jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anrune Weyers

Anrune Weyers (født Anrune Liebenberg 3. november 1992 i Johannesburg) er en sørafrikansk friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen T47. Dette er en klasse for funksjonsshemmede utøvere innen parafriidrett, der utøverne har funksjonshemming i én arm. Hun er to ganger verdensmester på 400 meter; hun vant denne distansen under Para-VM i friidrett i 2015 og 2019.


== Bakgrunn ==
Weyers amputerte venstre arm nedenfor albuen da hun ble født. Hun begynte med parafriidrett da hun var 11 år gammel.


== Idrettskarriere ==
Hun deltok i Para-VM i friidrett 2011, der hun fikk sølv på 400 meter i klassen T46, bak Yunidis Castillo fra Cuba. Hun deltok også på 200 meter, der hun kom på sjetteplass. Under Paralympiske sommerleker 2012 fikk hun to medaljer; hun kom på andreplass på 400 meter og tredjeplass på 200 meter. Yunidis Castillo vant begge disse øvelsene, men Liebenberg satte områderekord for Afrika på 200 meter med 25,55 sekunder. Hennes to medaljer fra disse paralympiske lekene ble stjålet fra henne senere samme år, på en flyplass.Hun deltok igjen i Para-VM i friidrett 2013, og fikk der sølv på 200 og 400 meter. Under Para-VM i friidrett 2015 vant hun 400 meter, hennes første VM-tittel, og hun kom på tredjeplass på 200 meter og fjerdeplass på 100 meter. I 2016 deltok hun i sitt andre Paralympics, da hun deltok i Paralympiske sommerleker 2016. Der kom hun på andreplass på 400 meter, bak Lu Li fra Kina, og hun kom på fjerdeplass på 400 meter. Under Para-VM i friidrett 2017 kom hun på andreplass på 200 meter, med ny afrikarekord på 25,53 sekunder, og kom kom også på andreplass på 400 meter. 
Weyers deltok under Para-VM i friidrett 2019, og fikk der bronse på 100 meter i klassen T47, med ny afrikarekord for denne klassen på 12,36 sekunder. Hun vant 400 meter i dette mesterskapet, med tiden 55,79 sekunder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Profil hos IPC
(en) Profil hos Para-VM 2019
Eila Pennanen

Säde Eila Talvikki Pennanen (født 8. februar 1916 i Tammerfors, død 23. januar 1994 samme sted) var en finsk forfatter, oversetter og litteraturkritiker. Hun var utdannet filolog og bibliotekar. «Hun var svært produktiv og skrev omlag 50 bøker og oversatte omkring 100. Hun huskes særlig for sine historiske romaner om Birgitta av Vadstena (Pyhä Birgitta, 1954) og om kvekerbevegelsen (Valon lapset, 1958) og Tammerfors-trilogien.» Flere av hennes bøker er oversatt til svensk. Hun skrev også en rekke noveller; en av dem er også oversatt til norsk, «Morgonsong» (utgitt på finsk som «Aamulaulu» i 1957).


== Referanser ==
Christmas (EP)

Christmas er en EP med Bryan Adams som ble gitt ut i 2019.


== Sporliste ==
«Joe and Mary» 3.20
«Must Be Santa» 2.53
«Christmas Time» 4.03
«Reggae Christmas» 2.48
«Merry Christmas» 2.31
Synartrose

Synartrose, eller uekte ledd, er ledd med lite eller moderat bevegelse. I motsetning til diartroser (ekte ledd) har disse ikke leddbrusk, leddspalten eller kapsel. Synartroser kan igjen deles inn i flere kategorier. Disse får navn ut ifra type vev som binder disse sammen. 

synostose: bindes sammen med bein (fra latin, os, "bein")
synchondrose: bindes sammen med brusk (fra latin, chondro, "brusk")
syndesmose: bindes sammen med (fra latin, desmos, "bånd")
Rossfjordposten

Rossfjordposten er lokalavisen i bygda Rossfjord. 
Rita Myrvang tok initiativet til å etablere et bygdeblad i 1995 og har hatt hovedansvar siden. Rossfjordposten kom med sin andre utgave i november 1997. I 1997 fikk lokalavisen 110 000 kroner fra fylket og kr 15 000 fra Lenvik kommune og i tillegg var det meningen at 97 000 kroner skulle komme i form av egeninnsats fra bygdefolket.I 2016 hadde Rita Myrvang og Inger Enoksen hovedansvaret for Rossfjordposten med Myrvang som koordinator. Rossfjordposten ble trykt i farger og hadde et opplag på 750 eksemplarer.
Bladet ble sendt ut i posten eller delt ut til bygdefolket. Det årlige budsjettet lå i 2016 mellom kr 80 000 og 100 000.Rossfjordposten kommer ut fire ganger i året.


== Referanser ==
Slottet i Montsoreau

Slottet i Montsoreau (fransk: Château de Montsoreau) er et renessanseslott som ligger i Montsoreau i Loiredalen i vestlige Frankrike, 250 kilometer fra Paris.Slottet har siden 2016 huset Château de Montsoreau - musée d'art contemporain, Museet for Samtidskunst, grunnlagt av den franske samtidskunstsamleren Philippe Méaille og inneholder verdens største kunstsamling av de radikale konseptkunstnerne i Art & Language.Slottet har blitt oppført som et historisk monument for det franske kulturministeriet siden 1862. Loiredalen mellom Sully-sur-Loire og Chalonnes-sur-Loire, inkludert Montsoreau og slottet i Montsoreau, ble lagt til på UNESCOs verdensarvliste i 2000.


== Struktur ==
Slottet i Montsoreau er oppkalt etter fjellet (fransk: mont) Soreau (Latin: Mons Sorello). Dette er det eneste av Loire-slottene som er reist på Loire-elven.
Slottet består av 25 rom, 23 peiser og 6 trapper.


== Arkitektur ==
Montsoreau er kjent for å være det første slottet som ble bygget i Loiredalen. Slottet ble bygget av Jean II de Chambes, rådgiver for Karl VII av Frankrike. Jean II de Chambes var Frankrikes ambassadør til Tyrkia og Venezia, og han fikk bygget slottet på Loires strand i venetiansk stil. Denne plasseringen var uvanlig i Frankrike på dette tidspunktet.


== Historien ==
Tre store bygninger ligger på Mount Soreau:

Et gallo-romersk tempel eller en administrativ bygning.
En middelaldersk festning bygget av Eudes I av Blois, og kort tid etter gjenoppbygget av Fulko III av Anjou.
Et renessanseslott som ble bygget rett etter slutten av hundreårskrigen.


== Bilder ==

		
		
		


== Panorama ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(it) Offisielt nettsted 
(en) Château de Montsoreau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Château de Montsoreau – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Loire Valley between Sully-sur-Loire and Chalonnes-sur-Loire, omtale hos UNESCO (en)
Fernanda Yara da Silva

Fernanda Yara da Silva (født 15. august 1986) er en brasiliansk friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen T47. Dette er en klasse for funksjonsshemmede utøvere innen parafriidrett, der utøverne har funksjonshemming i én arm. Hun har to bronsemedaljer i sprintøvelser fra Parapanamerikanske leker 2019.


== Bakgrunn ==
Da Silva måtte amputere venstre hånd da hun ble født, på grunn av en myom. Hun trenes av Kerolayne Camila da Silva.


== Idrettskarriere ==
Hun deltok på 100 og 200 meter i klassen T46 under Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing, men nådde ikke finalen i noen av disse øvelsene. Hun kom på femteplass i sitt forsøksheat på 100 meter og åttendeplass i sitt forsøksheat på 200 meter. 
Hennes neste internasjonale mesterskap var Parapanamerikanske leker 2019 i Lima i Peru. Der fikk hun bronse på 100 og 200 meter. Hun deltar i Para-VM i friidrett 2019, og kom der på sjetteplass på 400 meter i klassen T47.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Profil hos IPC
(en) Profil hos Para-VM 2019
(en) Profil hos Parapanamerikanske leker 2019 Arkivert 13. november 2019 hos Wayback Machine.
Hilde Brox

Hilde Brox (født 1968) er forsker og foreleser ved Institutt for lærerutdanning og pedagogikk ved UiT Norges arktiske universitet.
Brox disputeter til doktorgrad i pedagogikk 15. november 2019, med tittelen Why won't they take them on? A study on student teachers' first-time engagement with wiki technology.


== Referanser ==
Zapad-2009

Zapad 2009 (russisk: Запад 2009) var en felles russisk-hviterussisk militærøvelse på strategisk nivå som ble gjennomført i løpet av september 2009. Formålet med øvelsen var å kontrollere de væpnede styrkenes profesjonelle nivå og samhandlingen mellom Russland og Hviterussland – særlig når det gjaldt luftvern. Omtrent 12 500 soldater deltok i øvelsen.


== Referanser ==
San Dionisio

San Dionisio (Bayan ng San Dionisio) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Panay, og tilhører provinsen Iloilo.


== Barangayer ==
San Dionisio er inndelt i 29 barangayer per 30. september 2019.


== Referanser ==
San Enrique

San Enrique (Bayan ng San Enrique) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Panay, og tilhører provinsen Iloilo. 


== Barangayer ==
San Enrique er inndelt i 28 barangayer per 30. september 2019.


== Referanser ==
San Joaquin (Iloilo)

San Enrique (Bayan ng San Joaquin) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Panay, og tilhører provinsen Iloilo.


== Barangayer ==
San Joaquin er inndelt i 85 barangayer per 30. september 2019.


== Referanser ==
San Miguel (Iloilo)

San Enrique (Bayan ng San Miguel) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Panay, og tilhører provinsen Iloilo.


== Barangayer ==
San Miguel er inndelt i 24 barangayer per 30. september 2019.


== Referanser ==
San Rafael (Iloilo)

San Rafael (Bayan ng San Rafael) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Panay, og tilhører provinsen Iloilo.


== Barangayer ==
San Rafael er inndelt i 9 barangayer per 30. september 2019.
Aripdip
Bagacay
Calaigang
Ilongbukid
Poscolon
San Andres
San Dionisio
San Florentino
Poblacion


== Referanser ==
Freja Cohrt

Freja Cohrt Kyndbøl (født 20. januar 1994 i Odense) er en dansk håndballspiller, som spiller for den danske klubben Odense og det danske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til det danske kvinnelandslaget foran Håndball-EM 2018, men var ikke blant de 16 utvalgte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Freja Cohrt – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Santa Barbara (Iloilo)

Santa Barbara (Bayan ng Santa Barbara) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Panay, og tilhører provinsen Iloilo. 


== Barangayer ==
Santa Barbara  er inndelt i 60 barangayer per 30. september 2019.


== Referanser ==
Oton

Oton (Bayan ng Oton) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Panay, og tilhører provinsen Iloilo. 


== Barangayer ==
Oton er inndelt i 38 barangayer per 30. september 2019.


== Referanser ==
Santa Josefa

Santa Josefa (Bayan ng Santa Josefa) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Mindanao og tilhører provinsen Agusan del Sur.


== Barangayer ==
Santa Josefa er inndelt i elleve barangayer per 30. september 2019.
Angas
Aurora
Awao
Tapaz
Patrocinio
Poblacion
San Jose
Santa Isabel
Sayon
Concepcion
Pag-asa


== Referanser ==
Renate Hægeland

Renate Hægeland (fullt fornavn Anne Renate, født 9. oktober 1961) er en norsk politiker (H). Hun har vært Høyres gruppeleder i Kristiansand bystyre siden 2015. Hægeland ble innvalgt i bystyret i 2011, og ble gjenvalgt både i 2015 og 2019.
Renate Hægeland er utdannet handelsøkonom ved Handelsakademiet i Oslo. Hun har senere tatt årsstudie i pskykologi og arbeids- og organisasjonspsykologi ved Universitetet i Bergen. Hægeland har også en coaching utdannelse fra CTI i USA. Hun har vært selvstendig næringsdrivende i mange år og har de siste årene jobbet med coaching, leder- og organisasjonsutvikling. Renate Hægeland har også hatt en rekke styreverv i ulike selskap og organisasjoner.


== Referanser ==


== Kilder ==
https://www.kristiansand.kommune.no/politikk-og-administrasjon/politikk/politisk-ledelse-2020/
https://hoyre.no/agder/kristiansand/aktuelt/portrettintervju_renate_hageland/
https://www.fvn.no/magasin/i/ynna2/hun-hadde-ikke-tenkt-aa-stikke-seg-fram
Zapad-2013

Zapad-2013 var en felles militærøvelse på strategisk nivå som ble gjennomført i perioden 20. - 26. september 2013, hvor styrker fra Russland og Hviterussland deltok. Manøvrer ble gjennomførte på to øvingsområder i Russland og syv 
) innen Hviterussland.. Over ti tusen soldater deltok på øvelsen.


== Generell informasjon ==
Militærøvelsen var en planlagt aktivitet, og holdes hvert fjerde år i samsvar med vedtaket av 29. september 2009 som Russlands og Hviterusslands presidenter fattet.


== Sammensetning av styrker og organisasjonsmessige særtrekk ==
Øvelsen ble del i to etapper og manøvrer ble gjennomførte på de to russiske øvingsområdene Khmelevka og Pravdinsk innen Kaliningrad oblast samt øvingsområdene Brest, Gozjk og Obuz-Lesovsk i Hviterussland.. På russisk territorium deltok omtrent 9400 russiske soldater og 200 soldater fra Hviterussland. 180 militære kjøretøy var involvert, og av disse var 10 stridsvogner, 40 fly og 10 marinefartøyer tilhørende Østersjøflåten. På hviterussisk territorium deltok 2520 russiske soldater.


== Scenario ==
På hviterussisk territorium hadde det dukket opp store ekstremistgrupper og banditter med hensikt å utføre terrorhandlinger for å destabilisere landet. For å motvirke slik utvikling og gjenopprette stabilitet i landet, ble russiske styrker overført til Hviterussland for å avhjelpe situasjonen sammen med hviterussiske væpnede styrker og regionalt politi med ekstra materiell og teknisk støtte. Målet var å blokkere terrorangrep og slå ned de ukjente, fiendtlige grupperingene.


== Referanser ==


== Kilder ==
Первые учения ОДКБ «Запад-2013» в Белоруссии: «Единое оборонное пространство создано»
Видеосюжет канала Russia Today посвященный учениям «Запад-2013» på YouTube
«Запад-2013» на страже рубежей России и Белоруссии
Статья «Запад-2013: первые выводы» в газете Красная Звезда
Annette Jensen

Annette Jensen (født 24. september 1991 i Fredericia) er en dansk håndballspiller, som spiller for den danske klubben Esbjerg og det danske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til det danske kvinnelandslaget foran Håndball-EM 2018, men var ikke blant de 16 utvalgte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Annette Jensen – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Rikke Iversen

Rikke Iversen (født 18. mai 1993 i Frederiksberg) er en dansk håndballspiller, som spiller for den danske klubben Odense og det danske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til det danske kvinnelandslaget foran Håndball-EM 2018, men var ikke blant de 16 utvalgte.Hun er lillesøster til Herning-Ikasts strekspiller Sarah Iversen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rikke Iversen – Olympedia 
(en) Rikke Iversen – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Sniper: Legacy

Sniper: Legacy er en amerikansk actionfilm fra 2014, regissert Don Michael Paul. Den er den femte filmen i filmserien Sniper.


== Sammendrag ==
Etter at flere militære ledere blir myrdet, får Brandon Beckett (spilt av Chad Michael Collins) vite at hans far, Thomas Beckett (spilt av Tom Berenger) visstnok skal ha vært blant de drepte. I et forsøk på å spore opp den mistenkte drapsmannen, David Simpson (spilt av Doug Allen), et korrupt medlem av 75th Ranger Regiment, oppdager Brandon Beckett at faren hans fremdeles er i live.


== Rolleliste ==
Tom Berenger som skarpskytter og sersjant Thomas Beckett
Chad Michael Collins som skarpskytter Brandon Beckett
Dominic Mafham som major Guy Bidwell
Mercedes Mason som korporal
Doug Allen som drapsmann
Dennis Haysbert som en oberst


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sniper: Legacy på Internet Movie Database 
(no) Sniper: Legacy hos Filmfront 
(fr) Sniper: Legacy på Allociné 
(nl) Sniper: Legacy på MovieMeter 
(en) Sniper: Legacy på AllMovie 
(en) Sniper: Legacy på Rotten Tomatoes 
Trailer, youtube.com
Celine Lundbye Kristiansen

Celine Lundbye Kristiansen (født 24. mai 1996 i Hellerup) er en dansk håndballspiller, som spiller for den danske klubben Aarhus og det danske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til det danske kvinnelandslaget foran Håndball-EM 2018 og Håndball-VM 2019, men var ikke blant de 16 utvalgte i noen av mesterskapene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Celine Lundbye Kristiansen – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Melanie Bak

Melanie Mie Bak (født 30. januar 1994 i Randers) er en dansk håndballspiller, som spiller for den norske klubben Byåsen og det danske kvinnelandslaget.


== Karriere ==


=== Klubb ===
Bak startet sin spillerkarriere i den lokale klubben Randers, hvor hun spilte til 2014. Etter opphold hos klubbene Krim, København og Mios Biganos-Bègles, flyttet hun i 2016 til Norge og signerte én toårskontrakt for Gjerpen.I 2019 flyttet hun videre til Frankrike og signerte 10. januar én seksmånederskontrakt med Brest Bretagne, som playmaker i fraværet av Bella Gulldén (gravid) og Amandine Tissier (skadet). Bak spilte 23 kamper i BBH-trøya, hvor hun tok seriebronse og tok cupsølv.
Foran 2019/20-sesongen meldte hun overgang til Bourg-de-Péage, men noen dager før sesongstart i august, forlot hun Drôme-klubben uten begrunnelse og returnerte til Danmark. Der trente hun med barndomsklubben Randers til hun signerte amatørkontrakt i februar 2020.Bak signerte proffkontrakt med den norske klubben Molde foran 2020/21-sesongen, før hun 1. desember samme år meldte overgang til ligarival Byåsen.


=== Landslag ===
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til det danske kvinnelandslaget foran Håndball-EM 2018, men var ikke blant de 16 utvalgte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Melanie Bak – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Melanie Bak – Ligue Féminine de Handball (LFH)
Karichma Ekoh

Karichma Ekoh (født 4. mars 1998 i Clichy-la-Garenne) er en fransk profesjonell håndballspiller, som spiller for den franske klubben Chambray Touraine Handball og det franske håndballandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til det franske kvinnelandslaget foran Håndball-VM 2017 og Håndball-EM 2018, men var ikke blant de 16 utvalgte i noen av mesterskapene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karichma Ekoh – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Karichma Ekoh – Ligue Féminine de Handball (LFH) 
(fr) Karichma Ekoh – Handzone
Jannela Blonbou

Jannela Blonbou (født 4. oktober 1998 i Les Abymes på Guadeloupe) er en fransk profesjonell håndballspiller, som spiller for den franske klubben Nice og det franske håndballandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til det franske kvinnelandslaget foran Håndball-VM 2017 og Håndball-EM 2018, men var ikke blant de 16 utvalgte i noen av mesterskapene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Jannela Blonbou – Ligue Féminine de Handball (LFH)
Maryam Faghihimani

Maryam Faghihimani (familienavnet noen ganger skrevet som Faghih Imani) er en iransk forsker og aktivist. Hun er bosatt i Norge og er grunnlegger og leder for Sentrum for Kulturell Diplomati og Utvikling (CCDD). Hun arbeider for fremme fred og økonomisk samarbeid i Arabisk-Israelske konflikten. Hun er datter av en ledende iranske ayatollah som har en sterk anti-Israelsk perspektiv. Hun har arbeidet for å fremme forståelse og aksept mellom muslimer og jøder, så vel som å bygge vennskap dialoger mellom iranere, israelere og arabere .


== Publikasjoner ==
En av hennes publikasjoner er "En systemisk tilnærming for måling av miljømessig bærekraft ved institusjoner for høyere utdanning, En case-studie av universitetet i Oslo Universitetet" (orig. tittel: “A systemic Approach for Measuring Environmental Sustainability at Higher Education Institutions, A case study of Oslo University”). Hun er medforfatter av "Du sier at du ønsker en revolusjon? Transformere utdanning og kapasitetsbygging i respons til global forandring" (orig. tittel: “You say you want a revolution? Transforming education and capacity building in response to global change,”)  publisert i Environmental Science & Policy i April 2013. Basert på handlingen hennes forskning på bærekraft kontor ved Universitetet i Oslo, skrev hun "Translating the Global Script of the Sustainable University: The Case of the University of Oslo," , utgitt av Springer/ Higher Education in A Sustainable Society i April 2015 sammen med to medforfattere.


== Referanser ==
En dikters blod

En dikters blod, (originaltittel: Le sang d'un poète) er et fransk avant-gardistisk kunstfilm fra 1930 med dreiebok og regi av Jean Cocteau.Filmen ble fullført i 1930 men ikke vist før 1932 og er første del av Cocteaus "Orfiske trilogi", fulgt av Evige lenker (1950), og så Orfeus' testamente (1960). Enrique Riveros spiller rollen som en kunstner og poet.
Den amerikanske fotografen Lee Miller medvirket som armløs statue.


== Handling ==
En kunstner forsøker å skissere et ansikt, men blir forskrekket når munnen begynner å bevege seg på egen hånd. Når han forsøker å fjerne munnen, oppdager han at munnen har blitt overført til håndflaten. Etter å ha eksperimentert med hånden en stund og sovnet, våkner kunstneren og legger munnen over munnen på en kvinne-statue. Men statuen begynner å kommunisere med kunstneren, og får ham til å passere gjennom rett et Mal:Speil. 
Speilet transporterer kunstneren til et hotell, hvor han kikker gjennom forskjellige nøkkelhull. Han får øye på en opium-røyker, og en hermafroditt. Artisten skyter seg selv i hodet med en pistol, men han dør ikke. Artisten kommer seg tilbake gjennom speilet. Han forsøker deretter å knuse statuen med en hammer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) En dikters blod på Internet Movie Database 
(sv) En dikters blod i Svensk Filmdatabas 
(fr) En dikters blod på Allociné 
(nl) En dikters blod på MovieMeter 
(en) En dikters blod på AllMovie 
(en) En dikters blod på Rotten Tomatoes
Ferrari Roma

Ferrari Roma (2019–) er en todørs sportsbil fra italienske Ferrari.
Roma er tegnet av fabrikkens eget Centro Stile, og ment å være en Grand tourer med plass til bagasje og passasjer. Den har et lite baksete og lanseres som en «2+», slik som i California. I Roma sitter en frontmontert 3,9-liters V8 motor med to turboer, tilsvarende den i Portofino. I motsetning til Portofino,  finner man i Roma et todelt førermiljø, ikke ulikt det man i 2018 introduserte i Monza.  Bilen har samme åttetrinns automatgirkasse som i Stradale og er bakhjulsdrevet. Døren åpnes med en knapp. Roma ble vist i Oslo  25.–26. mai 2020, og vil med det nye VBM-systemet (Variable Bumper Management) bli solgt i Norge for rundt 3 millioner norske koner. De nye hovedlyktene vil i London's signaturutgave få en lysstripe på tvers, ikke ulik "Tors Hammer" i Volvo XC90.


== Referanser ==
Psiloniscus

Psiloniscus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og tynne, fint hårete, mørke smellere. Hodet er rundet, forholdsvis lite. Antennene er litt sagtakkede, noe kortere enn hode + pronotum. Pronotum er smalt, gjerne omtrent dobbelt så langt som bredt, trapesformet med bakhjørner som stikker rett bakover. Dekkvingene er smale, noe avsmalnende bakover.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen. I likhet med mange andre arter knyttet til død ved er mange av storsmellerne sjeldne og truede arter. Denne arten finnes gjerne i vegetasjonen ved elver, men den er stort sett sjelden.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (i alle fall fra Mexico i nord til Ecuador i sør).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Pomachilini Candéze, 1859
Slekten Psiloniscus Candéze, 1860
Psiloniscus apicalis (Chevrolat, 1835)
Psiloniscus borborulus Candèze, 1860
Psiloniscus brunneus Candèze, 1860
Psiloniscus costaricensis Champion, 1895
Psiloniscus sticticus Candèze, 1860


== Eksterne lenker ==
[oleoptera-neotropical.org/paginas/3dm_familias/ELATEROIDEA/1sp/elateridae/Elaterinae/Psiloniscus-apicalis.html Bilde av Psiloniscus apicalis]
(en) Psiloniscus i Encyclopedia of Life 
(en) Psiloniscus i Global Biodiversity Information Facility