jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tino Chrupalla

Tino Chrupalla (født 14. april 1975 i Weißwasser) er en tysk maler og lakkerer og politiker (AfD). Han ble innvalgt til Forbundsdagen i 2017 Görlitz valgkrets. I november 2019 ble han valgt som en av sitt partis to ledere og etterfulgte Alexander Gauland i vervet.Chrupalla gikk i lære i maler- og lakkererfaget og tok mesterbrev i 2003. Han var fra 1990 til 1992 medlem av Junge Union og ble i 2015 medlem av AfD.


== Referanser ==
Poemnites

Poemnites er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (10-12 millimeter), slanke, halvblanke, mørke smellere. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne som er litt rundet utstående. Antennene er 11-leddete, middels lange, tynne. Brystskjoldet (pronotum) er mer eller mindre firkantet sett ovenfra, noe lengre enn bredt. Sidekantene er tydelig markerte, og bakhjørnene er mer eller mindre tilbaketrukket. Dekkvingene er langsmale, omtrent så brede som brystskjoldet, med tydelige lengdestriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, og enkelte kan være brysomme skadedyr, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen.


== Utbredelse ==
Slekten har en den palearktiske sone utbredelse.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
Stammen Prosternini Gistel, 1856 - noe ganger regnet som en egen underfamilie, Prosterninae
Slekten Poemnites Buysson, 1894
Poemnites aeratus (Mulsant & Guillebeau, 1856)
Poemnites bivittatus (Melsheimer, 1845)
Poemnites cambodiensis (Fleutiaux, 1918)
Poemnites exotans (Candèze, 1900)
Poemnites famelicus (Candèze, 1889)
Poemnites fraudator (Candèze, 1897)
Poemnites hamirensis (Cherepanov, 1957)
Poemnites himalayana (Garg & Saini, 1996)
Poemnites katalinbodorae Platia & Németh, 2011
Poemnites longiantennus (Vats & Chauhan, 1992)
Poemnites speculifer (Candèze, 1889)
Poemnites thibeticus (Candèze, 1900)


== Eksterne lenker ==
Bilder av noen av artene
(en) Poemnites i Encyclopedia of Life 
(en) Poemnites i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Poemnites hos Fauna Europaea 
(en) Poemnites hos NCBI 
Poemnites – detaljert informasjon på Wikispecies
Livssyklus for programvareutgivelse

Livssyklusen for programvareutgivelse omfatter ulike faser av utvikling og modenhet for dataprogramvare, som spenner fra den første utviklingen (pre-alfa) til den endelige utgivelsen (produksjonssatt), og inkluderer oppdaterte feilrettingsversjoner av den utgitte versjonen.
Rekkefølgen på de ulike versjonene kan være: pre-alfa, alfa, beta, release candidat (også kalt gammaversjon eller delta), RTM (release to marketing), GA (general availability), og til slutt sluttutgivelse (eller produksjon).


== Alfaversjon ==
Alfaversjon er et versjon der et dataprogram har akkurat startet å et program som andre folk kan prøve ut. Alfa versjon er ofte bak betaversjon.
De forskjellige utviklingsstadiene er pre-alfa, alfa, beta, release candidate (RC) og stabil utgave. Pre-alfa er alle aktiviteter før formell testing starter. Den første fasen med programvaretesting, kalles alfa fordi den er den første bokstaven i det greske alfabetet. Disse versjonene er ustabile og kan føre til krasj og datatap. Neste prosess er betafasen, som går ut på å finne feil (bugs) og rette dem, i tillegg til at brukervennligheten forbedres. De som oppdager feil og rapporterer dem kalles betatestere. Noen programmer får hele tiden nye funksjoner, og feil rettes fortløpende, og noen stabil versjon blir aldri erklært. Disse kalles evig beta. Internett er en billig distribusjonskanal, og noen utgivere lager programmer som er under kontinuerlig utvikling. Så kommer release candidate (RC), og til slutt stabil utgave. Når programmet erklæres end-of-life, gir utgiveren ingen støtte lenger.


== Referanser ==
Norgesmesterskapet i skiskyting 1970

Norgesmesterskapet i skiskyting 1970 ble arrangert på Heimdal i Trondheim 7.-8. februar.
Bare menn deltok.


== Resultater ==


=== Normaldistanse 20 km ===

Dato: 7. februar


=== 4 x 7,5 km stafett ===

Dato: 8. februar


== Kilder ==
«Kjell Hovda satte alle på plass under NM i ski-skyting!», Arbeiderbladet 9. februar 1970, s. 16.
Aftenposten 9. februar 1970, s. 13.
skiskyting.no: Resultater NM Senior
hanslysaker.net: Resultater NM skiskyting
Langnebbspove

Langnebbspove (Numenius americanus) er en stor art i snipefamilien. Arten hekker i det sentrale og vestlige USA og i det sørlige og sørvestlige Canada. Arten består som to underarter og er blant vaderne med lengst nebb.


== Taksonomi ==
Ssp. parvus ble tidligere kalt occidentalis.


== Biologi ==
Langnebbspova er en relativt stor vader som blir cirka 50–65 cm lang og typisk veier omkring 445–951 g; mens vingespennet utgjør cirka 87 cm. Hunnen blir større (630–951 g) enn hannen (445–792 g). Arten særpreges av et svært langt nedoverbøyd nebb og ei i hovedsak kanelfarget spraglet fjærdrakt med ganske mørk overside. De to underartene er relativt like, men ssp. parvus er fysisk mindre enn nominatformen.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,  slekter, 9 arter (én art mulig utdødd)
Bartramia, monotypisk
Numenius, 8 arter, 17 taxa
N. tahitiensis, alaskaspove, monotypisk
N. phaeopus, småspove, 7 taxa
N. minutus, dvergspove, monotypisk
N. borealis, eskimospove, monotypisk (mulig utdødd, sist observert med sikkerhet i 1963)
N. tenuirostris, smalnebbspove, monotypisk
N. americanus, langnebbspove, 2 taxa
N. a. parvus
N. a. americanus (nominatformen)
N. arquata, storspove, 3 taxa
N. madagascariensis, østspove, monotypisk
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Langnebbspove – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Langnebbspove i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Langnebbspove hos Artsdatabanken 
(en) Langnebbspove hos Fossilworks 
(en) Langnebbspove hos ITIS 
(en) Langnebbspove hos NCBI 
(en) Kategori:Numenius americanus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Numenius americanus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Numenius americanus – detaljert informasjon på Wikispecies
Norgesmesterskapet i skiskyting 1971

Norgesmesterskapet i skiskyting 1971 ble arrangert på Vingelen 30.-31. januar.
Bare menn deltok.


== Resultater ==


=== Normaldistanse 20 km ===

Dato: 30. januar


=== 4 x 7,5 km stafett ===

Dato: 31. januar


== Kilder ==
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1971, s. 96. Norsk Kunstforlag.
«NM i skiskyting», Arbeiderbladet 1. februar 1971, s. 15.
skiskyting.no: Resultater NM Senior
hanslysaker.net: Resultater NM skiskyting
Bekvemmelighetsutvalg

Bekvemmelighetsutvalg er et ikke-sannsynlighets utvalg der elementene først og fremst bestemmes av hva det er enkelt å få til. Hvis populasjonen for eksempel er alle mennesker i Norge over 15 år, kan den som utførte undersøkelsen finne et sted hvor det befinner seg mange mennesker. Hvis han/hun stiller seg opp der, og spør alle som passerer som er over 15 år om et intervju, vil vedkommende få et bekvemmelighetsutvalg fra populasjonen


== Referanser ==
Smalnebbspove

Smalnebbspove (Numenius tenuirostris) er en monotypisk art i snipefamilien. Arten hekker på torvmyrer med vier og bjørk i Sørvest-Sibir, men man vet svært lite mer om hekkeområdene til denne arten, som er nær ved å bli utryddet.


== Biologi ==
Smalnebbspova blir cirka 36–41 cm lang og veier typisk omkring 255–360 g; mens vingespennet utgjør cirka 80–92 cm. Hunnen blir i snitt noe større enn hannen, og hun har lenger nebb.Den eneste kjente hekkeplassen for smalnebbspova stammer fra første kvartal av 1900-tallet og var nær Tara, nord for Omsk i Sørvest-Sibir i Russland, og fuglene ankommer trolig hekkeplassene i mai. Redet legges i tett vegetasjon på torvmyr og fôres innvendig med gress. Hunnen legger normalt fire egg (variasjon er ikke kjent). Avkommet blir flygedyktig tidlig i juni.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,  slekter, 9 arter (én art mulig utdødd)
Bartramia, monotypisk
Numenius, 8 arter, 17 taxa
N. tahitiensis, alaskaspove, monotypisk
N. phaeopus, småspove, 7 taxa
N. minutus, dvergspove, monotypisk
N. borealis, eskimospove, monotypisk (mulig utdødd, sist observert med sikkerhet i 1963)
N. tenuirostris, smalnebbspove, monotypisk
N. americanus, langnebbspove, 2 taxa
N. arquata, storspove, 3 taxa
N. madagascariensis, østspove, monotypisk
Limosinae,
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Smalnebbspove – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Smalnebbspove i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Smalnebbspove hos Artsdatabanken 
(en) Smalnebbspove hos Fauna Europaea 
(en) Smalnebbspove hos ITIS 
(en) Smalnebbspove hos NCBI 
(en) Kategori:Numenius tenuirostris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Numenius tenuirostris – detaljert informasjon på Wikispecies
Norgesmesterskapet i skiskyting 1972

Norgesmesterskapet i skiskyting 1972 ble arrangert på Evjemoen 4.-5. mars.
Bare menn deltok.


== Resultater ==


=== Normaldistanse 20 km ===

Dato: 4. mars


=== 4 x 7,5 km stafett ===

Dato: 5. mars


== Kilder ==
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1972, s. 171. Dreyer Bok. ISBN 82-7096-000-4.
«NM i skiskyting», Arbeiderbladet 6. mars 1972, s. 16.
skiskyting.no: Resultater NM Senior
hanslysaker.net: Resultater NM skiskyting
Norgesmesterskapet i skiskyting 1973

Norgesmesterskapet i skiskyting 1973 ble arrangert i Steinkjer 17.-18. februar.
Bare menn deltok.


== Resultater ==


=== Normaldistanse 20 km ===

Dato: 17. februar


=== 4 x 7,5 km stafett ===

Dato: 18. februar


== Kilder ==
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1973, s. 102. Dreyer Bok. ISBN 82-7096-007-1.
skiskyting.no: Resultater NM Senior
hanslysaker.net: Resultater NM skiskyting
Havstad

Havstad er et boligstrøk på Byåsen i Trondheim beliggende mellom Nyborg og Havstein, sør for Sverresborg. Området består hovedsakelig av boligblokker. Gården Havstad ble fradelt Havstein i 1908 og solgt til Grethe Kristiansten. Gården tilhørte i 1923 eieren av gården Rogner, løytnant Sigmund Berg, som drev de to gårdene samlet. Parsellen Havstad østre ble fradelt Havstad i 1910. Begge gårdene ble utstykket til boligbebyggelse i 1960-årene, og husene på Havstad ble revet i 1968–69, mens alléen som gikk fra Byåsveien opp til gården er bevart. Gårdshusene på Havstad østre er bevart, og ligger mellom Byåsveien og Statsråd Krohgs veg.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T.V. (1996). Trondheim byleksikon. Kunnskapsforlaget. s. 234. ISBN 8257306428.
Svartvingespove

Svartvingespove (Limosa haemastica) er en monotypisk art i snipefamilien og sorteres i slekten Limosa. Arten er nært beslektet med svarthalespove (L. limosa), som den tidligere også ble regnet som konspesifikk med. Den regnes som en langdistansetrekkfugl, som hekker i Nord-Amerika og overvintrer langt sør i Sør-Amerika.


== Biologi ==

Svartvingespova blir cirka 36–42 cm lang; hannen veier omkring 196–266 g, hunnen cirka 246–436 g. Vingespennet utgjør normalt cirka 67–79 cm. Hunnen er noe større enn hannen, og hun har lenger nebb.Hekkedrakten har dyp nøttebrun farge på brystet og undersiden, mens oversiden er mørk ispedd lysere spetter. Hunnen har hvite spetter i den nøttebrune fargen. Hodet er mørk isse og nakke og nærmest hvite kinn med ei mørkere øyestripe, som ender i en halvmåne på halsen. Vinterdrakten er grå, med tilnærmet hvit bukside. Nebbet er langt og svakt oppoverbøyd.Arten hekker i Nord-Amerika, inkludert i det nordsentrale og nordligste Canada med Hudsonbukta og lengst vest i Alaska, og overvintrer langs den søramerikanske Atlanterhavskysten og den sørligste delen av Stillehavskysten, fra det sørlige Brasil og det sørsentrale Chile sørover til Ildlandet.Fuglene hekker i myrlandskap nær trelinjen, typisk nært kysten eller elver. Redene bygges fra sent i mai til tidlige i juni. Hunnen legger normalt fire egg (3–5 er vanlig) og inkubasjonstiden er cirka 22–25 dager. Begge foreldrene ruger; hunnen på dagtid og hannen om natta. Avkommet blir flygedyktig etter cirka 26–30 dager.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae, monotypisk, 4 arter
Limosa
L. lapponica, lappspove
L. fedoa, kanelspove
L. haemastica, svartvingespove
L. limosa, svarthalespove (islandsspove)
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svartvingespove – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Svartvingespove i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Svartvingespove hos Artsdatabanken 
(sv) Svartvingespove hos Dyntaxa 
(en) Svartvingespove hos Fauna Europaea 
(en) Svartvingespove hos ITIS 
(en) Svartvingespove hos NCBI 
(en) Kategori:Limosa haemastica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Limosa haemastica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Limosa haemastica – detaljert informasjon på Wikispecies
Svartaks

Svartaks (Trisetum spicatum) er en flerårig art i grasfamilien. 
Den blir 10–30 cm høy og vokser i tuer. Stråene, bladene og bladslirene er dekket av hår. Arten blomster i juli–august. Blomstene sitter i en topp som er 2–4 cm lang, 1 cm bred, sylindrisk og vanligvis brunfiolett. Småaksene sitter tett, så toppen minner om et stort aks. Arten vokser på fuktig, ofte kalkholdig grus i fjellet og nordlige strøk. Den finnes i snøleier, rasmark, bekkekanter og reinrosehei.Svartaks er sirkumpolart utbredt i arktiske strøk. Den finnes også i mange fjellkjeder lenger sør, blant annet Pyreneene, Alpene, Appenninene, Kaukasus, De pontiske fjell, Pamir, Tian Shan, Altaj, Himalaya, de vestlige fjellene i Nord-Amerika og Appalachene. Arten finnes også i noen fjell i tropene og på den sørlige halvkule, som Borneo, Australia, New Zealand, De subantarktiske øyene, Hispaniola og Sør-Amerika.Trisetum spicatum i vid betydning varierer mye morfologisk, og det finnes former med både tetraploid og heksaploid kromosomtall. Botanikerne har så langt ikke blitt enige om hvordan artskomplekset bør splittes i eventuelle underarter og arter.I Norge er svartaks vanlig i hele fjellkjeden fra Haukelifjell til Nordkapp. I Jotunheimen vokser den opptil 2220 moh. i Nord-Norge går den opptil 700 moh. og i Nord-Sverige er den funnet opp til 1550 moh. Arten er også vanlig på Svalbard og Jan Mayen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Svartaks – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Svartaks i Encyclopedia of Life 
(en) Svartaks i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Svartaks hos Artsdatabanken 
(sv) Svartaks hos Dyntaxa 
(en) Svartaks hos ITIS 
(en) Svartaks hos NCBI 
(en) Svartaks hos Panarctic Flora 
(en) Svartaks hos The International Plant Names Index 
(en) Svartaks hos Tropicos 
(en) Svartaks hos GrassBase
Norgesmesterskapet i skiskyting 1974

Norgesmesterskapet i skiskyting 1974 ble arrangert på Vingrom 15.-17. mars.
Bare menn deltok.


== Resultater ==


=== Normaldistanse 20 km ===

Dato: 15. mars


=== Sprint 10 km ===

Dato: 16. mars


=== 4 x 7,5 km stafett ===

Dato: 17. mars


== Kilder ==
Fædrelandsvennen 16. mars 1974, s. 17.
Adresseavisen 18. mars 1974, s. 11.
skiskyting.no: Resultater NM Senior
hanslysaker.net: Resultater NM skiskyting
Faded

«Faded» er en sang av den norske plateprodusenten og DJ-en Alan Walker. Singelen skulle opprinnelig utgis 25. november 2015, men ble utsatt til 3. desember 2015. Sangen fikk stor suksess, og var inne på topp 10 i de fleste landene den var på listene i, og nådde førsteplassen i mer enn 10 land. I 2019 var musikkvideoen den 18. mest viste videoen på YouTube, med over 2,5 milliarder visninger, 17 millioner likes og 483 000 dislikes per november 2019, i tillegg til å være den 27. mest strømmede sangen på Spotify, med over 1 milliard strømminger per november 2019.
Walker ga den første liveframførelsen av «Faded» med Iselin Løken Solheim og strykere 27. februar 2016, under X Games Oslo 2016. Framførelsen ble sendt direkte på norsk TV.


== Referanser ==
Kanelspove

Kanelspove (Limosa fedoa) er en art i snipefamilien og sorteres i slekten Limosa. Arten består som to underarter. Den regnes som en kortdistansetrekkfugl, som hekker på prærien i grensetraktene mellom det sentrale nordlige USA og sørlige Canada, samt helt sør i Hudsonbukta. Fuglene overvintrer langs kysten lenger sør i Nord-Amerika.


== Biologi ==
Kanelspova blir cirka 42–48 cm lang; hannen veier omkring 278–396 g, hunnen cirka 312–510 g. Vingespennet utgjør normalt cirka 70–80 cm. Hunnen er noe større enn hannen.Fjærdrakten har kanelfarget grunnfarge ispedd mørke spetter. Ryggsiden er mørkere enn buksiden, og halsen blir lysere oppover mot hodet, som har mørk isse og nakke. Hunnen har færre spetter enn hannen. Nebbet er langt og svakt oppoverbøyd, og det undere ekstremitetene ganske lange. Vinterdrakten er blekere. Ssp. beringiae skiller seg fra nominatformen gjennom et litt kortere nebb og noe kortere vinger.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler
Charadrii, lofugler
Scolopaci (Limicoli), snipefugler
Pedionomidae, slettevandrerfamilien
Thinocoridae, rypesnipefamilien
Rostratulidae, riksesnipefamilien
Jacanidae, bladhønsfamilien
Scolopacidae, snipefamilien
Numeniinae,
Limosinae, monotypisk, 4 arter
Limosa
L. lapponica, lappspove
L. fedoa, kanelspove
L. f. beringiae
L. f. fedoa (nominatformen)
L. haemastica, svartvingespove
L. limosa, svarthalespove (islandsspove)
Calidrinae,
Scolopacinae,
Tringinae,
Turnici, springvaktelfugler
Lari, måkefugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kanelspove – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kanelspove i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kanelspove hos Artsdatabanken 
(en) Kanelspove hos Fossilworks 
(en) Kanelspove hos ITIS 
(en) Kanelspove hos NCBI 
(en) Kategori:Limosa fedoa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Limosa fedoa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Limosa fedoa – detaljert informasjon på Wikispecies
Skafferhullet

Skafferhullet er en tidligere grenseovergang i Sør-Varanger kommune langs grensen mellom Norge og Russland. Grenseovergangen lå ved et sand- og grustak på vestbredden av Pasvikelva ved den gamle veien mellom Elvenes i Sør-Varanger kommune og Boris Gleb i Murmansk oblast i Russland. Etter stengingen av grensestasjonen ved Skafferhullet ved «Grensemerke nr. 216» er grenseovergangen ved Storskog på Europavei 105 den eneste mellom de to landene.
Ved grustaket Skafferhullet finnes nå en motocrossbane.


== Historie ==
Under den kalde krigen var grensen mellom Norge og Sovjetunionen stengt i lange perioder. Det var en del trafikk gjennom Skafferhullet under byggingen av Boris Gleb kraftverk mellom 1958 og 1963. Da kraftverket sto ferdig ble vakthytta flyttet og et kraftig stengsel ble montert opp.Sommeren 1965 ble grensen åpnet for turister fra Skandinavia, som ble tillatt besøke et område på fire kvadratkilometer i nærheten av Boris Gleb, med blant annet en spritbar. Tusentals nordmenn besøkte Sovjetunionen via Skafferhullet den sommeren, men ingen sovjetborgere reiste over grensen til Norge. Ordningen ble fra norsk side ikke forlenget på grunn av omfattende spritsmugling og grensen ble igjen stengt for godt.

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde ifra Skafferhullet 2006
Thea Minyan Bjørseth

Thea Minyan Bjørseth (født 30. oktober 2003) er en norsk skihopper og tidligere kombinertutøver. Hun er medlem i Lensbygda sportsklubb og går på NTG Lillehammer - Hopp og kombinert. Hun har sølv fra NM i kombinert 2018.Hun ble norgesmester i hopp, liten bakke i 2018 og 2019.Hun ble også nr 7. sammenlagt i kombinert individuelt under ungdoms-OL i Lausanne 2020, etter å ha ledet etter hopprennet. Hun ble også tatt ut til det norske laget i hopp mixed, som ble nr. 7 av 12 lag.Bjørseth hoppet sitt første verdenscuprenn i skihopping 8. februar 2020, hvor hun kvalifiserte seg, men ble slått ut i 1. omgang. I sitt andre renn dagen etter endte hun på 21. plass i kvalifiseringen og klarte denne gangen å kvalifisere seg til finaleomgangen. Hun ble til slutt nummer 26 og tok dermed sine første verdenscuppoeng. 22. februar 2020 var Thea en del av det norske laget som tok 3. plass for kvinner lag i World cup. Laget besto av Anna Odine Strøm, Thea Minyan Bjørseth, Silje Opseth og Maren Lundby. 
5. mars 2020 tok Bjørseth sølv i Junior-VM Individuelt, som det beste resultat noensinne av en kvinnelig norsk hopper. Tre dager senere vant hun sølv i mixlag sammen med Eirin Kvandal, Bendik Jakobsen Heggli og Sander Vossan Eriksen.Bjørseth ble tatt ut på A-Landslaget i hopp 2020/21, sammen med Maren Lundby, Silje Opseth, Anna Odine Strøm, Ingebjørg Bråten og Eirin Maria Kvandal.  
11. januar 2021  ble Bjørseth historisk ved å bli den første norske kvinnelige juniorverdensmester i hopp i Lahti.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 21 i normalbakkerennet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thea Minyan Bjørseth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Thea Minyan Bjørseth – Olympics.com 
(en) Thea Minyan Bjørseth – Olympedia 
(en) Thea Minyan Bjørseth – FIS (kombinert) 
(en) Thea Minyan Bjørseth – FIS (skihopping) 
(pl) Thea Minyan Bjørseth – skijumping.pl
Norgesmesterskapet i skiskyting 1975

Norgesmesterskapet i skiskyting 1975 ble arrangert i Mo i Rana 14.-16. mars.
Bare menn deltok.


== Resultater ==


=== Normaldistanse 20 km ===

Dato: 14. mars


=== Sprint 10 km ===

Dato: 15. mars


=== 4 x 7,5 km stafett ===

Dato: 16. mars


== Kilder ==
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1975, s. 304. Dreyer Bok. ISBN 82-7096-022-5.
Arbeiderbladet 17. mars 1975, s. 15.
skiskyting.no: Resultater NM Senior
hanslysaker.net: Resultater NM skiskyting
FF «Lance»

FF «Lance» var et norsk polarforskningsskip for Norsk polarinstitutt i Tromsø.
«Lance» ble sjøsatt i 1978 som et kombinert fiske- og transportfartøy for polarhav. Sjøkartverket kjøpte skipet i 1981, hvoretter det ble bygget om til forsknings- og ekspedisjonsskip. Skipet ble bygget om også i 1992 for å kunne fungere for forskningsekspedisjoner i Antarktis og i Arktis. «Lance» var frem til 1994 i tjeneste for Sjøkartverket, Norsk polarinstitutt og andre institusjoner. Norsk polarinstitutt overtok eierskapet i 1994. FF «Lance» ble i 1995–2000 også anvendt i deler av året av Kystvakten i Barentshavet.
Norsk polarinstitutt tok skipet ut av tjeneste og solgte det i 2017. Det ble erstattet av FF «Kronprins Haakon» i 2018.


== Foto ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Om R/V Lance på Norsk polarinstitutts nettsted


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 7638351 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) FF Lance – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen