jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Verdenscupen i paralangrenn 2012/13

Verdenscupen i paralangrenn 2012/13 (langrenn for funksjonshemmede) ble arrangert fra 11. desember 2012 i Vuokatti i finland til 21. mars 2013 i Sotsji i Russland.


== Resultater menn ==


==== Synshemmede ====
Eirik Bye kom på ellevteplass. 


==== Stående ====
Øvrige norske utøvere: Nils-Erik Ulset kom på 12.-plass med 264 poeng. 


==== Sittende ====


== Resultater kvinner ==


==== Synshemmede ====


==== Stående ====
Norske plasseringer: Marie Karlsen kom på 19.-plass med 29 poeng. 


==== Sittende ====


== Referanser ==


== Kilder ==
IPC - World Para Nordic Skiing WC Points - Winter Season 2012/13 - World Cup Overall Rankings - Cross Country
Jesper Würtzen

Jesper Würtzen (født 26. september 1965 i Aarhus) 
er en dansk pedagog og lokalpolitiker for Socialdemokratiet. Han har vært borgermester i 
Ballerup kommune fra mai 2012, etter at forgjengeren Ove E. Dalsgaard bestemte seg for 
å gå av.Würtzen ble gjenvalgt ved kommunalvalget i 2013 og
2017.


== Referanser ==
De kanadiske prærier

De kanadiske prærier (engelsk: Canadian Prairies, engelsk: Prairies canadiennes) er en region i Vest-Canada som består av provinsene Alberta, Manitoba og Saskatchewan. Den kjennetegnes av prærielandskap. Slike landskap finnes også i nordøstre British Columbia, men politisk sett regnes den provinsen ikke inn i området.
Ved folketellingen i Canada i 2011 var  den totale befolkningen på de kanadiske prærier 5.886.906 personer, fordelt på 3.645.257 i Alberta, 1.208.268 i Manitoba og 1.033.381 i Saskatchewan.Regionens hovedbæringer er korndyrking og kvegdrift, skjønt i Alberta er oljeindustrien vokst seg til den sterkeste enkeltnæringsvei.


== Se også ==
Great Plains


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Canadian Prairies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vitenskapsåret 1657

Vitenskapsåret 1657 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1657.


== Geografi ==
Peter Heylin får publisert verket «Cosmographie», et av de første forsøkene på å beskrive hele verden på engelsk og den første kjente beskrivelsen av Australia.


== Fysikk ==
Gaspar Schott får publisert beretningen «Novum Experimentum Magdeburgicum», der han beskriver eksperimentet med magdeburgske halvkuler, og avhandlingen «Mechanica Hydraulico-Pneumatica» med utdypende teori.
Pierre de Fermat formulerer prinsippet om minste vei, grunnlaget for optisk geometri. Prosnsippet blir ikke publisert før i 1662.


== Matematikk ==
Christiaan Huygens får publisert boken «De ratiociniis in ludo aleae» (Om tenkemåter ved hasardspill), den første boken om sannsynlighetsteori. 
Bernard Frénicle de Bessy får publisert taxitallet Ta(2)= 1729.
William Oughtred får publisert tre avhandlinger:
«Solution of all spherical triangles». Oxford.
«Trigonometry». London.
«Canones sinuum, tangentium». London.


== Biologi ==
John Jonston får publisert «Historiae naturalis de avibus» (Fuglenes naturhistorie). Amsterdam.


== Teknologi ==
Christiaan Huygens får patent på et pendelur konstruert året før, og det første uret blir laget for ham i Den Haag.


== Institusjoner ==
«Accademia del Cimento» (Akademiet for eksperimenter) blir stiftet i Firenze av studenter etter Galileo Galilei og Giovanni Alfonso Borelli.


== Fødsler ==
11. februar – Bernard le Bovier de Fontenelle (død 1757), fransk popularisator.
Ukjent dato – Pierre-Charles Le Sueur (død 1704), fransk oppdagelsesreisende.


== Dødsfall ==
3. mars − Johann Baptist Cysat (født 1585), sveitsisk matematiker og astronom.
3. juni – William Harvey (født 1578), engelsk lege.
23. september – Joachim Jungius (født 1587), tysk matematiker.
7. november − Mario Bettinus (født 1582), italiensk matematiker og astronom.


== Referanser ==
Israelsk sommertid

Israelsk sommertid (hebraisk: שעון קיץ, transkribert: sha'on kayits  – sommerklokke; engelsk: Israel Summer Time eller Israel Daylight Time (IDT)) er den offisielle tiden i Israel hvert år fra fredag før den siste søndagen i mars til den siste søndagen i oktober. Israelsk sommertid er én time foran israelsk standardtid og tilsvarer UTC+03.00.


== Bakgrunn ==
Frem til 1992 ble sommertid i Israel styrt etter den såkalte tid-loven, en lov som ble opprettet i daværende Palestinamandatet, som innførte sommertid under andre verdenskrig. Da Staten Israel ble opprettet i 1948, hadde den sommertid fra 1948 til 1957, med varierende lengde hvert år. I 1958 ble sommertidsordningen avskaffet, men ble innført igjen i 1974–1975 etter Jom Kippur-krigen og den påfølgende oljekrisen. 
I 1992 ble loven om tidsfastsettelse (hebraisk: חוק קביעת הזמן Hok Kvi'at Hazman) vedtatt i Israel. Loven avløste den gamle tidsloven fra Palestinamandat-tiden. I flere år etter var det politiske dragkamper om når sommertiden skulle starte og slutte hvert år, og avgjørelsene var flere ganger kontroversielle. I 2012 og 2013 vedtok Knesset en lov som omsider fastsatte regler for når israelsk sommertid starter og slutter. Loven slår fast at sommertiden starter klokken 02.00 fredagen før den siste søndagen i mars, og sommertiden avsluttes den siste søndagen i oktober.


== Datoer for sommertid i Israel ==


== Referanser ==
DiSEqC

DiSEqC (Digital Satellite Equipment Control), uttales «Die-Sec» (på norsk: «Dei-Sekk»), er en spesiell kommunikasjonsprotokoll for bruk mellom en satellitt-mottaker og en enhet, for eksempel en multi-parabol-svitsj eller en liten parabol antenne-rotor. DiSEqC ble utviklet av den europeiske satellitt-leverandøren Eutelsat.
En DiSEqC-svitsj brukes i et parabolantenneanlegg for å sammenkoble signaler fra flere LNB-er.


== Versjoner og kompatibilitet ==
En rekke versjoner av DiSEqC finnes:

DiSEqC 1.0, som gjør det mulig å velge mellom opp til 4 signalkilder
DiSEqC 1.1, som gjør det mulig å velge mellom opp til 16 kilder
DiSEqC 1.2, som gjør det mulig å velge mellom opp til 16 kilder, og kontrollere en aksial motor
DiSEqC 2.0, som legger til toveis kommunikasjon til DiSEqC 1.0
DiSEqC 2.1, som legger til toveis kommunikasjon til DiSEqC 1.1
DiSEqC 2.2, som legger til toveis kommunikasjon til DiSEqC 1.2


== Se også ==
Eutelsat


== Eksterne lenker ==
DiSEqC.org spesifikasjoner.
DiSEqC skjematisk
Heisei

Heisei (平成, oversatt «oppnå fred») er en herskerdevise som også navngir en æra i den japanske epokeregningen. Heisei-perioden startet i og med keiser Akihitos tronbestigning i  8. januar 1989 (heisei 1, utlest heisei gannen) og endte med hans abdikasjon 30. april 2019. Reiwa (令和)  er perioden som etterfulgte Heisei. Etter meijiperioden benyttes regjeringsperiodens navn som posthumt navn for respektive keiser. Keiser Akihito kommer altså ikke til å kalles «Heisei-keiseren» så lenge han lever.  
Navnet på perioden er hentet fra to kinesiske klassikere: Shiji og Shujing. I Shiji forekommer tegnene i sitatet 内平外成 (indre fred og ytre blomstring), og i Shujing i sitatet 地平天成 (fredelig land og klar himmel).


== Navnet i kulturen ==
Heisei figurerer blant annet i tittelen til en populær japansk film fra 1990-årene – Pom Poko (1994s største japanske filmsuksess). Dens japanske tittel 平成狸合戦ぽんぽこ (Heisei tanuki gassen ponpoko) betyr «Heisei-periodens mårhundskrig pompoko». Tittelen spiller hen til at mårhundenes kamp for sitt livsrom er en moderne kamp. Den japanske periodeinndelingen etter keisere gjøres det også i noen grad narr av i filmen, der fortelleren i innledningen deklamerer «I Pompokos 31e år…»


== Referanser ==
Nyhavna

Nyhavna er et havneområde i Trondheim, mellom Nidelva i vest, Lademoen i øst, Ladehammeren i nord og Nedre Elvehavn i sør. Havneområdet på Brattøra ligger på andre siden av Nidelva, som passerer mellom Nyhavna og Brattøra.
I 1912 ble det utarbeidet en ny havneplan for Trondheim. Havnevesenet bygde Lade molo ut fra Pir II, og Kullkranpiren ble innrammet. Dette området, mellom Nidelva og Ladehammeren, fikk navnet Nyhavna. De to tyske ubåtbunkerne Dora 1 og Dora 2 fra andre verdenskrig ble bygget på Nyhavna. Dora 1 ble ferdigstilt sommeren 1943, mens Dora 2 aldri ble ferdigstilt. Dora 1 ble senere omgjort til lager- og kontorbygning, Dora 2 ble etter krigen overlatt til Trondheim havn. I 1943 ble Dora bombet av amerikanske fly. Dora ble stort sett ikke skadet, men bygninger i resten av området rundt Nyhavna ble hardt skadet under angrepet.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (1996). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget.
Svardøla kraftverk

Svardøla kraftverk er et vannkraftverk ved Veitastrond i Luster kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 397 meter i Svardøla.
Installert effekt er 9,2 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 30 GWh.
Svardøla Kraft AS eies 100% av Forte Energy Norway AS. Forte Energy Norway AS er igjen eid 66% av Forte Vannkraft AS og 34% Cloudberry Clean Energy ASA.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Forte vannkraft - våre kraftverk
Cloudberry
Skansen (Trondheim)

Skansen er et område ved Nidareid vest for Midtbyen og øst for Ila i Trondheim, mellom Nidelva og Trondheimsfjorden. Navnet har sin opprinnelse i den middelalderske befestningen og det senere festningsanlegget Skansevollene med Skanseporten, som kontrollerte den eneste adkomstveien inn til byen fra land.
Etter at Trondheim mistet status som festningsby i 1816 ble befestningen på Skansen gradvis revet. I dag gjenstår bare to deler av Skansevollene, som er Kongens bastion og Dronningens bastion. I dag er disse omgjort til det parkmessige friområdet Skanseparken, i tilknytting til blant annet Skansen småbåthavn.Trondhjem–Størenbanen fikk ny trasé over Skansen i 1880 med endestasjon på Brattøra. Jernbanestasjonen Skansen stasjon ble åpnet i 1893, og jernbanebroen Skansen bru fra 1918 går over innløpet til Kanalen og til Brattøra. Fergesambandet Skansen–Vanvikan var et fergesamband mellom Skansen og Vanvikan i Leksvik i dagens Indre Fosen kommune som var i drift mellom 1955 og 1980. Skansentunnelen på Nordre avlastningsvei går under Skansen og ble åpnet i 2010.


== Se også ==
Skansevakten


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 480. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Støren, Wilhelm K. (1983). Sted og navn i Trondheim. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 288. ISBN 82-7028-471-8. 


== Eksterne lenker ==
(no) Skansen (Trondheim) på NLIs Lokalhistoriewiki.
Wikioppføring «Skansen» hos Strinda historielag
Haagen Høye

Haagen Olsen Høye (født 1803 i Rendalen, død 22. januar 1874 i Rendalen) var lærer, gårdbruker på «Klokkerstua» ved Søndre Høye, eiendomsinvestor, legatstifter og ordfører i Rendalen 1852–53.Han var ugift og barnløs. I Bulls bygdebok beskrives han som «en original, meget sparsommelig og tunghørt. Han tjente en hel formue på gaardkjøp og høihandel, men testamenterte det hele til legater for øvre bygd.»
 Ved folketellingen i 1965 bodde han ikke i Klokkerstua, men hos brorsønnen Jon Olsen (1841-1902) på Søndre Høye. I 1873 solgte han Klokkerstua til brordattera Ingeborg Jonsdatter (1839-1909).
Undertegnede Haagen Olsen Høye, der aldrig har været gift og således ingen livsarvinger etterlater meg, erklærer herved som min siste vilje, at indtet, af vad jeg ved min dødelige avgang måste eftelate meg, verken af løst eller fast gods, rede penge eller utestående fordringer og gjeldsdokumenter, skal tilfalle nogen av  mine slektninger, men at 2/3 = to tredjedele av det hele skal tilfalle Rendalens Communes Fattigcasse og Skolecasse til lige deling. […] dannes to likestore legater, det ene under navn av «Haagen Høyes legat til Rendalens Fattigcasse» og det andet under Navn af «Haagen Høyes Legat til Rendalens Skolecasse». […] Hva den øvrige 1/3 del – en Trediedel- av mine samtlige Efterladensskaber angaaer, da skal der av samme, forsaavidt jeg ved min dødlige Afgang ei herav skulle have fattet nogen særskildt Bestemmelse, dannes et Legat under navn af «Haagen Høyes Legat til fattige forsømte Barns opdragelse» og skal den Capital som ved realisationen av denne 1/3 del av mine Efterladensskaber udkommer, ligesaa  lidte kunne angribes som den øvrige foran omhandlede Deel af min efterladene Formue, ligesom den ogsaa paa samme Viis skal betrygges. Renterne af denne Capital skal anvendes til Opfostring, Pleie og Opdragelse af Fattige, forsømte eller foreldreløse Børn i øvre Rendalen efter Fattigcommitionens og Communebestyrelsens Bestemmelse.


== Referanser ==
Eohippus

Denne skapningen var ikke større enn 40 cm og levde i store sump- og myrområder. Den hadde føtter som lignet på bjørnelabber med fire tær på forbena og tre tær på bakbena. Den hadde noen få stive hår som man og en kort stiv hale. Eohippus var ikke særlig rask, den var en planteeter som stort sett bare spiste spedeblader fra busker og trær som den kunne nå. Den utviklet seg til hesten.
Ugra Skimaraton 2018

Ugra Skimaraton 2018 var et langløp i langrenn som ble arrangert 8. april 2018 i Khanty-Mansiysk i Russland.


== Resultater menn 50 km ==
Resultater:
25 km løypa ble vunnet av Matvej Prokopjev foran Roman Mihkejev og Sergej Ermilov. 


== Kvinner 50 km ==
Resultater:
25 km løypa ble vunnet av Anna Korablijova foran Anastasia Klepikova og Elizaveta Kaplina.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ugra Ski Marathon
Nordenskiöldsloppet 2019

Nordenskiöldsloppet 2019 var et langløp i langrenn som ble arrangert 30. mars 2019. Nordenskiöldsloppet går tur/retur Purkijaur - Kvikkjokk, og er 220 km langt.


== Resultater menn ==
Noen øvrige norske plasseringer (med plassering i herreklassen): Tommy Hågensen (17), Petter Kaarby (19), Rudi Kristiansen (20), Olav Vestøl (22), Matias Noren (28), Jørund Vala (33). 


== Resultater kvinner ==
Ingen norske utøvere deltok. 


== Kilder ==
Resultater


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Fossegrenda

Fossegrenda er et område i Trondheim, rundt fem km sør for Midtbyen. Området ligger mellom Nidelva og Nedre Leirfoss i sør og vest, Nidarvoll og Sluppen i nord, Stubban og Bratsbergvegen i øst, og Leira i sørøst. Det er en del av bydelen Lerkendal. De lavere strøkene i området ble utbygd som industriområde fra 1975, og Fossegrenda er fremdeles et industri- og forretningsområde i dag. Bedrifter fra mange ulike sektorer holder til i Fossegrenda: Medisinsk utstyr (AssiTech AS), Innkjøpsorganisasjonen Proffgruppen for byggebransjen, Rennhold (Trøndervask AS), med flere.  
Likevel er det også bygd ut en god del boliger i området, med hovedsakelig rekker med eneboliger, rekkehus og terrassehus. 63% av hus er eneboliger. Området har fått navnet på grunn av sin beliggenhet ved Leirfossene i Nidelva.


== Veier ved Fossegrenda ==
Fossegrenda
Leirfossvegen
Nordslettvegen
Aksel Nilsens veg
Haugnessvingen
Ratesvingen
Sagvegen
Gamle Leirvegen
Hornebergvegen


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 186. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
Bedrifter Fossegrenda
Nidarvoll

Nidarvoll er en bydel i Trondheim og er rundt 4 km sør for Midtbyen. Bydelen ligger mellom Omkjøringsveien (E6) og Sunnland i nord, Nardo i øst, Sluppen i vest, Fossegrenda i sør og Stubban i sør og øst. Området har navn etter gården Vold, som ble fradelt fra Sluppen gård i 1883 og solgt til Strinda kommune før stedet fikk sitt nåværende navn i 1885. Det samme året ble skolekretsen opprettet, og Nidarvoll skole åpnet. I dag er Nidarvoll et bolig- og næringsområde med skole og et sykehjem, Nidarvoll helsehus.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (1996). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget.
Andreas Sommer

Andreas Sommer var en amatørpilot fra Østerrike som fløy en Cessna 150 fra Ivalo i Finland og langt inn på Kola-halvøya i Russland før han landet på Høybuktmoen i Kirkenes den 28. mai 1988, nøyaktig ett år ettar at Mathias Rust hadde gjort det samme «karstykket» men landet da på Den røde plass i Moskva.Hendelsen skapte mye diplomatisk virksomhet fordi mange trodde at flygningen hadde noe med et møte mellom Ronald Reagan og Mikhail Gorbatsjov å gjøre. Flyruta avdekket også svake punkt i luftforsvaret på Kola-halvøya.
Sommer bodde og arbeidet som bussjåfør i Hamburg i 1988.


== Se også ==
Mathias Rust


== Referanser ==
Anders Christian Anderssen

Anders Christian Anderssen (født 4. januar 1811 i Idd, død 25. desember 1885 i Oslo) var en norsk prest som var sogneprest i Rendalen og Porsgrunn og residerende kapellan i Trefoldighetskirken i Oslo. Under sine år i Rendalen var han ordfører i Rendalen 1849–50.Han tok studenteksamen i Halden i 1829, ble cand.theol. i 1836 og deretter personalkapellan hos sogneprest Weisser i Berg. I oktober 1845 ble han utnevnt til sogneprest i Rendalen, i desember 1850 utnevnt til sogneprest i Porsgrunn og i juni 1858 til  residerende kapellan i Trefoldighetskirken i Oslo. Han pensjonerte seg i 1879. I sin tid i Porsgrunn hadde han tillitsverv i Porsgrunn sparebank, og nevnes som sentral i arbeidet med å utvikle skolevesenet i byen.Hans kone Bolette Kristine Oline Selmer (1812–88) var søster av statsminister Christian Selmer. Anderssen utga noen småskrifter, blant annet et foredrag om barnedåpen.


== Referanser ==
Scandic cup 2018/19

Scandic cup 2018/19, som er Sveriges langrennscup for juniorer, gikk over åtte renn, fra 8. desember 2018 i Boden til 23. mars 2019 i Kalix. Seks av åtte renn telte for hver utøver.


== Klasser ==
Det ble konkurrert i følgende klasser:

Kvinner 17-18 år
Kvinner 19-20 år
Menn 17-18 år
Menn 19-20 år


== Kalender ==
8. - 9. desember i Boden
4. - 6. januar i Åsarna
16. - 17. februar i Hudiksvall
22. - 23. mars i Kalix


== Resultater kvinner 17-18 år ==

Moa Hansson vant fem av rennene, og Tilde Bångman vant tre. 


== Resultater kvinner 19-20 år ==

Linn Svahn vant fire renn, og Louise Lindström og Hanna Abrahamsson vant ett hver. Frida Karlsson deltok i kun to renn, og vant begge disse, og kom med det på 18.-plass i cupen sammenlagt.  


== Resultater menn 17-18 år ==

Jonathan Edman vant to av rennene. 


== Resultater menn 19-20 år ==

Axel Aflodal vant tre av rennene, og Leo Johansson vant to renn.  


== Se også ==
Volkswagen cup 2018/19 (senior)


== Kilder ==
Svenska Skidförbundet - Scandic Cup 2018-2019


== Eksterne lenker ==
Svenska Skidförbundet - Scandic Cup Arkivert 31. mars 2017 hos Wayback Machine.
Masahito Obayashi

Masahito Obayashi (født 10. juni 1994 i Nagano) er en japansk skøyteløper.


== Personlige rekorder ==
Oppdatert pr 2. april 2019. 


== Meritter ==


=== Internasjonale mesterskap ===
Junior-VM på skøyter deltatt i ett VM ved fire konkurranser.

Klobenstein/Collalbo 2013 i sammenlagt og på 1 500 m, 5 000 m og i lagtempo.Beste resultat: Bronsemedalje og 3.-plass på lagtempo og individuelt en 17.-plass i sammenlagt og en 18.-plass på 5 000 m alle i Klobenstein/Collalbo 2013.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===
Oppdatert etter sesongen 2018/19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Masahito Obayashi – Speedskatingbase.eu 
(en) Masahito Obayashi – SpeedSkatingNews.info 
(en) Masahito Obayashi – SpeedSkatingStats.com 
(en) Masahito Obayashi – TheSports.org 
(en) Masahito Obayashi – TheSports.org 
(en) Masahito Obayashi på Jakub Majerski's speedskating database
(en) Masahito Obayashi på SpeedSkatingResults.com
(en) Masahito Obayashi på www.isu.html.infostradasports.com
(ja) Masahito Obayashi på SkatingJapan.or.jp
(en) Masahito Obayashi på www.eurosport.co.uk
«Athletes / Masahito Obayashi». wuni2017.sportresult.com. Besøkt 2. april 2019. 
(en) Bilder av Masahito Obayashi på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Tommelfingertoppen

Tommelfingertoppen (nordsamisk: Bealgeoaivvit, kvensk: Penkiloivi) er et fjell i Alta kommune i Finnmark. Det ligger øst på Alteneshalvøya og har en høyde på 498 meter over havet. Det samiske navnet, Bealgeoaivvit, er i flertall og betegner også fjellryggen som strekker seg nordover fra Tommelfingertoppen.


== Se også ==
Fjell i Finnmark


== Referanser ==
Django – hevneren

Django – hevneren er en spagettiwestern  fra 1966 regissert av Sergio Corbucci med Franco Nero i hovedrollen som tittelkarakteren.
Filmen var en internasjonal samproduksjon mellom Italia og Spania og ble dubbet til en rekke språk, blant annet engelsk. Lik som For en neve dollars bygger Django – hevneren på Akira Kurosawas japanske samuraifilm Yojimbo fra 1961.


== Handling ==
På grensen mellom Mexico og USA går en person i uniform og drar på en kiste, og blir vitne til at meksikanske banditter binder fast en prostituert, María, til en bro og pisker henne. Bandittene ble sendt av håndlangere av Major Jackson, en rasistisk tidligere offiser, som ønsker å drepe María ved å korsfeste henne på toppen av et brennende kors. 
Mannen, som identifiserer seg selv som Django, skyter alle bandittene, og tilbyr beskyttelse til Maria. Paret ankommer en spøkelsesby, befolket av Nathaniel, en bartender, samt fem prostituerte. Nathaniel forklarer at byen er en "nøytral sone" i en pågående konflikt mellom Jackson og general Hugo Rodríguez.


== Medvirkende ==
Franco Nero - Django
Loredana Nusciak - María
José Bódalo - General Hugo Rodríguez
Angel Alvarez - Nathaniel, the Bartender
Eduardo Fajardo - Major Jackson
Gino Pernice - Brother Jonathan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Django – hevneren på Internet Movie Database 
(no) Django – hevneren hos Filmfront 
(sv) Django – hevneren i Svensk Filmdatabas 
(da) Django – hevneren i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Django – hevneren på Allociné 
(nl) Django – hevneren på MovieMeter 
(en) Django – hevneren på AllMovie 
(en) Django – hevneren på Turner Classic Movies 
(en) Django – hevneren på Rotten Tomatoes 
(en) Django – hevneren på Box Office Mojo
Sergio Corbucci

Sergio Corbucci (født 6. desember 1921 i Roma, død 1. juli 1990 samme sted) var en italiensk filmregissør kjent for action- og western-filmer. Han regisserte også en rekke komedier med Bud Spencer og Terence Hill i hovedrollene.


== Filmografi i utvalg ==
1951 – Salvate mia figlia
1954 – Terra straniera
1954 – La peccatrice dell'isola
1954 – Acque amare
1954 – Baracca e burattini
1955 – Carovana di canzoni
1964 – Minnesota Clay
1966 – Django – hevneren
1966 – Johnny Oro
1966 – Navajo Joe
1966 – Mannen som ler
1966 – Hevn over Ringo!
1967 – Med døden i helene
1966 – Helvetesgjengen
1968 – Profesjonell pistolero
1969 – The Great Silence
1969 – Gli specialisti
1970 – Companeros
1974 – To mann på hjul
1976 – Det siste stikket
1978 – Jo mere vi er sammen
1980 – Super snut
1981 – Sammen tar vi prisen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergio Corbucci på Internet Movie Database 
(sv) Sergio Corbucci i Svensk Filmdatabas 
(da) Sergio Corbucci på Filmdatabasen 
(da) Sergio Corbucci på Scope 
(fr) Sergio Corbucci på Allociné 
(en) Sergio Corbucci på AllMovie 
(en) Sergio Corbucci hos Rotten Tomatoes 
(en) Sergio Corbucci hos The Movie Database
Tsukasa Owada

Tsukasa Owada (født 12. april 1989 i Obihiro) er en japansk skøyteløper.
Hans yngre bror, Makoto Owada er også en aktiv skøyteløper.


== Personlige rekorder ==
Oppdatert pr 3. april 2019. 


== Sammenlagt i Verdenscupen ==
Oppdatert etter sesongen 2018/19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tsukasa Owada – Speedskatingbase.eu 
(en) Tsukasa Owada – SpeedSkatingNews.info 
(en) Tsukasa Owada – SpeedSkatingStats.com 
(en) Tsukasa Owada – TheSports.org 
(en) Tsukasa Owada på Jakub Majerski's speedskating database
(en) Tsukasa Owada på SpeedSkatingResults.com
(en) Tsukasa Owada på www.isu.html.infostradasports.com
«Skaters' bio: 大和田 司 / Tsukasa Owada» (japansk). Japan Skating Federation / SkatingJapan.or.jp. Arkivert fra originalen 27. februar 2018. Besøkt 3. april 2019. 
(en) Tsukasa Owada på www.eurosport.co.uk
(en) Bilder av Tsukasa Owada på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com