jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Søylebein

Søylebeinet eller Columella er en liten knokkel i mellomøret som overfører lyd fra omgivelsene til sneglehuset hos krypdyr og fugler. Knokkelen er homolog med stigbøylen hos pattedyr. Den tilsvarende knokkelen hos amfibier kalles pars media plectra, men denne overfører bare lyd hos frosk og padder.


== Utvikling og evolusjon ==
Søylebeinet dannes i den øvre halvdel av den 2. gjellebuen på fosterstadiet. Hos bruskfisk og beinfisk er dette en stor og tung knokkel kalt hyomandibula som holder overkjevebeinet fast til hjernekassa. Hos de første landvirveldyrene var søylebeinet på samme måte stor og tung og holdt sammen hodeskallen, og utviklet seg til å overføre lyd fra trommehinnen til det indre øret separat hos frosk og padder på den ene siden og krypdyr og deres etterkommere på den andre. Det er også mulig at denne utviklingen skjedde separat hos diapsider og synapsider, slik at søylebeinet som høreknokkel har skjedd tre ganger. Hos salamandere og ormepadder fyllet denne knokkelen fortsatt funksjon som støtte for overkjeven.


== I medisin ==
Hos mennesker kan kunstige søylebein lages ved transplantasjon fra egent skjelett. Slike kunstige søylebein brukes som erstattning for stigbøylen ved ørekirurgi for å rette opp enkelet former for hørelsskader, som cholesteatoma eller ødelagte trommehinner.


== Referanser ==
Duncanius

Duncanius er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Ganske små (3 - 4 millimeter), avlange, litt flate, blanke, mørke praktbiller. Hodet er avrundet, så bredt som pronotum, som er firkantet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er smale, en tanke innbuktet bak roten. Oversiden er nokså tett og kraftig punktert.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
Stammen Aphanisticini Jacquelin du Val, 1863
Understammen Germaricina
Slekten  Duncanius Bellamy, 2008
Duncanius australis (Thery, 1954)
Duncanius capeneri (Cobos, 1953)
Duncanius capitatus (Kerremans, 1914)
Duncanius collarti (Thery, 1954)
Duncanius cylinderus (Kerremans, 1914)
Duncanius dolatus (Kerremans, 1914)
Duncanius filiformis (Thery, 1948)
Duncanius fuellerborni (Thery, 1954)
Duncanius kerresmani (Thery, 1954)
Duncanius lineolus (Obenberger, 1928)
Duncanius malefidus (Thery, 1954)
Duncanius parallelithorax (Cobos, 1953)
Duncanius parvulus (Fahraeus, 1851)
Duncanius schroederi (Thery, 1954)
Duncanius transversus (Kerremans, 1903)
Duncanius trapezicollis (Cobos, 1960)
Duncanius varii (Cobos, 1960)


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Duncanius i Global Biodiversity Information Facility 
Duncanius – detaljert informasjon på Wikispecies
Mirolampetis

Mirolampetis er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae). Det er tvilsomt om navnet er gyldig fordi det ble publisert på en ikke-godkjent måte . Saken er under vurdering i den internasjonale kommisjonen for zoologisk nomenklatur 


== Utseende ==
En middelsstor (18 - 23 millimeter), kraftig, metallskinnende praktbille, med messingaktig metallisk glans. Dekkvingene er trukket ut til en "stjert" bakerst og har skarpe, opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
I likhet med de fleste praktbillene utvikler larvene seg i ulike slags død ved. Billene legger egg på nylig døde stammer, men larveutviklingen kan ta ganske lang tid.


== Utbredelse ==
Arten er endemisk for Andamanene.


== Systematisk inndeling ==
Dicercini blir ofte plassert i underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae). Publiseringen av dette slektsnavnet er problematisk, det er tvilsomt om det er å anse som gyldig publisert.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
Stammen Dicercini Gistel, 1848
Understammen Dicercina Gistel, 1848
Slekten Mirolampetis Holynski, 2017Mirolampetis farinosa (Thomson, 1879)


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over artene, med bilder


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Cantoniellus

Cantoniellus er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
Stammen Aphanisticini Jacquelin du Val, 1863
Understammen Cylindromorphina Portevin, 1931
Slekten  Cantoniellus Kalashian, 2004
Cantoniellus cephalicus (Kerremans, 1892)
Cantoniellus kubani Kalashian, 2004


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cantoniellus i Global Biodiversity Information Facility
Lumawigia

Lumawigia er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 14 millimeter), avlange, mørke praktbiller med tydelig metallglans. Pannen er litt innskåret mellom de store fasettøynene. Pronotum er avrundet trapesformet, smalere enn dekkvingene, som er jevnbrede med en skarp lengderibbe. 


== Utbredelse ==
Slekten lever på Filippinene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
Stammen Coraebini Bedel, 1921
Understammen Toxoscelina Majer, 2001
Slekten Lumawigia Bellamy, 2005Lumawigia gibbicephala Bellamy, 2005
Lumawigia leytensis Bellamy & Ohmomo, 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lumawigia i Encyclopedia of Life 
(en) Lumawigia i Global Biodiversity Information Facility 
Lumawigia – detaljert informasjon på Wikispecies
Neefia

Neefia er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Middelsstore, noe brede, mørke praktbiller med noe metallglans. Pannen er litt innskåret mellom de store fasettøynene. Pronotum er avrundet trapesformet med bredt avsatte sidekanter. Dekkvingene har et bredt, gult, oransje eller rødt tverrbånd, noen ganger dekker denne fargen nesten hele dekkvingen. 


== Utbredelse ==
Slekten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
Stammen Coraebini Bedel, 1921
Understammen Toxoscelina Majer, 2001
Slekten Neefia Bellamy, 2003Neefia gracilis Bellamy, 2003
Neefia humeralis Bellamy, 2003
Neefia magna Bellamy, 2003
Neefia montana Bellamy, 2003
Neefia rufofascia Bellamy, 2003
Neefia rufovestita Bellamy, 2003
Neefia semivestita Bellamy, 2003


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene
(en) Neefia i Encyclopedia of Life 
(en) Neefia i Global Biodiversity Information Facility 
Neefia – detaljert informasjon på Wikispecies
Neefioides

Neefioides er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Middelsstore, noe brede, mørke praktbiller med noe metallglans. Pannen er litt innskåret mellom de store fasettøynene. Pronotum er avrundet trapesformet med bredt avsatte sidekanter. Dekkvingene har et guloransje tverrbånd, på siden er dette forlenget fremover nesten til sømmen. 


== Utbredelse ==
Slekten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
Stammen Coraebini Bedel, 1921
Understammen Toxoscelina Majer, 2001
Slekten Neefioides Bellamy, 2003Neefioides rufobasalis (Fairmaire, 1897)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene
(en) Neefioides i Encyclopedia of Life 
(en) Neefioides i Global Biodiversity Information Facility 
Neefioides – detaljert informasjon på Wikispecies
Bilsporttalentet

Bilsporttalentet er en talentkonkurranse i regi av Norges Bilsportforbund. Konkurransen er en videreføring av Castrol Juniortalent, som ble startet i 1998. 


== Vinnere av Bilsporttalentet ==
2007: Pål Varhaug, NMK Gjesdal
2008: Tomas Eidjord, KNA Varna
2009: Marius Aasen, Asker og Bærum Motorsport
2010: Andreas Bakkerud, NMK Bergen
2011: Øystein Helgheim, KNA Nordvest
2012: Dennis Olsen, KNA Varna
2013: Henrik Furuseth, NMK Gardermoen
2014: Thomas Bryntesson, NMK Trøgstad
2015: Henrik Krogstad, KNA Nordvest
2016: Mads Siljehaug, KNA Lillehammer Motorsport
2017: Theodor Olsen, NMK Solør
2018: Emil Heyerdahl, NMK Trøgstad
2019: Sivert Svardal, NMK Konsmo


== Eksterne lenker ==
Bilsporttalentet
Klostergata 7 og 7A (Moss)

Klostergata 7 og 7A er en bygning bestående av 2 leiligheter i samme bygning, 7 og 7A, som ligger i Klostergata (Moss). 


== Historie ==
Når Klostergaten 7 opprinnelig ble bygd er ukjent. Likevel er det mye som antyder at det har bodd mennesker på denne tomten før 1800-tallet, men bevisene er motstridende og utydelige. Husets utseende, per i dag, er et resultat av en gjenoppbygging av huset. Dette arbeidet ble gjort av daværende eier av huset, nemlig repslagermester Hans Møller Wraamann. Han rev det daværende huset i (dagens) Klostergaten 7, og bygde opp et nytt hus. Dette huset stod da ferdig i 1848. Det nye huset ble da bygd i såkalt empirestil. Tidligere lå det også en tregård tidligere på tomten, men den ble revet i forbindelse med oppsettingen av den nye bebyggelsen. Klostergata 7 ble trolig forsikret av Hans Møller Wraamann i 1868, da gaten het Radet. Bygningen i Klostergata 7 og 7A ble vedtatt verneverdig i 01.11.2005. Det er ingen informasjon oppgitt om oppsettingen av leiligheten "7A". I Folketellinger fra 1800-tallet og tidlig 1900-tallet er det kun oppgitt informasjon om selve hovedbygget "7". Da gaten het Radet, var adressen for huset Radet 177.


== Byggestil ==
Klostergaten 7 er et typisk empirehus. På bildet kommer de karakteristiske trekkene ved denne byggestilen frem, som preger huset i stor grad. Huset er oppført i teglstein og har høye empirevinduer med en gesims som skiller taket fra langveggen. Taket består av sort Takstein, mens selve taket (formen) er halvvalmet. Huset har også et lyst kalkbelegg som dekker over grunnsteinen. På denne tiden var kalkbelegg på grunnsteinen et tegn på velstand og status. Kalkbelegget hadde hovedsakelig en estetisk funksjon, men fungerte også som et beskyttende lag for steinen. Denne formen for byggestil var typisk sen-klassisistisk arkitektur, som var vanlig blant overklassen i Europa på tidlig 1800-tallet. Empirestilen ble veldig utbredt i Norge etter 1814, da ny grunnlov og ny konge skapte en stor etterspørsel etter statlige bygninger i stein. Et eksempel på dette er Det Kongelige slottet, som stod ferdig i 1848 og var preget av denne empiriske byggestilen.      


== Beboere ==
Fra 1849 (da Klostergata 7 ble revet og oppsatt i mur) til 1897 bodde repslagermester Hans Møller Wraamann der sammen med sin ektefelle Elen Marie Wraamann. Her bodde han frem til sin egen død i 1897.
Olaf Kristiansen Ruud, født 29.05.1875, er ført opp som eier i folketellingen av Klostergata 7 i 1930.
Berthe Kanutte Aarfått Walmu, født 03.07.1876, er ført opp som beboer i Klostergata 7 i 1928.
Erna Julie Walmu, født 29.07.1919, er ført opp som beboer i Klostergata 7 i 1928.


== Se også ==
Liste over kulturminner i Moss


== Referanser ==
Bjørn Johnson

Bjørn Walter Johnson (født 8. november 1918, død 26. juni 2005) var en norsk bokser som representerte BK Bjørgvin.Han vant fire NM-gull i perioden 1939–1951. Han vant kongepokalen i 1939. Han var bror til Stein Johnson.


== NM-gull ==


== Referanser ==
Dyvelsdrek

Dyvelsdrek er en harpiks som fremstilles fra Ferula assa-foetida og andre Ferula-arter. Slekta Ferula tilhører skjermplantefamilien.
Utvinningen skjer ved at en skjærer et snitt i rothalsen på levende planter. Tappingen skjer om våren, og sårflaten tildekkes så sollys ikke ødelegger melkesafta. Fersk melkesaft er hvit, men den blir rød- eller brunaktig når den utsettes for luft. Dyvelsdrek selges både som harpiksklumper, og som et pulver som er utblandet med gummi arabicum, ris og gurkemeie. Produksjonen foregår i Afghanistan, Pakistan og det østlige Iran.
Harpiksen inneholder mer enn 20 forskjellige svovelforbindelser og har en avskyelig lukt. Ordet dyvelsdrek kommer fra høytysk Teufelsdreck eller lavtysk Düwelsdreck, som betyr «djevlemøkk». Tilsvarende navn finnes på mange språk, for eksempel merde du diable på fransk og şeytan tersi på tyrkisk. Et annet navn er asa foetida, der asa kommer fra persisk aza, «harpiks» og foetida er latin for «illeluktende». I Afghanistan og India kalles den hing, som kommer fra sanskrit han, «drepe», sannsynligvis ytterligere en referanse til lukta.
Den eldste dokumenterte bruken av dyvelsdrek er fra Assyria rundt 2000 år f.Kr. I kinesiske og hinduiske skrifter er den nevnt i det 7. århundre e.Kr. I middelhavslandene var et lignende produkt, silfion, lenge viktig, men det forsvant etter 200 e.Kr. Dyvelsdrek overtok som en erstatning, og i det seine romerriket og i europeisk middelalder ble den mye brukt både som medisin og krydder.
Dyvelsdrek er brukt som medisin mot en rekke lidelser. Den skal hjelpe mot astma, bronkitt, hoste, kolikk, kramper, epilepsi, klimakteriebesvær og svulster. Urten skal også hjelpe mot innvollsorm og andre plager i fordøyelseskanalen. Dyvelsdrek var mye anvendt også i norsk folkemedisin og ble regnet som et universalmiddel. Den ble brukt som beskyttelse mot onde krefter, og det var vanlig å ha dyvelsdrek i en pose som ble hengt rundt halsen. Den skulle også beskytte mot farlige dyr som bjørn, ulv, hoggorm og sjøorm.
Etter middelalderen er dyvelsdrek lite brukt som krydder i Europa, men den er viktig i indisk matlaging. Når små mengder av dyveldrek varmes opp, forsvinner den vonde lukta, og den får en god, løklignende duft og smak. Den brukes mye av braminer og jainer som av religiøse grunner ikke kan spise løk. Dyvelsdrek er en av ingrediensene i worcestersaus.


== Kilder ==
L. Borgen (2006). Urtegleder: krydderplanter i Urtehagen i Botanisk hage. Naturhistorisk museum: Universitetet i Oslo. s. 95. ISBN 82-7970-007-2. 
T. Alm (2004). «Dyvelsdrek Ferula assa-foetida i folketradisjonen i Norge – med noen klassiske sidesprang» (PDF). Blyttia. 62 (1): 14–48. ISSN 0006-5269. 
C. Rossetti (2009). «Devil’s dung: the world’s smelliest spice». Saudi Aramco World. 60 (4): 36–43. ISSN 2376-1075. 
«Dyvelsdrek». Urtekildens planteleksikon. Besøkt 24. september 2019.
Malagascoderes

Malagascoderes er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlamgt-ovale, svarte praktbiller med litt purpuraktig metallglans. Oversiden er fint hårete. Pannen er litt innskåret mellom de store fasettøynene. 


== Utbredelse ==
Slekten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
Stammen Coraebini Bedel, 1921
Understammen Toxoscelina Majer, 2001
Slekten Malagascoderes Bellamy, 2006Malagascoderes goudotii (Thomson, 1878)
Malagascoderes scriptus (Thery, 1937)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Malagascoderes i Global Biodiversity Information Facility 
Malagascoderes – detaljert informasjon på Wikispecies
Anders Larsen (bokser)

Anders Larsen (født 14. januar 1913 i Romedal, død 8. desember 2002) var en norsk bokser som representerte BK Pugilist og Sp-09.Han vant tre NM-gull i perioden 1934–1940.


== NM-gull ==


== Referanser ==
Georg Lian

Georg Lian (født 12. mai 1910, død 29. november 1990) var en norsk bokser fra Levanger.Han vant to NM-gull i tungvekt i 1939 og 1949.


== NM-gull ==


== Referanser ==
Madaphlocteis

Madaphlocteis er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlagt-ovale, litt flate, mørke praktbiller. Oversiden er fint hårete.  


== Utbredelse ==
Slekten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
Stammen Coraebini Bedel, 1921
Understammen Toxoscelina Majer, 2001
Slekten Madaphlocteis Bellamy, 2006Madaphlocteis ambanjana (Obenberger, 1944)
Madaphlocteis ampliata (Fairmaire, 1905)
Madaphlocteis iridipennis (Obenberger, 1944)
Madaphlocteis mucorea (Fairmaire, 1902)
Madaphlocteis ochraceopicta (Fairmaire, 1888)
Madaphlocteis perrieri (Fairmaire, 1900)
Madaphlocteis polychroa (Fairmaire, 1904)
Madaphlocteis purpureosignata (Hoscheck, 1931)
Madaphlocteis simplicifrons (Fairmaire, 1901)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Madaphlocteis i Global Biodiversity Information Facility 
Madaphlocteis – detaljert informasjon på Wikispecies
Goldmont Plus

Goldmont Plus er en mikroarkitektur for strømbesparende mikroprosessorer fra Intel. Mikroprosessorene selges under merkenavnet Atom, Celeron og Pentium Silver og brukes i systems on a chip (SoCs). Plattformen Gemini Lake med 14 nm Goldmont Plus kjerne ble lansert 11. desember 2017.


== Referanser ==
Ferula communis

Ferula communis er en flerårig urt i skjermplantefamilien.
Den blir vanligvis 2–3 m høy, men kan bli opptil 5 m. Stengelen er kraftig og hul, og planten har en ubehagelig lukt. Bladene er tre til fire ganger finnete med en basal slire rundt stengelen. Småbladene er linjeformede og opptil 50 mm lange. Bladene blir reduserte oppover stengelen. De gule blomsterskjermene har 20–40 stråler. Storsvøpblad mangler, og småsvøpbladene er linje- til lansettformede. Frøene er flate med mange oljekanaler.
Ferula communis er utbredt i hele middelhavsområdet. Den vokser i garrigue, på steder med gras eller stein og i veg- og grøftekanter. 
Tørkede stengler er harde og har blitt brukt til å lage møbler. Stavene som i antikken ble kalt thyrsos, bestod av en Ferula communis-stengel kronet med en furukongle og med eføyblader tvunnet rundt stengelen. Tørket marg kan brukes til opptenning på samme måte som knusk. Margen brenner sakte inne i stengelen, og slik kan ild bringes fra sted til sted. I mytene fortelles det at Prometheus smuglet med seg ilden han hadde stjålet fra gudene i en slik stengel.


== Litteratur ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 161. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley (1978). Middelhavsflora. Norsk utgave P. Sunding. NKI-Forlaget. s. 133. ISBN 82-562-0490-7. 
R. Hand (2011). «Ferula communis». Apiaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 24. september 2019. 


== Eksterne lenker ==
(en) Ferula communis i Encyclopedia of Life 
(en) Ferula communis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ferula communis hos NCBI 
(en) Ferula communis hos The International Plant Names Index 
(en) Ferula communis hos Tropicos 
(en) Kategori:Ferula communis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Ferula communis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ferula communis – detaljert informasjon på Wikispecies
Marko Korhonen

Marko Korhonen (født 18. august 1969) er en finsk judoka.
Han representerte Finland under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 36 i halv lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marko Korhonen – Olympedia 
(en) Marko Korhonen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Marko Korhonen – JudoInside
Walther Kaiser

Walther Kaiser (født 23. mars 1973) er en liechtensteinsk judoka.
Han representerte Liechtenstein under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 36 i halv lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Walther Kaiser – Olympedia 
(en) Walther Kaiser – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Eric Born

Eric Born (født 31. august 1970) er en sveitsisk judoka.
Han representerte Sveits under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 36 i halv lettvekt.Han er også forretningsmann og er daglig leder for Swissport.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eric Born – Olympedia 
(en) Eric Born – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Eric Born – JudoInside
Mamadou Coulibaly

Mamadou Coulibaly er en malisk judoka.
Han representerte Mali under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 36 i halv lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mamadou Coulibaly – Olympedia 
(en) Mamadou Coulibaly – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Joseph Momanyi

Joseph Momanyi er en kenyansk judoka.
Han representerte Kenya under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 36 i halv lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joseph Momanyi – Olympedia 
(en) Joseph Momanyi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Jörgen Häggqvist

Jörgen Häggqvist (født 9. juli 1962) er en svensk judoka.
Han representerte Sverige under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 36 i halv lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jörgen Häggqvist – Olympedia 
(en) Jörgen Häggqvist – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Jörgen Häggqvist – Sveriges olympiske komité 
(en) Jörgen Häggqvist – JudoInside
Sakor Rodet

Sakor Rodet (født 3. september 1967) er en tsjadisk judoka.
Han representerte Tsjad under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 36 i halv lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sakor Rodet – Olympedia 
(en) Sakor Rodet – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Li Gwang

Li Gwang (født 22. september 1966) er en nordkoreansk judoka.
Han representerte Nord-Korea under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 36 i halv lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Li Gwang – Olympedia 
(en) Li Gwang – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Said Masoud El-Agimi

Said Masoud El-Agimi (født 4. september 1964) er en libysk judoka.
Han representerte Libya under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 36 i halv lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Said Masoud El-Agimi – Olympedia 
(en) Said Masoud El-Agimi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Vicente Céspedes

Vicente Céspedes (født 8. november 1966) er en paraguayansk judoka.
Han representerte Paraguay under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 36 i halv lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vicente Céspedes – Olympedia 
(en) Vicente Céspedes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vicente Céspedes – JudoInside
Ekers Raposo

Ekers Raposo (født 3. mars 1967) er en dominikansk judoka.
Han representerte Den dominikanske republikk under Sommer-OL 1992 i Barcelona, der han ble nummer 36 i halv lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ekers Raposo – Olympedia 
(en) Ekers Raposo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Australodraco

Australodraco er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, mørke praktbiller med lysere tegninger på dekkvingenes bakre del. Antennene er ganske korte, noe klubbeformede og sagtakkede. Hodet er mye smalere enn pronotum, som har rundede sider. Dekkvingene har en skarp tann i spissen.


== Levevis ==
Som det norske navnet skulle tilsi, utvikler disse billene seg gjerne i død ved av små dimensjoner - greiner og kvister. I motsetning til mange av de større praktbillene er utviklingstiden ikke svært lang.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==
Arten bør kanskje plasseres i den store slekten smalpraktbiller (Agrilus).

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
Stammen Agrilini Lacordaire, 1857
Understammen Agrilina
Slekten  Australodraco Curletti, 2006 Australodraco mulleri (Théry, 1925)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Australodraco i Global Biodiversity Information Facility 
Australodraco – detaljert informasjon på Wikispecies