og diplomatiske fortjenester har ordenstegnet i tillegg en hvitemaljert runding i midten, mens ordenstegnet for militære og sikkerhetsrelaterte fortjenester har en blåemaljert runding i midten. Ordenstegnene er utstyrt med løpenumre.Ordenstegnet er opphengt i et trekantet, gult bånd. For sivile fortjenester har ordenen en gul båndstripe. Båndstripen har sølvfargede endestriper for internasjonale og diplomatiske fortjenester og lyseblå endestriper for militære og sikkerhetsrelaterte fortjenester.


== Tildeling ==
Fortjenstordenen i gull kan tildeles slovenere og borgere av andre land, samt i særlige tilfeller også institusjoner og organisasjoner.


== Referanser ==
Mikropunkt (samband)

Et mikropunkt er tekst eller et bilde som er vesentlig redusert i størrelse for å hindre påvisning av utilsiktede mottakere. Mikropunkt er normalt kuleformet, og rundt en millimeter i diameter, men kan være laget i forskjellige former og størrelser Det er laget av ulike materialer som polyester eller metall. Navnet kommer fra det faktum at mikropunkt har ofte vært på størrelse og form som et typografisk punktum, for eksempel prikken over bokstavene i eller j. 


== Historie ==
I 1870 under den Fransk-Prøyssiske Krig, var Paris under beleiring, og meldinger ble sendt med brevdue. Fotograf René Dagron brukte en foto-krympende teknikk for å tillate hver due å bære et høyt volum av meldinger, fordi duer har en begrenset nyttelast kapasitet.I Tyskland etter at Berlin-Muren ble reist, ble det brukt spesielle kameraer  til å generere mikropunkt som så ble koblet til bokstaver og sendt via vanlig post. Disse mikropunkt gikk ofte ubemerket forbi kontrollen av inspektører, og informasjon kunne leses av mottakeren ved hjelp av et mikroskop.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Klaus Schmeh: Versteckte Botschaften; Die faszinierende Geschichte der Steganografie. Heise, Hannover 2009, ISBN 978-3-936931-54-9.
Janusz Piekalkiewicz: Weltgeschichte der Spionage. Augsburg 1993, ISBN 3-89350-568-7, S. 518.
Barili

Barili (Bayan ng Barili) er en kommune på Filippinene. Kommunen tilhører provinsen Cebu og ligger på øya med samme navn. Folkemengden var i 2015 på 73 862 innbyggere.


== Historie ==
Navnet Barili kommer fra balili, en type gress. I 1602 ankom spanske conquistadorer her under ledelse av Juan Juarado, og det ble oppstilt et kors, som fortatt er her. En katolsk menighet ble grunnlagt her i 1612, og i 1632 ble stedet sivil forvaltningsenhet.
Det var i Barili at japanske styrker tok Chief Justice Jose Abad Santos til fange i 1942 mens han var på flukt på vei til Toledo for å komme seg over til øya Negros.
I 2006 ble Barili første kommune i Cebu som etablerte vern av kulturelle minnesmerker, som visse helligdommer, hus og monumenter.


== Barangayer ==
Barili er inndelt i 42 barangayer per 30. september 2019.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Barili – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anne Berit Anti

Anne Berit Anti (født 1974) er en klesdesigner fra Karasjok. Hun er eier Abanti design, som tar inspirasjonen fra den samiske kulturen. Tidligere jobbet hun i som journalist i NRK Sapmi som vaktsjef, men bestemte seg 2008 å bli klesdesigner og begynte på Kunsthøgskolen i Oslo, hvor hun avga eksamen i 2011.


== Referanser ==
Jose Abad Santos

José Abad Santos (født 19. februar 1886 i San Fernando i Pampanga på de filippinske øyer, død 2. mai 1942 i Malabang i Lanao) var den fjerde høyesterettsjustitiarius for den filippinske Høyesterett. 
Han var i en kortere periode fungerende president for Det filippinske samvelde og fungerende øverstkommanderende for de filippinske væpnede styrker under annen verdenskrig, på vegne av president Quezon etter at regjeringen dro i eksil til USA.Etter omtrent to måneder ble han henrettet av den japanske hær fordi han nektet å samarbeide med okkupasjonsmakten.


== Kilder ==
Aquino, Ramón C. (1985) "Chief Justice José Abad Santos 1886-1942: A Biography" Phoenix Publishing House, Quezon City
The execution of Jose Abad Santos. Artikkel i officialgazette.gov.ph
Anna Løchen

Anna Cathinka Charlotte Løchen (født Brun 21. april 1862 i Bergen, død 18. mars 1892 i Bergen) var en norsk skuespillerinne.


== Familie ==
Anna Løchen var datter av arbeider Andreas Brun og Berthe Danielsdatter. Hun ble 23. november 1885 gift med skuespiller, kunstmaler og bohem Carl «Kalle» Løchen (1865-1893), som året etter hustruens død tok sit eget liv i Ekebergskogen. Datteren Esther (1887–1967) var skuespiller ved Trondhjems Nationale Scene, og gift med skuespiller Sverre Helland Toresen (1882–1963). Den andre datteren Kally (Nanna) Løchen (1891–1943) vokste opp hos Kalles søskenbarn Håkon Løken og ble gift med arkitekt Frits Bachke (sønn av Anton Sophus Bachke) og i 1919 med den kjente Per Kvist. Anna Løchen var søster av skuespiller Mathilde Brun.


== Liv og virke ==
Som ugift var Anna (Brun) skuespiller ved Christiania Theater. Der fikk hun passende nok sin scenedebut i stykket Hun skal debutere 13. februar 1881, hvor hun gestaltet rollen som Athanasia. Etter hennes såkalte annendebut i Kusine Lotte måneden etter, ble hun belønnet med rosende omtale i avisene: «Den naturlige Begavelse for Scenen, som den unge Dame utvilsomt er i Besiddelse af, gjorde sig igaar gjældende i et livligt og for en Debutantinde ualmindelig sikkert Spil, ved hvilket der blot heftede enkelte Mangler af det Slags, som lettelig vil kunde afhjælpes ved Instruktion og yderligere Rutine.» I 1885 hadde hun et gjestespill i Trondheim.Da hun ble gift, flyttet Anna Løchen og ektemannen til hennes fødeby Bergen, der de begge ble ansatt som skuespillere ved Den nationale Scene. Høsten 1887 spilte hun ved Tivoli Theater i Christiania Tivoli, hvor hun debuterte i stykket Arbejderliv i september. Hun vendte deretter tilbake til Bergen, hvor hun frem til sin død var ansatt ved teatret. Kort etter hennes bortgang holdt Den nationale Scene en minneforestilling for henne, til inntekt for hennes barn. Signaturen O. L. publiserte et dikt til hennes ære.


== Roller i utvalg ==
Athanasia i Hun skal debutere av Emmanuel Théaulon og Jean Bayard (Christiania Theater, 1881)
Lotte i Kusine Lotte av Christian Molt Wengel (Christiania Theater, 1881)
Mathilde i vaudevillen Geniet fra Odsherred av Erik Bøgh (Christiania Theater, 1884)
Hyazinta i lystspillet Scapins Skalkestykker av Molière (Christiania Theater, 1884)
Hønsegjætersken Nouche i Hertuginne Martin av Henri Meilhac (Christiania Theater, 1885)
Toinon i Gnisten av Edouard Pailleron (Den nationale Scene, 1886)
Leonore i Den Vægelsindede av Ludvig Holberg (Tivoli Theater, 1887)
Madame Østerberg og Grevinden i Hvorledes man gør godt av Chr. Edgren (Den nationale Scene, 1890)
Sofie i En Befrielse av Otto Valseth (Den nationale Scene, 1890)
fru Sturm i Hr. Brohse som Landmand av Moser & Heiden (Den nationale Scene, 1890)


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 110. ISBN 8200056228.
Chatham House

Chatham House, egentlig Royal Institute of International Affairs (norsk: Kongelig institutt for internasjonale spørsmål), er en ideell, ikke-statlig organisasjon med sete i London. Den har som formål å analysere og fremme forståelse for viktige internasjonale og dagsaktuelle spørsmål. Instituttet har navn etter bygningen det er basert i, et vernet hus fra 1700-tallet ved St. James's Square. Bygget ble delvis utformet av Henry Flitcroft. Tre britiske statsministre har bodd der, blant annet William Pitt den eldre, den første jarlen av Chatham.
Chatham House er opprinnelsen til den såkalte «Chatham House-regelen». Dette er en anonymitetsregel som sier at deltakere ved møter og seminar i Chatham House fritt kan diskutere informasjon fra slike møter, men de skal ikke si hvem de fikk opplysningene fra eller hvilken gruppe de tilhørte. Regelen er utviklet for å gjøre det lett å være ærlig og si hva en virkelig mener om en sak eller et spørsmål om kontroversielle eller upopulære tema som blir diskuterte. Alle skal få tale fritt uten fare for å bli siterte utenfor huset. Tross denne regelen er de fleste møter på Chatham House åpne for innsyn.
I 2015 Global Go To Think Tanks Report utformet av University of Pennsylvania ble Chatham House rangert som den andre mest innflytelsesrike tankesmien i verden, etter Brookings Institution, og den mest innflytelsesrike i verdenen utenfor USA. Også bladet Foreign Policy  rangerte instituttet som den mest innflytelsesrike tankesmien i verden utenfor USA i 2009.


== Opprinnelse ==

Chatham House ble grunnlagt under et møte som Lionel Curtis holdt 30. mai 1919 for de amerikanske og britiske utsendingene til fredskonferansen i Paris i 1919. Curtis hadde lenge oppfordret til vitenskapelige studier av internasjonale forhold.
De britiske og amerikanske utsendingene etablerte hvert sitt institutt. Amerikanerne etablerte Council on Foreign Relations i New York. Britene etablerte det som da ble kalt The British Institute of International Affairs, og holdt det første møtet 5. juli 1920. Lord Robert Cecil, tidligere utenriksminister Viscount Edward Grey, Arthur J. Balfour og John R. Clynes ble de første presidentene for instituttet. Curtis og G. M. Gathorne–Hardy ble utnevnt til æres-sekretærer.
I 1922, etter at medlemstallet hadde gått opp og instituttet trengte mer plass, fikk instituttet Chatham House i gave av kanadiske R.W. Leonard.


== Referanser ==
Dvergertebusk

Dvergertebusk (Caragana pygmaea) er en løvfellende busk i erteblomstfamilien.
Den blir opptil 0,5 m høy. Greinene er gyllengule, og de er først hårete, men blir så glatte. Bladene er likefinnede med 4 småblad, og bladstilken er 4–6 mm lang. Småbladene er omvendt lansettformede til linjeformede, 7–17 mm lange og 1–3 mm brede. De gule blomstene sitter enkeltvis. Belgen er linjeformet, 2–3 cm lang og til å begynne med håret.
Arten vokser på sandete og steinete steder 900–1300 moh. Den er utbredt i Kina (Hebei, Indre Mongolia, Xinjiang), Mongolia og østlige Russland. 
Dvergertebusk blir dyrket i hager. Den er meget hardfør, og i Norge kan den plantes til herdighetssone 6.


== Litteratur ==
«Caragana pygmaea». Flora of China. Besøkt 6. november 2019. 
S. Sjøborg (1982). Norsk hageleksikon: pryd- og nyttevekster ute og inne. Det Beste. s. 109. ISBN 82-7010-130-3. 
Det Norske hageselskap (2006). Hageselskapets sortsliste (10 utg.). s. 38–39. ISBN 82-994640-4-8. 


== Eksterne lenker ==

(en) Dvergertebusk i Encyclopedia of Life 
(en) Dvergertebusk i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dvergertebusk hos ITIS 
(en) Dvergertebusk hos NCBI 
(en) Dvergertebusk hos The International Plant Names Index 
(en) Dvergertebusk hos Tropicos 
(en) Kategori:Caragana pygmaea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Caragana pygmaea – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Caragana pygmaea – detaljert informasjon på Wikispecies
Det russiske kriseministeriet

Det russiske kriseministeriet (russisk Министерство Российской Федерации по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациия и ликвидации последствий стихийных бедствий, Ministerstvo Rossiyskoy Federatsii po delam grazhdanskoy oborony, chrezvychaynym situatsiiya i likvidatsii posledstviy stikhiynykh bedstviy (forkortet MtsjS), oversatt 'Den russiske føderasjonens ministerium for sivilforsvar, nødsituasjoner og eliminering av følger fra naturkatastrofer') er et føderalt organ i Russland.


== Organisasjon ==


=== Føderalt nivå ===
Nasjonalt senter for krisehåndtering i Moskva, med operativ og administrativ ledelse i et system for å forebygge katastrofer og koordinere innsatser ved katastrofesituasjoner.
Den sentrale flyredningsteneste
Sjøredningstjeneste
Redningsflyet - (en helikopterenhet og en kombinert flydivisjon)
Sentre for innsats ved særdeles høy risiko
Statens inspeksjon for småbåtsikkerhet


=== Regionalt nivå ===
Syv regionale spesialenheter for slokking av storbrann


=== Redningsstyrker ===
Sivilforsvaret i den russiske føderasjonen er direkte underlagt MtsjS.


== Referanser ==