jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tannformel

Tannformel er en kortfattet måte å angi oppbygningen av tennene hos pattedyr. Hos pattedyr varierer tennene mye mellom ulike grupper og arter, og oppbygningen av tennene er blant de viktigste skilletegnene mellom ulike grupper.
Ofte er tennene det eneste grunnlaget zoologene har for å bestemme hvilken pattedyrart det dreier seg om. Spesielt stor betydning har tennene i studier av fossiler, og når en undersøker gulpeboller etter ugler og rovfugler.
Tennene i hver kjeve er symmetriske om midtaksen, så det er tilstrekkelig å angi antall tenner i en kvadrant i overkjeven og en i underkjeven. Tennene nummereres fra fremst i kjeven og bakover. Typen tann angis med en stor bokstav. Det er fire typer tenner: I (incisivus, fortann), C (caninus, hjørnetann), P (premolar, forjeksel) og M (molar, jeksel). Fremste jeksel betegnes for eksempel M1.


== Litteratur ==
F.H. van den Brink (1972). Europas pattedyr: Illustrert håndbok. Norsk utgave ved J.A. Pedersen. Tiden. s. 191–197. ISBN 82-10-00620-7.
Cyclommatus laetificus

Cyclommatus laetificus er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannen ca. 45 millimeter lang), mørkbrun hjortbille med noe bronseaktig glans. Store hanner har lange, krumme mandibler, betydelig lengre enn hode + thorax, disse er tett sagtakkede i spissen, med en innoverettet tann omtrent en fjerdedel ut på mandibelen og to små, inn- og oppoverretede tenner like innenfor det sagtakkede området i spissen, ellers ingen tenner. Antennene er ganske lange og tynne, omtrent så lange som hodets bredde, med en fire-leddet klubbe. Hodet har ikke sidekjøler, men en bred, U-formet tverrkjøl bak mandibelfestene. Pronotum er nesten dobbelt så bredt som langt, med et par strekformede groper i den midtre delen. Dekkvingene er blanke uten synlig punktering. Beina er slanke, ganske mørke.  


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Cyclommatini
Slekten Cyclommatus Parry, 1863 – 55 arter
Underslekten Cyclommatus (i snever forstand)
Cyclommatus laetificus Seki, 2021


== Referanser ==


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over en del arter
Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
Artikkelen er ikke koblet til Wikidata
(en) Cyclommatus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Steinar Hauge (fotballdommer)

Steinar Hauge (født 27. mars 1978) er en norsk fotballdommer. Han representerer Bjarg. Hauge dømmer i OBOS-ligaen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steinar Hauge – Transfermarkt (dommer) 
(no) Steinar Hauge – Norges Fotballforbund 
(no) Norsk internasjonals fotballstatistikk om Steinar Hauge.
Steinar Hauge

Steinar Hauge er navnet til flere personer:

Steinar Hauge (fotballdommer) – en norsk fotballdommer.
Steinar Hauge (professor) – en norsk veterinær og professor
Terje Ekstrøm

Terje Ekstrøm (født 18. februar 1944 i Lørenskog, død 13. august 2013 i Oslo) var en norsk interiørarkitekt og industri- og møbeldesigner. Designet han er mest kjent for er lenestolen Ekstrem fra 1984.


== Utdanning og karriere ==

Ekstrøm har utdanning fra Statens håndverks- og kunstindustriskole, hvor han under studiet lagde boligen Sekskanthuset.Ekstrøm sin høyttaler Fasett for Tandberg Radiofabrikk fikk en italiensk designpris i 1974.  Lenestolen Ekstrem ble produsert for første gang i 1984, og produseres i dag av Varier.I 2016 hadde han utstillingen Ekstrem Ekstrøm på Nasjonalmuseet, som er dedikert til hans verk. Der ble 86 av hans verk vist fram etter hans død.


== Referanser ==
April Ulring Larson

April Ulring Larson (opprinnelig April Ulring; født 22. april 1950 i Decorah i Iowa i USA) er en amerikansk pensjonert luthersk biskop. I 1992 ble hun den første kvinnen som ble valgt til biskop av Evangelical Lutheran Church in America (ELCA).


== Referanser ==
Pseudothilmanus

Pseudothilmanus er en slekt av selvlysende biller som bare finnes i Asia. De ble tidligere regnet til samme familie som de amerikanske artene i familien Phengodidae, men er nå skilt ut som en egen gruppe. 


== Utseende ==
Hannene er nokså små (4,5-5 millimeter), avlange, gulbrune biller med nokså tynt hupanser. Hodet har store fasettøyne og sagtakkede antenner. Hunnene er ukjente, men det er sannsylig at de er mye større og larvelignende (neoteniske).


== Levevis ==
Larver og hunner lever på bakken, gjerne mellom løvstrø. De er sannsynligvis rovdyr som eter snegler. Hannene flyr godt og blir gjerne tiltrukket til lys. I likhet med mange beslektede familier sender disse billene ut lys. Noen arter utmerker seg ved at de kan sende ut lys i flere farger.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (India, Nepal).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien Rhagophthalmidae
Slekten Pseudothilmanus Pic, 1918Pseudothilmanus alatus Pic, 1918
Pseudothilmanus marginatus Pic, 1918


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudothilmanus i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudothilmanus – detaljert informasjon på Wikispecies
Zarhipis

Zarhipis er en slekt av biller som bare finnes i den Nye Verden (Nord-, Mellom- og Sør-Amerika). Hunnene er larviforme, det vil si de ser ut som larver hele livet. Hunnene og larvene, av og til også hannene, har lysorganer og lyser i mørket, men dette lyset er permanent på og kan ikke reguleres. De kalles "glow-worms" eller "railroad worms" på engelsk, det siste fordi de ledd-delte hunnene med et lysorgan på hvert ledd kan minne om en nattog-vogn med opplyste vinduer. Larvene og hunnene er rovdyr som særlig angriper tusenbein, hannene tar trolig ikke mat til seg som voksne.


== Utseende ==
Middelsstore til store biller, de "normalt" utseende hannene (10-15 millimeter) er mye indre enn de larvelignende hunnene (opptil 50 millimeter). Hannene er slanke biller med fjærformede antenner og korte, myke dekkvinger, gjerne med rødt hode, pronotum og bakkropp og mørke dekkvinger. Hodet er stort, noe flatt, med nokså store, utstående, runde fasettøyne. Overkjevene (mandibel|mandiblene) er lange og tynne, sigdformede. Brystskjoldet (pronotum) er lite og omtrent firkantet. Dekkvingene er myke, forkortede, og dekker ikke hele de velutviklede flygevingene eller bakkroppen. Bakkroppen er sylindrisk og myk, beina forholdsvis korte. Larvene og de voksne hunnene er sylindriske, lange og slanke, med korte bein. De er tydelig ledd-delte med innsnevringer mellom hvert ledd. På siden av hvert ledd sitter det et lysorgan som sender ut gult eller grønt lys, i tillegg har noen et organ som sender ut rødt lys på hodet. Hos noen undergrupper har også hannene lysorganer.


== Levevis ==
Larvene og de voksne hunnene kryper rundt på bakken, mellom løvstrø og under bark, og fanger ulike slags leddyr. De synes ha en spesiell forkjærlighet for tusenbein. Hannene tar sannsynligvis ikke næring til seg som voksne. Hunnene sender ut feromoner, som de flyvende hannene med sine store antenner lett fanger opp. Det er etter alt å dømme feromonene, og ikke lyset hunnene sender ut, som leder hannene til dem. Man antar at lysets funksjon er som en advarsel overfor rovdyr om at disse dyrene er uspiselige. Phengodidene inneholder forskjellige slags giftstoffer. Dette er et eksempel på aposematisme, der et påfallende utseende (i dette tilfellet lys) advarer om gift.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det vestlige USA og det nordvestlige Mexico.


== Systematisk inndeling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien Phengodidae LeConte, 1861
Underfamilien Phengodinae
Slekten Zarhipis LeConte, 1881
Zarhipis integripennis (LeConte, 1874)
Zarhipis tiemanni Linsdale, 1964
Zarhipis truncaticeps Fall, 1923


== Kilder ==
Branham, M. Glow-worms, Railroad-worms (Insecta: Coleoptera: Phengodidae). University of Florida, IFAS Extension nettside. [1]


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [2]
(en) Zarhipis i Encyclopedia of Life 
(en) Zarhipis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Zarhipis hos ITIS 
(en) Zarhipis hos NCBI 
(en) Kategori:Zarhipis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Zarhipis – detaljert informasjon på Wikispecies
Charles Garrett Maloney

Charles Garrett Maloney (født 9. september 1913 i Louisville i Kentucky i USA, død 30. april 2006 samme sted) var katolsk hjelpebiskop i erkebispedømmet Louisville i Kentucky, og titulærbiskop av Bardstown.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn, prest ===
Charles G. Maloney gikk på High School og på Saint Joseph's College i Rensselaer i Indiana. Han var senere ved Pontifical North American College i Roma. Maloney ble ordinert til prest i 1937 i Roma.


=== Hjelpebiskop i Louisville ===
Den 30. desember 1954 utnevnte pave Pius XII Maloney til hjelpebiskop av erkebispedømmet Louisville; han tjenestegjorde i denne egenskap i 51 år. Han ble bispeviet i 1955 av erkebiskop John Alexander Floersh i Cathedral of the Assumption i Louisville i Kentucky. Også i 1954 ble han utnevnt til biskop av titulærbispedømmet Capsa. Senere ble han utnevnt til den første titulærbiskop av Bardstown i Kentucky. Det var opprinnelig grunnlagt i 1808, men biskopen flyttet til Louisville som ble det nye bispesete. 
I 1995 var Mahoney én av bare åtte amerikanske biskoper som fortsatt levde og som hadde deltatt på Det andre Vatikankonsil. Maloney deltok i alle fire sesjoner, 1962 til 1965. Han var innflytelsesrik på konsilsvfokumentet Dignitatis humanae (erklæringen om religionsfriheten), ett av bare seksten dokumenter som ble generert av konsilet og approbert av paven. 
Biskop Maloney celebrete ofte den tradisjonelle latinske messe under sin pensjonisttilværelse i Saint Martin of Tours Church i Louisville.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865–1930) *1900
Kardinal Giovanni Vincenzo Bonzano (1867–1927) *1912
Erkebiskop John Alexander Floersh (1886-1968) *1923
Biskop Charles Garrett Maloney (1913 -2006) *1955


== Referanser ==
John Baptist Mary David

John Baptist Mary David P.S.S. (fransk: Jean-Baptiste-Marie David, født 4. juni 1761 i Couëron i Bretagne i kongeriket Frankrike, død 12. juli 1841 i Nazareth nær Bardstown) var en fransk katolsk prest i USA og biskop av Bardstown i Kentucky.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Som syvåring ble ansvaret for hans oppdragelse gitt til hans onkel, som var prest, og han underviste gutten i latin, fransk og musikk.


=== Prest ===
Han begynte ved oratorianernes kollegium da han var 14 år gammel, og gikk deretter på bispedømmet Nantes' presteseminar, der han ble tonsurert i 1778. David ble presteviet i Issy den 24. september 1785 av erkebiskop Antoine-Eléonore-Léon Le Clerc de Juigné av Paris, og sluttet seg til sulpicianerne.
Han underviste i filosofi, teologi og bibelteologi ved sulpicianernes seminar i fra 1786 til 1790, da den franske revolusjon nødsaget ham til å søke tilflukt hjemme hos en katolsk familie. I januar 1792 reddet han seg ut av Frankrike som del av en liten gruppe sulpicianere som under ledelse av abbé Benedict Joseph Flaget krysset Atlanteren, og ankom Baltimore i Maryland i mars.] Han ble først sendt av biskop John Carroll for å være sjelesørger for katolikker i Bryantown og misjonær i Charles County. Mens han var professor i filosofi på Georgetown College (1804–06) fortsatte han sin misjon i det sørlige Maryland. Han var professor i filosofi ved St. Mary's Seminary (1806–10) i Baltimore, og i 1810 var han fungerende rektor der.


=== Biskop ===
Etter mange år i USA ble David utnevnt til koadjutorbiskop av Bardstown og titulærbiskop av Mauricastro av pave Pius VII den 4. juli 1817. Han ble bispeviet den 15. august 1819  (den to år lange utsettelsen skyldtes hans nølen mot å akseptere utnevnelsen) av biskopen av Bardstown, Benedict Joseph Flaget P.S.S. Han tiltrådte som biskop av Bardstown 25. august 1832, men trakk seg av helsegrunner året etter. Så ble hans forgjenger Flaget gjeninnsatt som biskop i bispedømmet, og David atter tildelt titulærbispedømmet Mauricastro.
Han døde etter lang tids sykdom i en alder av 80 år i Nazareth, en by ikke langt fra hans tidligere bispeby i det som nå er Nelson County, hvor han tidligere hadde grunnlagt kongregasjonen Sisters of Charity of Nazareth.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Kardinal Gasparo Carpegna (1625–1714) *1670
Kardinal Fabrizio Paolucci (1651–1726) *1685
Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662–1738) *1721
Kardinal Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695–1773) *1732
Biskop Charles Walmesley (1722–1797) *1756
Erkebiskop John Carroll (1735–1815) *1790
Biskop Benedict Joseph Flaget (1763–1850) *1810
Biskop John Baptist Mary David (1761–1841) *1819


== Referanser ==
Gustav Hyllmark

Gustav Adolf Hyllmark (1893–1973) var gårdbruker, kontorist og lokalpolitiker (Bondepartiet) i tidligere Bjugn kommune i Trøndelag. Han var oppnevnt som ordfører i Bjugn kommune fredsvåren 1945.Gården Hyllmarka vest for Eidsvatnet var en husmannsplass hvor Gustavs oldefar Guttorm Andersen Hyllmark (1804-1874) ble den første selveieren i 1834. Både Guttorm Hyllmark senior og sønnsønnen Guttorm Olsen Hyllmark (1865-1962) var aktive i kommunepolitikken. Guttorm junior satt i kommunestyret i 18 år, og var varaordfører den siste perioden. Gustav overtok gården Hyllmark fra faren i 1922, og ga den videre til sønnen i 1957.Ved siden av gårdsdriften var Hyllmark aktiv som kontorist, sekretær og forrretningsfører i flere sammenhenger i heimbygda. Han var revisor i Bjugn Sparebank, Bjugn Sparekasse, Furunes Meieri og Bjugn handelssamlag;  leder av Bjugn bondelag, sekretær for skolestyret, forretningsfører for forsyningsnemnda, 0g medlem av flere utvalg. Han var og med på å skrive femtiårsberetningen for Furunes Meieri i 1948.Ved freden i maidagene 1945 ble Hyllmark utnevnt av den midlertidige fylkesmannen til midlertidig ordfører i Bjugn. Han satt imidlertid bare kort tid. Den valgte ordføreren fra før krigen Einar Furunes, kom hjem fra tysk fangenskap, og overtok vervet. Da Furunes ble kalt ut til militærtjeneste ble Olaf Waade konstituert. Etter kommunestyrevalget 1945, som skjedde 19. november, ble Alf Nebb valgt til ordfører i et kommunestyremøte 28. desember. Både det første formannskapsmøtet i mai 1945 og det første kommunestyremøtet i 1946 ble holdt hjemme hos Hyllmark.


== Referanser ==
Togg

Togg er et tyrkisk bilfirma grunnlagt som et fellesforetak i 2018.Selskapene og organisasjonene som bestemte seg for å samarbeide for å produsere innenlandske biler i Tyrkia ble annonsert av president Recep Tayyip Erdoğan i november 2017. For dette formålet ble Tyrkias Togg Car-produsent lansert 25. juni 2018 av Anadolu Group (19%), BMC (19 %), Kök Group (19 %), Turkcell (19 %), Zorlu Holding (19 %) og TOBB (5 %). Siden den gang ble Tyrkias Automobile Joint Venture Group Inc. etablert.
Selskapet kunngjorde at dens første bil vil være klar for masseproduksjon innen utgangen av 2022.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(tr) Offisielt nettsted 
(en) TOGG – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisielt nettsted
Insulinpenn

En insulinpenn brukes til å injisere insulin under huden. Injektorpennene ble først introdusert i starten av 1980-årene. De er designet for å gjøre injiserbare medisiner enklere og mer praktisk å bruke. Det finnes hovedsakelig to typer insulinpenner. Ferdigfylte penner som inneholder insulin og som kastes etter bruk, og flergangspenner hvor man skifter insulinampullen når den er tom.Insulinpenn skal brukes til å sette insulin i underhudsfettet, subkutant, ikke i muskler. Personer som vegrer seg for sprøytestikk, kan benytte insulinpenn i kombinasjon med en injeksjonsport.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Insulin pens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Herøysundbrua

Herøysundbrua er en bro som skal bygges i Herøy kommune i Nordland fylke. Byggearbeidet skal starte i januar 2023, og broen skal stå klar til bruk høsten 2024. Broen blir en del av fylkesveg 828 og erstatter Herøysundet bru, som stod ferdig i 1966. Det ble bestemt å bygge ny bro fordi det var sterk korrosjon i spennarmering i Herøysundet bru. I tillegg til selve brokonstruksjonen består prosjektet av omlegging av fylkesvei 828 i Silvalen og Herøyholmen.


=== Utforming ===

Den nye brua blir en sprengverksbro med hoveddel i stål. Broa vil ha to kjørefelt i tillegg til gang- og sykkelvei. Vegdirektoratet regner sprengverksbro som et noe utradisjonelt brokonsept på fylkes- og riksveier.
Underbygget bygges i stål mens overbygget vil bestå av betong. For å få på plass selve underbygget vil stålkonstruksjonen fraktes på lekter. Denne konstruksjonen regnes å veie 200 tonn. For å få plass til lekterne og løftekraner vurderes det mudring av sandbunnen i Herøysundet.


=== Økonomi ===
Nordland fylkeskommune har måttet justere budsjettprisen flere ganger, siste gang fra 277 til 300 millioner kroner. I september 2022 ble det kunngjort at kontrakt for bygningsarbeidet hvor Peab Anlegg ble valgt til entreprenør. Kontraktssummen var 92,9 millioner kroner eksklusiv merverdiavgift. I tillegg har prosjektet utgifter knyttet til grunnerverv, sanering av bygninger, flytting av Telenors infrastruktur på Herøyholmen, samt sanering av Herøysundet bru.


== Referanser ==
Magdalene Christine Reuß zu Obergreiz

Magdalene Christine Reuß grevinne Plauen-Obergreiz (1652–1697) var en tysk adelsdame, gift hertuginne av Wiesenburg. 
Hun fødtes i Greiz som datter av grev Heinrich I Reuß zu Obergreiz (1627–1681). Den 26. juli 1688 giftet hun seg med den sønderborgske hertug Philip Ludvig av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Wiesenburg, som hans hustru nummer tre. Hun døde 18. desember 1697 i Dölau.


== Referanser ==
Kristian Lien

Kristian Strømland Lien (født 30. september 2001) er en norsk fotballspiller som spiller for Mjøndalen.Lien startet fotballkarrieren for Flekkefjord. Høsten 2019 signerte han proffkontrakt med Start. 30. juni 2020 ble Lien utlånt til Fløy. Den 8. februar 2021 gikk Strømland Lien permanent over til Fløy og signerte en to-års kontrakt med klubben.August 2022 takket han ja til en to og et halvt års avtale med Mjøndalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristian Lien – Transfermarkt 
(no) Kristian Lien – Norges Fotballforbund
Harry Haraldsen (ishockeyspiller)

Harry Haraldsen (født 3. mars 1952, død 24. august 2022) var en norsk ishockeyspiller. Han var kjent under kallenavnet «Putte», og spilte for klubbene Frisk Asker Ishockey, Sparta Sarpsborg og Stjernen Hockey.


== Referanser ==
Anna Falkenberg

Anna Falkenberg (født 1996) er en færøysk politiker som representerer Sambandsflokkurin. Hun har vært medlem av det danske Folketinget for Færøyene siden folketingsvalget 1. november 2022.Anna Falkenberg er den andre færøyske kvinne, etter Lisbeth L. Petersen, som er blitt valgt inn i det danske parlamentet. Hun er også blant de yngste folketingsmedlemmene fra Færøyene; Edward Mitens og Enok Bærentsen var også i midten av 20-årene da de ble valgt.
Hun vokste opp i Hoyvík. Hun gikk Føroya Studentaskúli og har en kandidatgrad i statsvitenskap (cand.scient.pol.) fra Københavns Universitet fra 2022. Hun arbeidet på Christiansborg som politisk rådgiver for morfaren, folketingsmedlem Edmund Joensen, fra 2019 til hun selv ble valgt inn i 2022.Hun har vært formann i Unga Sambandið og visepresident i Ungdommens nordiske råd.


== Referanser ==
Walterus Jacobus Staal

Walterus Jacobus Staal, S.J. (født 29. oktober 1839 i Velp i Nederland, død 30. juni 1897 på Bandasjøen) var en nederlandsk katolsk geistlig og biskop.


== Liv og virke ==


=== Jesuitt, prest ===
Walterus Jacobus Staal fikk presteutdannelse ved seminaret i Culemborg. Han gikk inn i jesuittordenen den 29. september 1858 i Ravenstein i  Nederland og tok videreførende filosofi i Laval i Mayenne i Frankrike.
Hans ordinasjon til prest fant sted den 1. september 1872. Deretter dro han som misjonær til Nederlandsk Øst-India.


=== Biskop ===
Den 23. mai 1893 ble han utnevnt til apostolisk vikar av Batavia og titulærbiskop av Mauricastro. Hans bispeinnvielse fant sted 13. november 1893, og ble foretatt av erkebiskop Petrus Matthias Snickers av Utrecht og medkonsekrantene biskop Franciscus Antonius Hubertus Boermans av Roermond og biskop Petrus Leyten av Breda. 
Han var etterfølger etter Adam Claessens, som hadde trukket seg av helsemessige årsaker. Staal var den første jesuitten som innehadde denne oppgaven.
Under en av sine reiser gjennom vikariatet døde Staal ombord på skipet De Arend, kort tid etter avgangen fra Kei-øyene, i Bandasjøen nær Banda-øyene. 
Han ble gravlagt 23. juli 1897 i Batavia.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Biskop Johannes Wolfgang von Bodman (1651–1691)
Biskop Marquard Rudolf von Rodt (1644–1704) *bispeviet 1690
Biskop Alexander Sigismund von der Pfalz-Neuburg (1663–1737) *1691
Biskop Johann Jakob von Mayer (1677–1749) *1719
Biskop Joseph Ignaz Philipp von Hessen-Darmstadt (1699–1768) *1741
Erkebiskop Klemens Wenzeslaus von Sachsen (1739–1812) *1766
Erkebiskop Max Franz von Havsburg-Lothringen (1756–1801) *1785
Biskop Kaspar Max Droste zu Vischering (1770–1846) *1795
Biskop Cornelius Ludovicus van Wijkerslooth (1786–1851) *1833
Erkebiskop Johannes Zwijsen (1794–1877) *1842
Biskop Franciscus Jacobus van Vree (1807–1861) *1853
Erkebiskop Andreas Ignatius Schaepman (1815–1882) *1860
Erkebiskop Petrus Matthias Snickers (1816–1895) *1877
Biskop Walterus Jacobus Staal, S.J. (1839–1897) *1893


== Referanser ==
Clara Direz

Clara Direz (født 5. april 1995) er en fransk alpinist.
Hun representerte Frankrike under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hennes beste resultat var nummer 19 i storslalåm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Clara Direz – Olympics.com 
(en) Clara Direz – Olympic.org 
(en) Clara Direz – Olympedia 
(en) Clara Direz – FIS (alpint) 
(en) Clara Direz – ski-db.com 
(en) Clara Direz – TheSports.org