Hildebrandtselefantfugl

Hildebrandtselefantfugl (Aepyornis hildebrandti) er en gigantstor utdødd flygeudyktig elefantfugl i slekten Aepyornis, som besto av to arter og inngikk videre i elefantfuglfamilien (Aepyornithidae). Arten var endemisk til Madagaskar, der den ser ut til å ha vært mest utbredt i høylandet.


== Taksonomi ==
Det har blitt anslått at de to artene i slekten Aepyornis, A. maximus og A. hildebrandti, splittet lag for omkring 3,3 millioner år siden, men grunnlaget for anslaget er omdiskutert. Synonymet A. gracilis inngår i denne arten.


== Biologi ==
Hildebrandtselefantfugl ble lenge ansett som den minste av elefantfuglartene, men etter revidering av artene i elefantfuglfamilien har forskere ved Zoological Society of London avslørt at den var betydelig større enn tidligere antatt. Nye beregninger viser at den trolig veide omkring 211–342 kg og hadde en snittvekt på cirka 283,15 kg. Det gjør den til den nest minste av artene, men den er allikevel en gigantfugl. Som de andre elefantfuglene minnet den trolig om en forvokst emu (Dromaius novaehollandiae), men var nærmere beslektet med kivifugler (Apterygiformes). Det spekuleres i at fjærdrakten kan ha vært tettere enn blant de tre andre artene, gitt utbredelsen.
Funn av elefantfugler er tilnærmet utelukkende gjort på den sørlige halvdelen av Madagaskar, og spesielt i den tørre kyststripen lengst sør og sørvest på øya. Dette er områder som er bevokst med tørre piggete buskvekster. Det er imidlertid også gjort funn i det såkalte sukkulentbeltet, som ligger direkte nord- og nordvest for det tørre buskbeltet langs sør- og sørvestkysten. Nesten alle funn etter hildebrandtselefantfugl (A. hildebrandti) er gjort i det sentrale høylandet nær Antsirabe og Masinandreina, bortsette fra ett funn nær Belo-sur-Mer i sukkulentbeltet vest på øya. Det også gjort funn av de tre andre artene i det sentralt i høylandet nær Antsirabe og Masinandreina.Det er uklart når arten døde ut. Det viser seg nemlig at Madagaskar ble befolket mange tusen år tidligere enn før antatt, faktisk alt for omkring 10 500 år siden viser ny forskning. I dag vet man også at elefantfuglene døde ut for mindre enn 1 000 år siden, så fuglene må ha co-eksistert med mennesker i mer enn 9 000 år. Det styrker teorien om at disse fuglene trolig ikke direkte ble utryddet av den menneskelige aktiviteten, men kanskje som følge av en kombinasjon av habitatødeleggelser og klimaendringer. Det er fortsatt uklart akkurat når elefantfuglene forsvant, men Hansford et al. (2018) estimerer at det skjedde for omkring 2 400–500 år siden.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Hansford & Turvey (2018).

Palaeognathae, primitive nåtidsfugler
Struthioniformes, strutsefugler
Notopalaeognathae
Rheiformes, nandufugler
Novaeratitae, kasuarfugler, elefantfugler og kivifugler
Casuariiformes, kasuarfugler
†Aepyornithiformes, elefantfugler
Aepyornithidae, elefantfuglfamilien
Aepyornis
A. hildebrandti, hildebrandtselefantfugl
A. maximus, elefantfugl
Mullerornis
M. modestus, robustelefantfugl
Vorombe
V. titan, titanelefantfugl
Apterygiformes, kivifugler
Tinamiformes, tinamufugler (pampashøns)
†Dinornithiformes, moafugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata