jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pammegus

Pammegus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), slanke, mørke kortvinger. Kroppen har en del utstående, mørke børstehår. Hodet er forholdsvis lite, ovalt. Fasettøynene er nokså store og flate. Antennene er litt tykkere mot spissen uten avsatt klubbe. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, tydelig bredere enn hodet. Dekkvingene er vanligvis litt bredere (til sammen) en brystskjoldet, jevnbrede. Bakkroppen er lang og spoleformet. Beina er korte og kraftige.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien storkortvinger, Staphylininae Latreille, 1802
Stammen Staphylinini Latreille, 1802
Understammen Anisolinina
Slekten Pammegus Fauvel, 1895Pammegus andrewesi Cameron, 1921
Pammegus balkei Schillhammer, 2002
Pammegus deceptivus Schillhammer, 2002
Pammegus flavipes (Fauvel, 1884)
Pammegus javanus Cameron, 1937
Pammegus kachin Schillhammer, 2002
Pammegus kinabalu Schillhammer, 2002
Pammegus lateralis Schillhammer, 2002
Pammegus minutus Schillhammer, 2002
Pammegus ruficollis Fauvel, 1895
Pammegus shibatai Schillhammer, 2002
Pammegus siamensis Schillhammer, 2002


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pammegus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pammegus hos NCBI 
Pammegus – detaljert informasjon på Wikispecies
Atopolinus

Atopolinus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 15 arter, fire av dem er funnet i Norge.


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, blankt brunlige kortvinger. Hodet er avrundet firkantet med små fasettøyne. Det er en markert "hals" mellom hode og pronotum, dette er smalere enn hodet og avrundet firkantet. Dekkvingene er jevnbrede, litt bredere og lengre enn pronotum. Bakkroppen er sylindrisk. Beina er forholdsvis korte, ikke spesielt kraftige.


== Levevis ==
Dise billene er rovdyr.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
Stammen Xantholinini
Slekten Atopolinus Coiffait, 1982


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Atopolinus i Global Biodiversity Information Facility 
Atopolinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Barry Christopher Knestout

Barry Christopher Knestout (født 11. juni 1962 i Cheverly i  Prince George's County i Maryland i USA) er en amerikansk prelat og katolsk biskop av Richmond.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Barry Christopher Knestout ble presteviet den 24. juni 1989 av erkebiskopen av Washington, kardinal James Aloysius Hickey. Etter år som kapellan var han sekretær for kardinal Hickey og så kardinal Theodore Edgar McCarrick fra 1994 til 2004. 
Knestout var en av formennene i den forberedende komite som planla pave Benedikt XVIs besøk til Washington i april 2008. 


=== Hjelpebiskop i Washington D.C. ===
Den 18. november 2008 utnevnte pave Benedikt XVI ham til titulærbiskop av Leavenworth og hjelpebiskop i Washington. Erkebiskopen av Washington, Donald Wuerl, bispeviet ham den  29. desember samme år i St. Matthew's-katedralen i den amerikanske hovedstaden; medkonsekratorer var to av hjelpebiskopene i Washington, Francisco González Valer S.F. og Martin David Holley.


=== Biskop av Richmond ===
Pave Frans utnevnte ham til biskop av Richmond 5. desember 2017. Innsettelsen der fant sted den 12. januar året etter.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Kardinal Donald William Wuerl (1940- ) *1986
Biskop Barry Christopher Knestout (1962- ) *2008


== Referanser ==
Heteroscydmus

Heteroscydmus er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Det er funnet 6 arter i Norge.


== Utseende ==
Små (1-2 millimeter), mørke, blanke biller, fint hårete. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er tykkere og danner en smal klubbe. Hodet er stort, rundet, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er hvelvet, rundt, uten påfallende groper, hos mange arter med påfallende kraftig, oppstående behåring. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten, blanke. De dekker hele bakkroppen. Lårene, særlig framlårene, er tykke og kølleformede, beina ellers slanke.


== Levevis ==
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Brasil og Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae
Gruppe Scydmaenitae
Stamme Glandulariini Schaufuss, 1889
Slekten Heteroscydmus Franz, 1980Heteroscydmus brasiliensis (Franz, 1967)
Heteroscydmus yapacariensis Franz, 1980


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Heteroscydmus i Global Biodiversity Information Facility 
Heteroscydmus – detaljert informasjon på Wikispecies
Oligocharina

Oligocharina er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den ble tidligere regnet som en undergruppe av den store slekten Atheta.


== Utseende ==
En liten (ca. 1,5 millimeter), avlang, mørk kortvinge. Oversiden er fint hårete. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum, nokså kraftig utvidete mot spissen, leddene bredere enn lange, det ytterste leddet nokså langt ovalt. Hodet er ganske stort, avrundet med små fasettøyne. Pronotum er rundet. Dekkvingene er litt rundede, bakkroppen spoleformet. Føttene på forbeina har fire ledd, på mellom- og bakbeina fem.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Hellas (Korfu).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Athetini Casey, 1910
Slekten Oligocharina Scheerpeltz, 1929
Oligocharina corcyrica Scheerpeltz, 1929


== Eksterne lenker ==
(en) Oligocharina i Global Biodiversity Information Facility 
Oligocharina – detaljert informasjon på Wikispecies
Ptocholellus

Ptocholellus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.


== Utseende ==
Disse kortvingene har et svært særpreget utseende og ligner overflatisk sterkt på termittene de lever sammen med. Bakkroppen er kraftig oppsvulmet, mens pronotum og dekkvinger er reduserte. Dekkvingene har blitt skjøvet framover av den oppsvulmede bakkroppen slik at de nærmest står loddrett. Noen arter har også pølseaktige utvekster på bakkroppen som imiterer termittenes antenner og bein (disse billene kan etterligne termitter "bak-frem", slik at bakkroppen ligner termittens hode).


== Levevis ==
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Brasil).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
Stammen Corotocini Fenyes, 1918
Understammen Timeparthenina
Slekten Ptocholellus Silvestri, 1946Ptocholellus mimus Silvestri, 1946


== Referanser ==


== Kilder ==
Christopher Taylor (2012) Catalogue of Organisms - The Corotocini in their Gut-Swollen Glory. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Ptocholellus i Global Biodiversity Information Facility 
Ptocholellus – detaljert informasjon på Wikispecies
Neomalota

Neomalota er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små, brunlige, forholdsvis brede kortvinger. Antennene er forholdsvis korte, hodet kort, bredt og firkantet med små fasettøyne. Pronotum er mye bredere enn langt, bakkanten er buet utbuktet. Dekkvingene er ganske korte, knapt lengre enn pronotum, bakkanten litt innbuktet innenfor bakhjørnene.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Homalotini Heer, 1839
Slekten Neomalota Cameron, 1920
Neomalota aemula Pace, 1982
Neomalota brevicollis Cameron, 1936
Neomalota cingulata Cameron, 1920
Neomalota flavipennis Cameron, 1939
Neomalota jacobsoni Cameron, 1936
Neomalota luzonica Cameron, 1946
Neomalota nana Pace, 1987
Neomalota nigriceps (Cameron, 1925)
Neomalota philippina Cameron, 1941
Neomalota sumatrensis Cameron, 1936


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Neomalota i Global Biodiversity Information Facility 
Neomalota – detaljert informasjon på Wikispecies
Pseudodinusa

Pseudodinusa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). 


== Levevis ==
Denne slekten er knyttet til maur.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Lomechusini Fleming, 1821
Slekten Pseudodinusa Bernhauer, 1912Pseudodinusa richteri Bernhauer, 1912


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudodinusa i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudodinusa – detaljert informasjon på Wikispecies
Alisalia

Alisalia er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små, slanke og spinkle, gulbrunlige kortvinger. Kroppen er parallellsidig, lang og slank, hodet forholdsvis bredt, beina korte.
Antennene er litt utvidet mot spissen.


== Levevis ==
Den slanke kroppsformen kan tyde på at disse billene i stor grad fører en underjordisk tilværelse.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
Stammen Oxypodini Thomson, 1859
Understammen Meoticina
Slekten Alisalia Casey, 1911
Alisalia antennalis Casey, 1911
Alisalia austiniana Casey, 1911
Alisalia bistriata (Bernhauer, 1909)
Alisalia brevipennis Casey, 1911
Alisalia delicata Casey, 1911
Alisalia elongata Klimaszewski & Webster, 2009
Alisalia minuta Klimaszewski & Webster, 2009
Alisalia minutissima Casey, 1911
Alisalia parallela Casey, 1911
Alisalia testacea Casey, 1911


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alisalia i Encyclopedia of Life 
(en) Alisalia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Alisalia hos ITIS 
(en) Alisalia hos NCBI 
(en) Kategori:Alisalia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alisalia – detaljert informasjon på Wikispecies
Costatocyphon

Costatocyphon er en slekt av biller. De utmerker seg ved at de aller fleste artenes larver lever i ferskvann, de voksne derimot på land. Slike livssykler er vanlige hos mygg, øyenstikkere, døgnfluer, steinfluer og vårfluer, men uvanlige hos biller som vanligvis er enten land- eller vannlevende.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 6 millimeter), bredt oval, noe flat, rødlig hårbille. Kroppen er kledt med korte, nedliggende, lyse hår. Antennene er lange og trådformede.


== Levevis ==
De aller fleste artene har larver som lever i stillestående ferskvann, men noen tropiske arter lever i fuktig, død ved, og noen arter lever i rennende vann. Larvene tåler lite forurensning og kan brukes som indikatorer på vannkvalitet. De lever mest trolig av å filtrere detritus (råtnende plantemateriale, mudder). De puster i luft og må opp til overflaten for å hente denne av og til. Når larven er fullt utvokst, kryper den på land for å forvandle seg til en puppe. De voksne insektene finner man ofte i vegetasjonen. De flyr godt, særlig om natten, og blir ofte tiltrukket til lys.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk innedling ==
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (=Scirtoidea)
Familien hårbiller, Scirtidae (=Elodidae, Helodidae)
Underfamilien Scirtinae (=Cyphoninae)
Slekten Costatocyphon Pic, 1925
Costatocyphon latum Pic, 1925


== Referanser ==


== Kilder ==
Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A., Zurcher, E.J. Elateriformia (Coleoptera). [1]


== Eksterne lenker ==
Artikkelen er ikke koblet til Wikidata
Byrrhochomus

Byrrhochomus er en slekt av pillebiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore (gjerne 3-4 millimeter), ovale pillebiller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Oversiden er fint hårete. Hodet er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. Beina er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. Larvene er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.


== Levevis ==
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
Familien pillebiller, Byrrhidae
Underfamilien hårpillebiller, Byrrhinae
Stammen Morychini
Slekten Byrrhochomus Fabbri, 2003
Byrrhochomus allemandi Fabbri, 2003
Byrrhochomus ameliae Fabbri, 2003
Byrrhochomus angelinii Fabbri, 2003
Byrrhochomus campadellii Fabbri, 2003
Byrrhochomus chromatus Fabbri, 2003
Byrrhochomus crassicornis Fabbri, 2003
Byrrhochomus fulgidus Fabbri, 2003
Byrrhochomus hemisphaericus Fabbri, 2003
Byrrhochomus inauratus Fabbri, 2003
Byrrhochomus jindingshanus Fabbri, 2003
Byrrhochomus longiusculus Fabbri, 2003
Byrrhochomus mandibulatus Fabbri, 2003
Byrrhochomus panda Fabbri, 2003
Byrrhochomus pinguiculus Fabbri, 2003
Byrrhochomus rugifrons Fabbri, 2003
Byrrhochomus venustus Fabbri, 2003
Byrrhochomus yunnanus Fabbri, 2003


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Byrrhochomus i Encyclopedia of Life 
(en) Byrrhochomus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Byrrhochomus hos NCBI
Fruits of Passion

Fruits of Passion kan vise til:

Fruits of Passion (1919), amerikansk film fra 1919
Fruits of Passion (1981), japansk film fra 1919
Viktor Pedersen

Viktor Pedersen (født 1988) er en norsk billedkunstner som arbeider tverrfaglig med video, lyd, tekst og performance. Pedersen bor og jobber i Oslo, og har kunstutdanning fra Kunsthøgskolen i Oslo (2020) og Kunstakademiet ved Norges arktiske universitet i Tromsø.I sin kunstneriske praksis undersøker Pedersen ulike former for ikke-menneskelig intelligens, og ser på på hvordan vi mennesker samhandler med andre organismer, bevisst og ubevisst. Pedersen bruker fortellerteknikker for å ta et perspektiv utenfra – med stemmene fra utenomjordiske vesener, gjær, eller bakterier. Slik utfordrer han ideen om menneskelig eksepsjonalisme.Han har hatt separatutstillinger ved Galleri Memphis, Oslo (2022) og Studio17, Stavanger (2021), og deltatt på gruppeutstillinger under Festspillene i Nord-Norge, Harstad (2021), og som del av Høstutstillingen på Kunstnernes Hus, Oslo (2020 og 2022). Pedersen er grunnlegger og arrangør av plattformen Wild Seeds.I 2022 mottok Pedersen Coast Contemporary-prisen, en årlig kunstpris som deles ut til en av kunstnere som deltar under kunsthelgen Oslo Open. Prisen innebærer muligheten til å vise sitt arbeid til et internasjonalt publikum under årets Coast Contemporary. Pedersen deltok på den sjette utgaven av kunstplattformen Coast Contemporary, med tittelen "Land of Prey", som fant sted på Rødbanken i Tromsø oktober 2022. Her viste Pedersen det nye videoverket "To See Without Man", laget i samarbeid med kunstner Ingrid K. Bjørnaali.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Grouvellinus

Grouvellinus er en slekt av biller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.


== Utseende ==
Små, avlange, brunlige elvebiller. Artene i underfamilien Elminae er glatte og blanke. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. Familien kan særlig kjennes på lange fotledd med store klør, som brukes til å klamre seg fast til bunnen. Hodet er lite, antennene er middels lange, 7–11-leddete, tråd- eller kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) har opphøyde lengdelister hos underfamilien Elminae. Dekkvingene er avlange med punktrekker, ofte også opphøyde lengdelister. Beina er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer uvanlig store klør. Larvene er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset.


== Levevis ==
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Både larvene og de voksne lever av å skrape alger og detritus fra steiner og grus. Noen få arter lever på vannplanter i stillestående vann.
Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet. De kan leve flere år.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Hellas i vest til Indonesia i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien elvebiller, Elmidae Curtis, 1830
Underfamilien elvebiller (Elminae) Curtis, 1830
Slekten Grouvellinus Champion, 1923


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grouvellinus i Encyclopedia of Life 
(en) Grouvellinus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Grouvellinus hos Fauna Europaea 
(en) Grouvellinus hos ITIS 
(en) Grouvellinus hos NCBI 
(en) Kategori:Grouvellinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
For Love or Money

For Love or Money kan vise til:

For Love or Money (1920), amerikansk film fra 1920
For Love or Money (1939), amerikansk film fra 1939
For Love or Money (1963), amerikansk film fra 1963
For Love or Money (1993), amerikansk film fra 1993
For Love or Money (2014), kinesisk film fra 2014
Martinius (bille)

Martinius er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. 


== Utseende ==
Små, ovale, fint hårete, mørke biller. Kroppen har tegninger av lyse, hårlignende skjell.


== Levevis ==
Lite er kjent om biologien til denne slekten, de fleste kjente eksemplarene er fanget i lysfeller, men de er også funnet på elvebredder med mudder og steiner.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika og Karibia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien Limnichidae Erichson, 1846
Underfamilien Thaumastodinae
Slekten Martinius Spilman, 1959
Martinius ripisaltator Spilman, 1966
Martinius tellepontis Spilman, 1959
Martinius temporalis Wooldridge, 1988


== Referanser ==


== Kilder ==
Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A. og Zurcher, E.J. Delta Interactive Key – Coleoptera Elateriformia, Limnichidae. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Martinius (bille) i Encyclopedia of Life 
(en) Martinius (bille) i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Martinius (bille) hos ITIS 
Martinius – detaljert informasjon på Wikispecies