jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nigidius sakamakii

Nigidius sakamakii er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså liten (ca. 18 millimeter), nokså bred, flat, blank, svart hjortebille. Denne gruppen har ikke svært forstørrede kjever hos hannene, derimot har kjevene en oppoverrettet, krokformet lobe ("øre") ved roten. Hodet har en bakoverrettet tann på hver sidekant. Pannen er ganske flat, hodet er svært grovt og tett, men grunt punktert, med en velagrenset "nakke" som hra grov, nettmasket mikroskulptur. Pronotum er rundet, bredere enn langt, svært blankt, ganske fint punktert. Dekkvingene har tydelige, grove punktrekker med litt opphøyde ribber mellom.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Sulawesi og Selayar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Nigidiini
Slekten Nigidius W.S. MacLeay, 1819 – 75 arter
Nigidius sakamakii Okuda, 2008


== Eksterne lenker ==
(en) Nigidius sakamakii i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nigidius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Giovanni Caboto

Giovanni Caboto (født 1450 formodentlig i Genova, død 1499; også kalt John Cabot) var en italienskfødt sjøfarer og oppdagelsesreisende. 
Giovanni Caboto var omkring 1490 borger i Venezia da han med sine sønner dro til England. Der fant han tilslutning til å lete etter en vestlig sjøvei til India. Han seilte ut fra Bristol i mai 1497 med bare ett skip og nådde Cape Breton Island i Newfoundland den 24. juni samme år. Han kalte det oppdagede land  «Terra de prima vista». Selv trodde han at han hadde nådd det nordøstlige Asia. 
Året efter begav han seg atter ut, denne gang med fem skip. Intet av skipene vendte tilbake, og man har aldri funnet deres vrak. Bare få år etter Cabots seilas begynte vesteuropeiske fiskere å fiske utenfor for Newfoundlands kyst.
Han var far til sjøfareren og kartografen Sebastiano Caboto.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Evan T. Jones og Margaret M. Condon, Cabot and Bristol's Age of Discovery: The Bristol Discovery Voyages 1480–1508 (University of Bristol, nov. 2016).
Evan T. Jones, "Alwyn Ruddock: 'John Cabot and the Discovery of America' ", Historical Research Vol 81, nr. 212 (2008), s. 224–254.
Evan T. Jones, "Henry VII and the Bristol expeditions to North America: the Condon documents", Historical Research, 27. august 2009.
Francesco Guidi-Bruscoli, 'John Cabot and his Italian Financiers', Historical Research (april 2012).
J.A. Williamson, The Cabot Voyages and Bristol Discovery Under Henry VII (Hakluyt Society, Second Series, nr. 120, CUP, 1962).
H.P. Biggar (red.), The Precursors of Jacques Cartier, 1497–1534: A Collection of Documents Relating to the Early History of the Dominion of Canada (Ottawa, 1911).
P. D'Epiro, M.D. Pinkowish, Sprezzatura: 50 Ways Italian Genius Shaped the World, 1st Anchor Book Edition, 2001, s. 179–180.
Vegårshei Idrettslag

Vegårshei Idrettslag er en norsk idrettforening fra Vegårshei kommune i Aust-Agder. Foreningen ble etablert 12. mars 1902. I 2018 drev foreningen med følgende idretter alpin, fotball, friidrett, hopp, håndball, langrenn, orientering, skiskyting, sykkel, triathlon, trim, volleyball. Foreningen hadde i 2002 om lag 550 medlemmer.


== Historikk ==
Ved etableringen var det i skiidrett som dominerte, men flere idretter kom til som sykling, terrengløp, skøyter og svømming.  Lagets første bakke lå i Laupalskottet ved Lauve. 
På 1930-tallet ble det etablert flere arbeideridrettslag på Vegårshei. 19. juni 1932 vedtok Vegårshei Arbeiderungdomslag å danne Vegårshei AIL. Samme år ble også Jerv AIL etablert og i 1935 kom det tredje arbeideridrettslaget, Ubergsmoen AIL. I 1936 ble bygdas tre arbeideridrettslag slått sammen: Vegårshei AIL, AIL Jerv og Ubergsmoen AIL. Navnet ble AIL Jerv, men allerede året etter tok laget navnet Vegårshei AIL. 
1. januar 1941 gikk Vegårshei AIL og Vegårshei Idrettslag sammen. 
Etter andre verdenskrig (1940-1945) ble det arbeidet med å få på plass et nytt klubbhus, og i desember 1947 var klubbhuset Fjellheim klar til bruk. 
I 2002 fylte idrettslaget 100 år.


== NM på ski i 1994 ==
Vegårshei Idrettslag arrangerte sammen med Aust-Agder idrettskrets Norgesmesterskap på ski på Vegårshei i 1994. Mesterskapet ble en stor suksess.


== Arkiv ==
Arkiv etter Vegåshei Idrettslag befinner seg på Kuben i Arendal. Arkivet inneholder også materiale fra Vegårshei  AIL og AIL Jerv. Materialet strekker seg fra 1915 og frem til 1997, og omfatter protokoller, journal, årsmeldinger, lagsavis, medlemslister, regnskap, vedtekter, korrespondanse og diverse.


== Referanser ==
Vitenskapsåret 1729

Vitenskapsåret 1729 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1729.


== Oppdagelsesreiser ==
Vitus Bering runder Kamtsjatkahalvøya og oppdager Avatsjabukta.


== Astronomi ==
9. januar − James Bradley beskriver, i et brev til Edmond Halley og opplest for Royal Society, sin oppdagelse av stjernelysets aberrasjon.
John Flamsteed får utgitt stjerneatlaset «Atlas Coelestis», med posisjonen av flere enn 3 000 stjerner med nøyaktighet innenfor 10" i det tilhørende tabellverket.


== Fysikk ==
Stephen Gray oppdager elektrisk ledningsevne.
Pierre Bouguer grunnlegger fotometri med avhandlingen «Essai optique sur la gradation de la lumière».


== Matematikk ==
Andrew Motte publicerar The Mathematical Principles of Natural Philosophy, den første engelske oversettelsen av Isaac Newtons Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica (utgitt første gang i 1687, Motte oversatte utgaven fra 1726).


== Teknologi ==
Den engelske optikeren Chester Moor Hall utvikler den akromatiske linsen, som ofte brukes i små astronomiske kikkerter.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Vi eier skogene

Vi eier skogene er et musikkalbum av Erik Lukashaugen utgitt i 2018. Tekstene er skrevet av Hans Børli (1918-1989) mens musikken er komponert av Lukashaugen. Albumet ble utgitt på Øksekar/Musikkoperatørene og er tilgjengelig på LP/CD samt strømmetjenester. Vi eier skogene mottok gode anmeldelser og ble nominert til Spellemannprisen i viseklassen. Albumet er Lukashaugens fjerde og er en oppfølger til debutalbumet Av en sliters memoarer fra 2013 som også inneholdt tonesatte Børli-dikt. 


== Sporliste ==
«Skogsmorgen»
«Vi eier skogene»
«Louis Armstrong»
«I usle koier»
«Dagene og drømmen»
«Skogenes sang»
«Hver liten ting»
«To svarte karer»
«Syng liv i ditt liv»
«Gleden»


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Erik Lukashaugen - sang, akustisk gitar, barytongitar
Tarjei Nysted - fele, nøkkelharpe, bratsj, fonofele, hardingfele, mandolin, Marxophone, Moog Taurus
Bjørge Verbaan - tråorgel, piano, trekkspill, Wurlitzer
Annar By - elektrisk gitar, banjo
Ellen Brekken - kontrabass
Krister Skadsdammen - pedal steel, resonatorgitar
Jørund Fluge Samuelsen - munnspill, toy piano
Liz Tove Vespestad - sang på spor 5.


=== Øvrige ===
Jørund Fluge Samuelsen - produsent, tekniker, miksing
Erik Lukashaugen - produsent
Runar Martin Mikalsen - miksing
John Inge Knudsen - miksing på spor 3
Nick Terry - mastering
Ida Westvang - cover


== Referanser ==
Birger Søyland

Birger Søyland (8. august 1961) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte IK Våg, BUL og FIK Orion.
Han vant fire NM-gull i tresteg i perioden 1983–1989.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Birger Søyland – World Athletics
Gudmund Olsen

Gudmund Olsen (født 7. februar 1960) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Sigdal FIK.
Han vant tre NM-gull i tikamp i perioden 1980–1982.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gudmund Olsen – World Athletics
Ingar Engelund

Ingar Engelund (født 12. mai 1954) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Minerva.
Han vant fire NM-gull på 800 meter og 1500 meter i perioden 1978–1981.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ingar Engelund – World Athletics
Knut Marius Stokke

Knut Marius Stokke (født 8. november 1954) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Ready.
Han vant fire NM-gull på 100 meter og 200 meter i 1978 og 1979.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Knut Marius Stokke – World Athletics
Odd Evensen (friidrettsutøver)

Odd Evensen (født 1946) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Urædd.
Han vant tre NM-gull og åtte NM-medaljer på 200 meter og 400 meter i perioden 1969–1977.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Av en sliters memoarer

Av en sliters memoarer er et musikkalbum av Erik Lukashaugen utgitt i 2013. Tekstene er skrevet av Hans Børli (1918-1989) mens musikken er komponert av Lukashaugen. Albumet ble utgitt på Øksekar/Musikkoperatørene på LP/CD samt strømmetjenester. 


== Sporliste ==
«Fløtervise»
«Kont-Jo»
«Skogen synger»
«Fløtarguten talar ve' jentene»
«Langt innpå skoga»
«På Langmora mo»
«Av en sliters memoarer»
«Tidlig vår»
«Voggevise»
«Syng liv i ditt liv»
«Lauskarsvise»
«Vinternatt»
«Mitt liv»


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Erik Lukashaugen - sang, akustisk gitar, mandolin, gitalele, ukulele, klokkespill, perkusjon
Bjørge Verbaan - tråorgel, trekkspill
Ellen Brekken - kontrabass
Kristoffer Rees - kontrabass
Tonje Lien Barkenæs fele
Gaute Skrove - fele
Stein Magne Eggen - trekkspill
Mari Skeie Ljones - hardingfele
Marius Graff - banjo
Ragnhild Lien - fiolin
Jan-Øyvind Grung Sture - cello
Jørund Fluge Samuelsen - munnspill
Rannveig Gotland Bakke - sang på spor 10
Vebjørn Nordhagen - mustasjekor
John Inge Knudsen - mustasjekor


=== Øvrige ===
Erik Lukashaugen - produsent
John Inge Knudsen - tekniker, miksing
Fridtjof Lindeman - mastering
Ida Westvang - cover


== Anmeldelser ==
«Børli Blues og stor visekunst» 6/6 Østlendingen
«For en platedebut» 5/6 Romerikes blad
«Må være den beste utgivelsen av Børli-sanger noensinne.» Hamar Arbeiderblad (6/6) 
«Et nydelig album!» Dagbladet 
«Resultatet står til 19,5 i stil; minst.»(5/6)  Glåmdalen 
«Gull fra grønne skoger» Universitas
«Ei varm og inderlig plate.» Vårt Land
«Hvilken nennsom og vakker måte å ta diktene videre på.» TA 
«En høytidsstund i riket til skogens dikter!» Lokalavisa Sør-Østerdal
«Ikke rart at Lukashaugen har fått Vidar Sandbecks kulturpris for 2013.» (5/6) Halden Arbeiderblad 
«Du verden, det låter flott.» (4/6) Oppland Arbeiderblad 
«En stødig tolkning av Børlis ord.» Gudbrandsdølen Dagningen
«Melodiane er godt tilpassa Børlis dikt.» Fjuken
«Dette er rett og slett en strålende debut. Se opp, Bjella!» (5/6) Rockblogg.no 
«Et feiende flott debutalbum. Og vi kan kun glede oss til fortsettelsen!» Dust of daylight 


== Priser/utmerkelser ==
Vidar Sandbecks kulturpris «Regnbågåbrua» (2013)


== Eksterne lenker ==
(en) Av en sliters memoarer på Discogs 
(en) Av en sliters memoarer på Spotify 
(no) Av en sliters memoarer på Rockipedia
Per Erling Kristoffersen

Per Erling Kristoffersen (født 16. februar 1959) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Lørenskog FIL og Minerva.
Han vant tre NM-gull på 800 meter og 1500 meter i perioden 1979–1983.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Per Erling Kristoffersen – World Athletics
Roger Gjøvaag

Roger Gjøvaag (født 7. september 1956) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Strindheim IL og BUL.
Han vant fire NM-gull på 3000 hinder og terrengløp i perioden 1983–1988.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roger Gjøvaag – World Athletics
Stein Are Agledal

Stein Are Agledal (født 18. februar 1955) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Sandefjord TIF og IK Tjalve.
Han vant fire NM-gull på 400 meter i perioden 1976–1980.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stein Are Agledal – World Athletics
Svein Erik Storlien

Svein Erik Storlien (født 1958) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte IK Tjalve.
Han vant fire NM-gull på 200 meter og 400 meter i perioden 1982–1986.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svein Erik Storlien – World Athletics
Tor Tjørnhom

Tor Tjørnhom (født 1940) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Kvinesdal IL og Oslostudentene.
Han vant fire NM-gull og 12 NM-medaljer på 10000 meter, terrengløp, landsveisløp og skogsløp i perioden 1966–1972.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Tor Agnar Breistein

Tor Agnar Breistein (født 1945) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Norna-Salhus.
Han vant tre NM-gull og 10 NM-medaljer i lengde uten tilløp i perioden 1970–1984.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Tore Bergan

Tore Bergan (født 6. august 1961) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Oslo IL.
Han vant fire NM-gull på 100 meter og 200 meter i perioden 1982–1984.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tore Bergan – World Athletics
Joseph Butler

Joseph Butler (født 18. mai 1692, død 16. juni 1752) var en britisk teolog, biskop av Bristol 1738, av Durham 1750. Han utga The Analogy of Religion, Natural and Revealed, to the Constitution and Course of Nature (1738), et forsvar for den åpenbarte religion mot deistenes angrep. Denne boken kom til å bety meget for det religiøse liv i de høyere samfunnslag, og hans moralfilosofi har hatt atskillig innflytelse også senere.Butler tilkjenner den «opplyste egenkjærlighet» en viss funksjon i moralen, men det er samvittigheten, på grunnlag av hensikten med handlingen, som avgjør om denne er riktig eller gal, og som eventuelt gjør handlingen til plikt. Gud sørger for at en slik plikthandling også får de konsekvenser som tjener den handlendes interesser på den beste måte.


== Referanser ==
Thomson (enhet)

Thomson (symbol: Th) er en enhet relatert til feltet for massespektrometri som bekriver forholdet mellom for masse og ladningsforhold. Enheten, som ikke har vært brukt hyppig i vitenskapelig litteratur, ble foreslått av Cooks og Rockwood og navngitt til ære for Joseph John Thomson, som målte masse til ladningsforholdet av elektroner og ioner.


== Definisjon ==
Thomson er definert som:

  
    
      
        1
        T
        h
        =
        1
        
          
            u
            
              e
            
          
        
        =
        1
        
          
            
              D
              a
            
            e
          
        
        =
        1.036426
        ⋅
        
          10
          
            −
            8
          
        
        k
        g
        ⋅
        
          C
          
            −
            1
          
        
      
    
    {\displaystyle 1Th=1{u \over {e}}=1{Da \over e}=1.036426\cdot 10^{-8}kg\cdot C^{-1}}
  
hvor u representerer atommasseenheten, Da representerer enheten dalton, og e representerer den elementærladningen.
For eksempel ville ionet 
  
    
      
        
          
            C
            
              7
            
            
              
            
          
          
            H
            
              7
            
            
              2
              
              +
            
          
        
      
    
    {\displaystyle {\ce {C7H7^{2+}}}}
  ha en masse på 91 Da. Dens ladning er +2. Ionet ville dermed bli observert ved 45.5 Th i et massespektrum.


== Referanser ==
Darude

Ville Virtanen (født 17. juli 1975 i Eura i Finland), best kjent som Darude , er en finsk DJ og plateprodusent. Han begynte å lage musikk i 1995 og ga ut den platina-selgende hitsingelen «Sandstorm» i 1999. Debutalbumet hans, Before the Storm ble sluppet 18. september 2000 og solgte 800 000 eksemplarer verden over. Darude mottok også tre finske Grammy-priser for debutalbumet. Det toppet Finlands offisielle albumliste og nåde nummer 6 på Billboards Dance/Electronic Albums-liste i USA. Darudes andre studioalbum, Rush, nådde en ellevteplass på Billboards dance-liste i 2003 og nummer 4 på den finske albumlisten.Hans tredje studioalbum, Label This! ble utgitt i 2007. Selv om den ikke fikk en like stor listesuksess som de foregående albumene, fikk singelen «In the Darkness» rosende omtale av musikkbloggen Gawker, og kalte den et «flytende, fengslende stykke trancemusikk». I 2011 var han med på å starte platemerket EnMass Music, der han har utgitt en rekke miks-samlinger i tilknytning til radiosprogrammet hans, Salmiakki Sessions. Etter å ha opptrådt på festivaler som Tomorrowland i 2014 og Future Music Festival i 2015, ga han ut sitt hittil siste studioalbum, Moments, 14. august 2015, etterfulgt av en turné i USA og Canada samme høst. Musikken hans karakteriseres gjerne som «progressiv og oppløftende».Darude representerte Finland i Eurovision Song Contest 2019 med låten «Look Away», sammen med Sebastian Rejman.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Darude – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Darude – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Darude på Internet Movie Database 
(en) Darude hos The Movie Database 
(en) Darude på Apple Music 
(en) Darude på Discogs 
(en) Darude på MusicBrainz 
(en) Darude på SoundCloud 
(en) Darude på Spotify 
(en) Darude på Songkick 
(en) Darude på Last.fm 
(en) Darude på AllMusic 
Darude på Twitter 
Darude på Facebook 
Darude på Instagram 
Darude på YouTube 
Darude på Myspace 
Darude på Twitch
Hovacassis

Hovacassis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Nokså små, hjerteformede, blanke, gulaktige (i alle fall på døde eksemplarer, gjerne mer grønnlig hos levende) skjoldbiller midtpartiet av pronotum og den midtre, opphøyde delen av dekkvingene mørkere. Antennene er trådformede og middels lange. Sett fra siden er de spisst kjegleformede. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen hjerteformet, bredest nær forkanten av dekkvingene. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe framskytende. Oversiden er spredt og kraftig punktert, punktene danner litt uregelmessige rader.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Hovacassis Spaeth, 1952
Hovacassis brunneofasciata Borowiec, 2002
Hovacassis discolor (Boheman, 1855)
Hovacassis flavonigra Borowiec, 2002
Hovacassis formosa Borowiec, 2002
Hovacassis murzini Borowiec, 2002
Hovacassis pulchra (Spaeth, 1915)
Hovacassis rubromaculata Borowiec, 2002
Hovacassis rubrovittata Borowiec, 2002


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Hovacassis på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Hovacassis i Encyclopedia of Life 
(en) Hovacassis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hovacassis hos ITIS 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Common Travel Area

Common Travel Area (CTA) er et vanlig brukt begrep for et antall rettigheter for reisende mellom Irland, Storbritannia, Man og Kanaløyene.Innenfor passunionens område – reisesonen – finnes ingen eller svært begrenset grensekontroll. Unntaket er ved ankomst til Irland med fly, da samtlige som lander på en irsk lufthavn må gjennom passkontroll. For båtreiser mellom landene gjennomfører ofte rederiene identitetskontroll. Britiske og irske statsborgere trenger formelt ikke å kontrolleres, men de må vise statsborgerskapet eller i det minste sannsynliggjøre det gjennom et britisk eller irsk identitetsdokument. Visse flyselskaper godtar kun pass eller nasjonale identitetskort fra EU-land mellom Storbritannia og Irland, og det anbefales pass ved innreise i Irland for alle. Ved den irske landegrensen er det ingen faste grensekontroller, men det kan være sporadiske kontroller. Det finnes nesten 200 offentlige veier som krysser grensen. På 1970-, 1980- og 1990-tallet var det faste identitetskontroller på den nordirske siden, på grunn av konflikten i Nord-Irland, og de fleste mindre veier var stengt. For fly mellom Storbritannia og Nord-Irland (og i prinsippet for all innenriksflyvning) er det faste identitetskontroller, og for båter mer sporadiske slike, men alle innenlandske identitetsdokumenter godkjennes. Såkalt Schengen-visum gjelder ikke i reisesonen (landene er ikke medlem av det europeiske Schengen-samarbeidet), og Storbritannia og Irland aksepterer i hovedsak ikke hverandres visa. Gibraltar (som har den eneste landegrensen med vei mellom Storbritannia og Schengen-området) og Storbritannias oversjøiske territorier inngår ikke i reisesonen.


== Referanser ==