jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paulo Medina

Paulo Medina (født 13. juli 1942 i Minas Gerais i Brasil, død 4. april 2021) var en brasiliansk dommer. 
Han satt som dommer i Brasils høyesterett i Brasília fra 2001 til 2010. 
Han døde av covid-19 i april 2021, i en alder av 79 år.


== Referanser ==
Rådyrveien (Ringerike)

Rådyrveien (1-29, 2-12) er en vei på Hallingby i Ringerike. 
Veien ligger på østsiden av E16, og har avkjøring fra Kirkemoveien. Veien består av eneboliger og tomannsboliger, og ligger cirka 158 meter over havet.


== Bildegalleri ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rådyrveien, Ringerike – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nicolai Øyen Langfeldt

Nicolai Øyen Langfeldt (født 17. juni 1996) er en norsk lokalpolitiker (Høyre).
Han har siden 2020 vært nestleder i Samferdsels- og miljøutvalget i Oslo bystyre. I januar 2021 ble han utnevnt til nestleder av Høyres bystyregruppe.Han har tidligere vært leder for Oslo Unge Høyre og medlem i Oslo Høyres arbeidsutvalg. Ved kommunevalget 2015 ble Langfeldt for første gang valgt inn i Oslo Bystyre, der han satt som fast medlem i Kultur -og utdanningskomiteen i perioden 2015-2020.
Langfeldt har studiekompetanse fra Oslo handelsgymnasium, og er utdannet økonom fra Handelshøyskolen BI. Han har tidligere jobbet som rådgiver i kommunikasjonsselskapet Gambit Hill+Knowlton.Langfeldt er barnebarnet til tidligere medarbeider i NRK Roald Øyen.


== Referanser ==
Gerardo Juraci Campelo Leite

Gerardo Juraci Campelo Leite (født 24. september 1931 i Pedro II i delstaten Piauí i Brasil, død 13. juli 2020 i Teresina), bedre kjent som Juraci Leite, var en brasiliansk politiker, tannlege og professor fra delstaten Piauí.


== Liv og virke ==
Før han gikk inn i politikken fullførte Leite tannlegeutdannelse ved Universidade Federal do Ceará (UFC). Han virket som professor ved både Universidade Federal do Piauí (UFPI) og Instituto Federal do Piauí.I 1982 ble Leite folkevalgt til Piauís lovgivende forsamling, for perioden 1983 til 1987. Han ble gjenvalgt en rekke ganger, og satt i periodene 1987 til 1991, og 1995 til 1999. Mellom 1995 og 1999 var Leite også forsamlingens president. Videre satt han som medlem i valgperiodene 1999 til 2003, 2003 til 2007, 2007 til 2011, og til sist fra 2010 til 2015. Det ble i alt syv valgperioder.
I 2014 hadde han tenkt å stille en åttende gang, men omgestemte seg av helsegrunner.Den 13. juli 2020 døde Leite i Teresina i en alder av 88 år på grunn av covid-19.


== Referanser ==
Archicolpodes

Archicolpodes er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Platynus.

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilien Platyninae Bonelli, 1810
slekten Archicolpodes Schmidt, 2001
Archicolpodes fukiensis (Jedlička, 1956)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Archicolpodes i Global Biodiversity Information Facility
Nystrandveien

Nystrandveien (12, 14, 16) er en vei på Skollerud i Ringerike. 
Veien ligger på vestsiden av Ådalselva, nord for Hvalsbruveien, og har avkjøring fra veien Vestre Ådal (Fylkesvei 2872). Veien har kun tre boligadresser, som er eneboliger nede ved elva, på Nystrand, og ligger cirka 151 meter over havet ved bebyggelsen.Veien ble navngitt av Ringerike kommune i 2012.


== Bildegalleri ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nystrandveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chaetosaurus

Chaetosaurus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina (Sichuan).


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilien Platyninae Bonelli, 1810
slekten Chaetosaurus Schmidt, 2001Chaetosaurus emeishanicola Schmidt, 2001


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chaetosaurus i Encyclopedia of Life 
(en) Chaetosaurus i Global Biodiversity Information Facility 
Chaetosaurus – detaljert informasjon på Wikispecies
Dinocolpodes

Dinocolpodes er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina (Sichuan).


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilien Platyninae Bonelli, 1810
slekten Dinocolpodes Schmidt, 2001Dinocolpodes emeishanicus Schmidt, 2001


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dinocolpodes i Global Biodiversity Information Facility 
Dinocolpodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Lucicolpodes

Lucicolpodes er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir noen ganger plassert som en underslekt av Colpodes.

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilien Platyninae Bonelli, 1810
slekten Lucicolpodes Schmidt, 2000underslekten Lucicolpodes (i snever forstand)
Lucicolpodes eberti Jedlicka, 1965
Lucicolpodes gingko J.Schmidt, 2000
Lucicolpodes laliguras J.Schmidt, 2000
Lucicolpodes lotos J.Schmidt, 2000
Lucicolpodes lucens Andrewes, 1947
Lucicolpodes mandarin J.Schmidt, 2000
Lucicolpodes obsoletus Louwerens, 1953
Lucicolpodes orchis J.Schmidt, 2000
Lucicolpodes panda J.Schmidt, 2000
Lucicolpodes pavo J.Schmidt, 2000
Lucicolpodes raja J.Schmidt, 2000
Lucicolpodes rhododendron J.Schmidt, 2000
Lucicolpodes tragopan J.Schmidt, 2000
Lucicolpodes utheinaungi Schmidt, 2009
underslekten Vivacolpodes Schmidt, 2009Lucicolpodes kira Schmidt, 2009
Lucicolpodes macropus (Andrewes, 1947)
Lucicolpodes rani Schmidt, 2009
Lucicolpodes sciakyi Schmidt, 2009
Lucicolpodes vivax (Andrewes, 1947)
Lucicolpodes wrasei Schmidt, 2009


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lucicolpodes i Encyclopedia of Life 
(en) Lucicolpodes i Global Biodiversity Information Facility 
Lucicolpodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Pakkramme

En pakkramme, også kalt bæremeis, er en innretning til å ha på ryggen for å bære last. Bæremeiser har tidligere vært et viktig transportmiddel for bønder, kolportører, med flere. Konstruksjonen har bevart grunntrekkene til dags dato, men er blitt forbedret til dagens pakkrammemeis med enda flere justeringer og polstringer.


== Historie ==
En meis var opprinnelig en trefjøl som var formet etter ryggen og påspent et par snorer slik at den kunne bæres på ryggen. I bunnen var der en eller flere kroker som kunne støtte opp børa som ble spent fast på yttersida av meisa. Tradisjonelt var en meis en vidjekorg eller et nett man kunne ha på ryggen eller bruke til kløvsal, og kunne for eksempel brukes til å bære høy i. En meis kunne også være en bæreramme for en ryggsekk. Den ble på denne måten mulig å bære ganske tunge og uformelige lass ved at vekten falt dels på skuldre og dels på hoftene.


== I dag ==
Bæremeiser brukes i dag særlig i pakkrammesekker når man skal bære tung last, eller når lasten på grunn av sin form ellers blir lite håndterlig i sekker uten pakkramme. Det har også blitt utviklet spesiallagde meiser, for eksempel til å bære småbarn på turer i ulendt terreng.Moderne bæremeiser har ofte avansert anatomisk utforming, og er ofte laget av metallrør i aluminium eller komposittmaterialer som karbonfiber slik at rammen både er sterk og lett. De har ofte brede stropper med polstring til skulder- og hoftebelte.


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Ryggsekk
Tornister
Kont


== Referanser ==
Sinocolpodes

Sinocolpodes er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilien Platyninae Bonelli, 1810
slekten Sinocolpodes Schmidt, 2001
Sinocolpodes krapog (Morvan, 1999)
Sinocolpodes semiaeneus (Fairmaire, 1886)
Sinocolpodes sycophanta (Fairmaire, 1886)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sinocolpodes i Encyclopedia of Life 
(en) Sinocolpodes i Global Biodiversity Information Facility 
Sinocolpodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Shuangheaphaenops

Shuangheaphaenops  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
En middelsstor (7,9 millimeter), spinkel, blank, rødbrun, blind løpebille. Den mangler fasettøyne og flygevinger. Hodet er firkantet, lengre enn bredt med nokså lange kjever, pronotum smalt, nærmest rørformet, dekkvingene avlange med rundede sider. Beina er lange og tynne.


== Levevis ==
Arten er funnet i en hule.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra ett eksemplar fra Kina (Guizhou).


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Shuangheaphaenops Tian, 2017 Shuangheaphaenops elegans Tian, 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shuangheaphaenops i Global Biodiversity Information Facility 
Shuangheaphaenops – detaljert informasjon på Wikispecies
Xuedytes

Xuedytes er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
En middelsstor (8,3-9,0 millimeter), avlang, blind, rødbrun løpebille. Den mangler fasettøyne, hodet er avlangt ovalt med ganske lange, slanke, sigdformede kjever. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er langt og smalt, nærmest flaskeformet. Dekkvingene er pæreformede, noe bredere enn pronotum. Beina er lange og tynne. Denen arten er kanskje den løpebillen som er mest ekstremt formet for et liv i huler


== Levevis ==
Arten er kjent fra en nokså liten (antatt å være ca. 200 meter lang), fuktig kalksteinshule.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Guangxi, Kina.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Xuedytes Tian & Huang, 2017 Xuedytes bellus Tian & Huang, 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Xuedytes i Global Biodiversity Information Facility 
Xuedytes – detaljert informasjon på Wikispecies
Nordre Semmentjernveien

Nordre Semmentjernveien (3-23, 8-24) er en vei mellom Hen og Hallingby i Ringerike. 
Veien ligger på vestsiden av Ådalselva, og har avkjøring fra veien Vestre Ådal (Fylkesvei 2872). Den går vestover, og passerer nordenden av Nordre Semmentjern, der den deler seg i to veier. 
Veien har spredt bebyggelse, og ligger cirka 164 meter over havet i østenden.Veien ble navngitt av Ringerike kommune i 2012.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nordre Semmentjernveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kvinner i åndenød

Kvinner i åndenød (orig. Waiting to Exhale) er en amerikansk romantisk komedie fra 1995 regissert av Forest Whitaker (i sin debut som filmregissør) med Whitney Houston og Angela Bassett i hovedrollene. Den er basert på en roman med samme tittel fra 1992 av Terry McMillan. På rollelisten stod foruten Houston og Bassett blant andre Lela Rochon, Loretta Devine, Marvin Hines, Dennis Haysbert, Michael Beach, Donald Faison og Mykelti Williamson. Musikken ble komponert av Babyface.


== Handling ==
Filmen handler om fire kvinner som bor i Phoenix-området og deres forhold til menn og til hverandre. Alle holder pusten frem til den dagen de kan føle seg tilpass i sine forhold. 


== Rolleliste ==
Whitney Houston – Savannah Jackson, en suksessrik TV-produsent som etter noen få, mislykkede ekteskap beslutter seg for å flytte fra Denver i Colorado til Phoenix i Arizona
Angela Bassett – Bernadine Harris
Lela Rochon – Robin Stokes, en karrierekvinne som i mange år har hatt et forhold til Russell
Loretta Devine – Gloria Matthews, en alenemor som eier og driver en skjønnhetssalong
Gregory Hines – Marvin King, Glorias nabo som forelsker seg i henne
Dennis Haysbert – Kenneth Dawkins, Savannahs gifte elsker
Mykelti Williamson – Troy
Michael Beach – John Harris senior; Bernardines ektemann, som forlater henne til fordel for en hvit kvinne
Donald Faison – Tarik Matthews, Glorias tenåringssønn
Leon Robinson – Russell
Wendell Pierce – Michael Davenport
Jeffrey D. Sams – Lionel
Jazz Raycole – Onika Harris


== Eksterne lenker ==
(en) Kvinner i åndenød på Internet Movie Database 
(no) Kvinner i åndenød hos Filmfront 
(sv) Kvinner i åndenød i Svensk Filmdatabas 
(da) Kvinner i åndenød i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Kvinner i åndenød på Allociné 
(en) Kvinner i åndenød på AllMovie 
(en) Kvinner i åndenød på Turner Classic Movies 
(en) Kvinner i åndenød på Rotten Tomatoes 
(en) Kvinner i åndenød på Box Office Mojo
Andreas Løes Narum

Andreas Løes Narum (født 16. januar 1967) er en norsk psykolog. Han er cand.psychol. fra UiO i 1996 og jobber som terapeut for individer og par og som organisasjonspsykolog.
I 1986–1987 avtjente han førstegangstjeneste ved Forsvarets russiskkurs og er fremdeles tilknyttet Forsvaret som tolk ved rustningskontrollinspeksjoner i forbindelse med CFE-avtalen, Avtalen om det åpne luftrom og Wien-dokumentet. 
I 2004 deltok han sammen med professor i psykologi Jon Martin Sundet som ekspert i programmet Test Nasjonen på NRK1. I 2006 deltok han sammen med psykolog og forfatter Sissel Gran som ekspert i programmet Test kjærligheten på NRK1. I 2013 og 2014 deltok han i to sesonger, hver med fem programmer, av underholdningsserien Bør de gifte seg på NRK1. Han etablerte nettstedet www.parweb.no i 2015. Fra 2016 til 2019 jobbet han som høyskolelektor i faget ledelse ved Krigsskolen.
Siden februar 2020 har han vært fast skribent i Dagbladets lørdagsmagasin Magasinet, med spalten «Fra terapirommet».


== Publikasjoner ==
Iversen, O.I., Narum, A. & Kolstø, A. (1997) Jakten på personligheten, Nipa, Lysaker


== Referanser ==
Mário Moraes Chermont

Mário Moraes Chermont (født 21. januar 1937 i Rio de Janeiro i Brasil, død 16. mai 2020 i Belém), bedre kjent som Mário Chermont, var en brasiliansk politiker og jurist fra delstaten Rio de Janeiro som representerte delstaten Pará på nasjonalt plan.


== Liv og virke ==
Chermont tok utdannelse i juss ved Universidade Federal do Pará (UFPA) (1966–1971).I 1966 ble han valgt inn i bystyret i Chaves og satt der til 1971.I 1978 ble han innvalgt i Parás lovgivende forsamlig, og med to gjenvalg satt han der til 1991.  Fra 1989 og 1990 var Chermont president for forsamlingen.
I 1990 ble Chermont folkevalgt til det brasilianske deputertkammer som representant fra delstaten Pará. Han satt i perioden 1991 til 1995.
Han valgte å ikke stå til gjenvalg, vendte tilbake til Belém og gjenopptok sin advokatpraksis.Chermonts far, Mário Midosi Chermont, hadde også vært politiker. Han var mest kjent for å ha blitt utpekt av den junta som regjerte i Pará i 1930 og for å ha blitt valgt inn i det brasilianske deputertkammer  fra Pará i 1934.


== Død ==
Den 16. mai 2020 døde Chermont i Belém i en alder av 83 av COVID-19.


== Referanser ==
Uenoaphaenops

Uenoapahenops  er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 5 millimeter), spinkel, blankt brunlig, blind låpebille. Hodet er firkantet, nær dobbelt så langt som bredt, uten fasettøyne, et par lengdefurer i pannen. Kjevene er slanke og sigdformede, litt over halvparten så lange som resten av hodet. Antennene er ganske tynne, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet, omtrent en og en halv gang så langt som bredt. Dekkvingene er ovale, mye bredere enn forkroppen, uten påfallende punktstriper, men med en rad av kraftige børstepunkter.


== Levevis ==
Arten lever i en hule.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina (Sichuan).


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World.

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Uenoaphaenops Tian & He, 2020Uenoaphaenops fani (Uéno, 2003)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Chu (bille)

Chu  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
En middelsstor (6-6,5 millimeter), spinkel, halvblankt gulbrun, blind løpebille. Den mangler fasettøyne. Hodet er nokså stort og rundet, pronotum hjerteformet med markerte bakhjørner og skarp midtfure, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er noe bredere enn forkroppen, rundede med uklare punktrader og dessuten en rad a kraftige børstepunkter på ryggen.


== Levevis ==
Artene lever i huler, der de trolig ernærer seg av andre smådyr. 


== Utbredelse ==
Artene er bare kjent fra Kina (Sichuan).


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Chu Tian & He, 2020 Chu pheggomisetoides Tian & He, 2020


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chu (bille) i Global Biodiversity Information Facility
Shenoblemus

Shenoblemus  er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
En liten (2,5 millimeter), avlang, halvblank, gulbrun, blind løpebille. Oversiden har kraftig, nettmasket mikroskulptur. Hodet er avrundet firkantet med sterkt reduserte fasettøyne, forholdsvis korte kjever, rundede furer i pannen. Antennene er nokså kraftige, noe over halve kroppslengden. Pronotum er avrundet trapesformet, dekkvingene nesten jevnbrede med litt utydelige rader av ganske grove punkter.


== Levevis ==
Artene har et underjordisk levevis, og kan finnes i huler og gruver.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Kina (Anhui).


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Shenoblemus Fang, Li, Wang & Tian, 2020 Shenoblemus minusculus Fang, Li, Wang & Tian, 2020


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shenoblemus i Global Biodiversity Information Facility
Guizhaphaenopsodes

Guizhaphaenopsodes  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
En middelsstor (6,5 millimeter), slank, blankt mørkbrun, blind løpebille. Hodet er firkantet, mye lengre enn bredt, uten fasettøyne. Pronotum er tønneformet, en del lengre enn bredt. Dekkvingene er ovale, en del bredere enn forkroppen.


== Levevis ==
Arten lever i huler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina (Hunan).


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
stammen Trechini Bonelli, 1810
delgruppe Trechina Bonelli, 1810
Slekten Guizhaphaenopsodes Tian & Huang, 2021Guizhaphaenopsodes solidior Tian & Huang, 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Vingfjellet

Vingfjellet er et fjell i Hitra og Orkland i Trøndelag fylke.
Vingfjellet har en høyde på 526 moh. og er det høyeste punktet i Hitra kommune.


== Referanser ==
Silvio Favero

Silvio Favero (født 31. august 1966 i Umuarama i delstaten Paraná i Brasil, død 13. mars 2021 i Cuiabá i delstaten Mato Grosso) var en brasiliansk politiker. Han var folkevalgt i Mato Grossos lovgivende forsamling.


== Biografi ==
Silvio Favero arbeidet som murer, markedssalgsmann og kontorassistent før han tok juridisk utdannelse. I 2018 ble han valgt inn i Mato Grossos lovgivende forsamling. Han framla i den egenskap et lovforslag mot obligatorisk covid-19-vaksinasjon.Silvio Favero døde av COVID-19 i Cuiabá den 13. mars 2021 i en alder av 54 år.


== Referanser ==
Hans Kristian Gaarder

Hans Kristian Gaarder (født 30. november 1960, død 6. april 2021 på Gran) var en norsk siviløkonom som ble kjent for å presentere konspirasjonsteorier, blant annet gjennom sitt nettsted Nyhetsspeilet.no.


== Liv og virke ==
I 2009 ble han kjent som en av tre personer som politianmeldte NRK og Folkehelseinstituttet «for å drive med ekstrem fryktpropaganda og løgn når det gjelder svineinfluensa». Foruten vaksinemotstand engasjerte Gaarder seg i temaer som skjulte maktstrukturer og utenomjordisk liv. Han mente at han ble overvåket av myndighetene. I 2012 deltok han i TV-programmet Trygdekontoret, i en episode med tittelen Konspirasjonsteorier. I et intervju året etter hevdet han dessuten at han hadde blitt angrepet med et strålevåpen av PST for å plante tanker i hodet hans. I tillegg til norske myndigheter og den internasjonale legemiddelindustrien var jesuittordenen og malteserordenen blant dem Gaarder hevdet var ansvarlige for verdens ondskap og lidelser. Han opplyste også at han hadde sluttet å lese aviser og å se på TV.I 2014 inviterte NRK Radios aktualitetsprogram Her og Nå Gaarder til studio for å diskutere vaksinering mot HPV-viruset, og presenterte ham som «uavhengig forsker». Dette skapte sterke reaksjoner, og NRK beklaget i etterkant valget av Gaarder som debattant samt introduksjonen av ham.Gaarder drev nettstedet «Nyhetsspeilet», der han selv var redaktør. På nettstedet delte han konspirasjonsteorier.Gaarder døde 6. april 2021. Etter hans død ble det fastslått at han var smittet av koronaviruset, og etter obduksjon ble det konstatert at virusinfeksjonen var dødsårsaken.Da dødsfallet ble oppdaget, ble det kjent at Gaarder hadde holdt to møter i låven på gården sin i dagene rett før han døde. På det tidspunktet hadde Gran kommune, der møtet fant sted, innført strenge smitteverntiltak som blant annet innebar at det ikke var lov å gjennomføre arrangementer og møter. I de påfølgende dagene ble det rapportert om at flere personer som hadde deltatt på møtene, var smittet og hadde bragt smitten videre til sine nærkontakter, og smittesporing ble iverksatt i seks kommuner.  En kvinnelig deltaker døde også av Covid-19. I likhet med Gaarder nektet hun å oppsøke legehjelp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Kristian Gaarder på Internet Movie Database 
(no) NOU 1999: 3 Organisering av børsvirksomhet m.m.