jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Radialsag

En radialsag eller radialarmsag er en type kappsag som er uttrekkbar slik at den kan kappe ekstra brede emner. Den kan også utføre mange av funksjonene til en bordsag. Radialsagen var lenge den mest brukte typen sag til å kappe lengden på trelast inntil kapp- og gjærsagen tok over dette bruksområdet på 1970-tallet. Rene radialsager er i dag lite brukt, delvis på grunn av sikkerhet, og delvis på grunn av at andre typer sager har tatt over bruksområdene.


== Historie ==
Radialsagen ble oppfunnet i 1922, og ble patentert av DeWalt i 1925 (amerikansk patentnummer 1,528,536). Før radialsagen kom var bordsirkelsager og håndsager rådende til kapping av trelast. Radialsagen hadde derimot fordelen at arbeidsstykket kunne være stasjonært under kapping, i motsetning til bordsirkelsagen som krever at man flytter på arbeidsstykket under kuttet.
På slutten av 1970-tallet begynte radialsagen å bli erstattet av kombinerte kapp- og gjærsager med radialarm, som kan utføre mange av de samme funksjonene på en tryggere måte. Til hjemmebruk kan også bordsagen være et alternativ til radialsagen for enkelte kutt, og begge disse sistnevnte kan både skjære langs og på tvers av tømmer, samt utføre sammensatte gjæringskapp som på en kapp- og gjærsag.


== Sikkerhet ==
Radialsagen er i stand til å utføre et større utvalg og mer komplekse kutt enn mange andre sager, men er også mer tilbøyelig for å kunne brukes på utrygge måter, særlig av uerfarene operatører. Som med mange andre motoriserte sager kan man miste lemmer. Et annet aspekt er at sagblader (særlig sløve) kan ta tak i og akselerere trelast med nok kraft til å slå den gjennom en vegg, og radialsager er kjent for å ha en tendens til å grave seg ned i arbeidsstykket. For å unngå dette bør operatøren bruke skarpe sagblad med passende bladvinkel og riktig matehastighet. På en kapp- og gjærsag vil imidlertid lasten i slike tilfeller bli kastet inn mot hovedleddet i sagen og stoppet der, slik at man minimerer personskader grunnet flyvende trelast.


== Referanser ==
Manolo Navarro

Manolo Navarro Salido (født 20. juli 1926 i Albacete i Spania, død 2. april 2020 i Madrid) var en spansk matador, og siden 2018 den eldste levende tyrefekter (torero) i Spania.
Manolo Navarros karriere tok til i 1942,  i Quintanar de la Orden, og han var da 18 år gammel. Han ble presentert i Las Ventas den 24. juni 1945 og valgte alternativet den 25. juli 1947 ved San Jaime-markedet i Valencia. Den 10. august 1947 delte han plass på posteret med Manolete bare dager før dennes tragiske død. I 4. oktober 1947 tok han doktorgraden i Madrid.
Han opptrådte i tyrefekterringen ikke bare i de tradisjonelle land der tyrefekting er utbredt, men kjempet også i Angola, Mosambik, USA og Filippinene. Etter en elleve år lang karriere som tyrefekter trakk han seg tilbake fra dette i Mexico i 1958.Han døde 2. april 2020 i en alder av 95 år på Puerta de Hierro-sykehuset i Madrid av covid-19.


== Referanser ==
Motgift (musikkalbum)

Motgift er et musikkalbum med Tom Roger Aadland, utgitt i 2021.


== Sporliste ==
«På veg til deg» (Tom Roger Aadland)
«Små sår» (Tom Roger Aadland)
«Stadig vakrare» (Tom Roger Aadland)
«Før di tid» (Tom Roger Aadland)
«Noko du såg» (Tom Roger Aadland)
«April i 64» (Tom Roger Aadland)
«Hard verd» (Tom Roger Aadland)
«Svakaste leddet i lenka» (Tom Roger Aadland)
«Bli med meg i kveld» (Tom Roger Aadland)
«Hjørdis Marie» (Tom Roger Aadland


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Tom Roger Aadland – vokal, akustisk gitar, munnspill
Kjetil Steensnæs – akustisk og elektrisk gitar, barytongitar, pedal-steelgitar, banjo, kor
Kristian Kvalvaag – akustisk og elektrisk gitar
Mikael Lindqvist – piano, hammondorgel, synthesizer, mellotron
Ruben Fredheim Oma – bass, kor
Karl Oluf Wennerberg – slagverk, perkusjon
Lise Sørensen Voldsdal – fiolin
Kaja Fjellberg Pettersen – cello
Espen Reinertsen – saksofon
Dag Stiberg – saksofon


=== Øvrige ===
Lars Voldsdal – produsent, tekniker, miksing
Greg Calbi - mastering
Edgar G. bachel - fotograf
Raffaele Malanga - grafisk design


== Referanser ==
Emne

Emne kan vise til:

Arbeidsstykke, også kalt emne
Et fag på en skole, se kurs
Glyptolenoides

Glyptolenoides er en slekt av biller i underfamilien Platyninae i familien løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, blankt svarte løpebiller, gjerne med noe metallglans. Fasettøynene er nokså store og litt utstående, pronotum er rundet med en markert midtfure. Dekkvingene er nokså jevnbrede med fine punktstriper.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og det nordligste Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Platyninae Bonelli, 1810
slekten Glyptolenoides  Perrault, 1991
Glyptolenoides azureipennis (Chaudoir, 1859)
Glyptolenoides azureus (Chaudoir, 1859)
Glyptolenoides balli Moret, 2005
Glyptolenoides cyclothorax (Chaudoir, 1879)
Glyptolenoides elegantulus (Chaudoir, 1878)
Glyptolenoides germaini Perrault, 1991
Glyptolenoides lipsae Deuve, 2019
Glyptolenoides purpuripennis (Chaudoir, 1879)
Glyptolenoides siemeradskii Perrault, 1991
Glyptolenoides sulcipennis (Chaudoir, 1879)
Glyptolenoides sulcitarsis (Chaudoir, 1878)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Glyptolenoides i Global Biodiversity Information Facility 
Glyptolenoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Múte Bourup Egede

Múte Inequnaaluk Bourup Egede (født 1987) er en grønlandsk politiker som siden 2015 har vært medlem av Inatsisartut og siden 2018 har vært formann for Inuit Ataqatigiit. Fra april 2021 er han landsstyreformand (grønlandsk: naalakkersuisut siulittaasuat) og leder for Grønlands regjering.


== Referanser ==
Sarpsborg Roklubb

Sarpsborg Roklubb (stiftet 6. juli 1932) er en roklubb i Sarpsborg, tilknyttet Østfold Rokrets i Norges Roforbund.


== Historie ==
22. august 1932 var den nystartede klubben arrangør av sin første roregatta. Klubbens første klubbhus ble innviet under denne roregattaen. Klubbhuset var en låve i Høysand og de første regattaene ble også holdt i Skjeberg. Det ble lagseier for klubben med Herman Schultz, Robert Struck, Arvid Lerkerød, Knut Winter og cox Oddvar Trondsen.
Inspirasjonen til å starte roklubb kom da Sarpsborg holdt den store Østfoldutstillingen i 1930. Da ble det nemlig arrangert kapproing på Tunevannet. Et par år senere ble altså Sarpsborg Roklubb stiftet. Den første tiden fikk klubben hjelp av Fredriksstad Roklubb for å komme i gang.
Sarpsborgs Roklubbs første klubbhus sto ferdig i 1937. Tunevannet var bedre egnet til roregatta enn Skjebergkilen og i 1937 holdt de sin første konkurranse her. Like etter ble roklubbens første skikkelige klubbhus innviet.
Det var stor aktivitet i klubben i årene frem til krigsutbruddet i 1940, men i likhet med all annen idrett i Norge var det ingen aktivitet i klubben i krigsårene. Tyskerne tok sågar beslag i klubbhuset og båtene. Klubbhuset var i så dårlig forfatning etter fem år med tysk ramponering at klubben ikke kom i gang med roing før i 1946.
Klubben var aktiv etter krigen og vant sitt første norgesmesterskap i 1952 i Bergen. Laget som vant firer med styrmann var Otto Olsen, Knut Sandersen, Henry Asplund, Kjartan Engstu og cox Jan Johansen.
På slutten av 1950-tallet var det veldig liten aktivitet i klubben, men dette tok seg kraftig opp på 1960-tallet. I 1969 markerte Svein Thøgersen som reserve i EM og høydepunktet kom med hans sølvmedalje fra Sommer-OL 1972 i München. Thøgersen rodde dobbeltsculler sammen med Frank Hansen fra Oslo.
Roerne fra Sarpsborg Roklubb fortsatte å hevde seg utover på 1970-tallet og i 1975 vant de hele 37 medaljer i junior-NM.
Klubben innviet sitt nye klubbhus i 1980. Klubbhuset var vesentlig større enn sin forgjenger og hadde også selskapslokale. I begynnelsen av 2000-tallet bygde klubben nok et lokale ved siden av hovedhuset. Dette lokalet rommer båthall i underetasjen og selskapslokale i etasjen over. 
I 2019 var klubben arrangør for Nordisk mesterskap i roing. Dette var klubbens første internasjonale regatta som arrangør og ble en stor suksess. I tillegg til å være arrangør var 4 lokale gutter plukket ut i Norges tropp. Sarpsborg-roerne Marius Thime, Oliver Melnes, Håkon Møller og Jacob Gundersen, som gjennom uttaksregattaer hadde kvalifisert seg til flere båtklasser i nordisk mesterskap, valgte å stille i åtter. De dannet sammen med fire roere fra kraftsenter Vest, Norges åtter i mesterskapet og rodde inn til sølvmedalje.


== Kjente utøvere ==
Svein Thøgersen


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Avisa-Vest

Avisa-Vest er en norsk nettavis som dekker lokale, nasjonale og internasjonale nyheter. Den ble etablert i 2019.
Avisa-Vest.no leses av cirka 4 000 unike brukere i gjennomsnitt hver måned. 
Ansvarlig redaktør er Sandor Dahl. Kristian Eik, Frode Ellingsen og Sandra Andersen er journalister.  


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Nyresnes

Nyresnes er et forsvarsanlegg i Njervefjorden i Spangereid og var en del av forsvarsverket på Njerveåsen. Anlegget Njerveåsen ble påbegynt i 1941 og ble senere forsterket med en stilling ute på Nyresnes. Her ble det i 1943 anlagt kanonstilling, fjellanlegg og brakke. Anlegget på Njerveåsen samt Nyresnes var del av det tyske invasjonsforsvaret under andre verdenskrig. Forsvarsverket Njerveåsen ligger i Spangereid i Lindesnes kommune, Agder fylke.
Det ble allerede fra 1941 anlagt et forsvarsanlegg på Njerveåsen i Spangereid. Den tyske okkupasjonsmakten regnet Spangereid området som et potensielt landgangsmål ved en alliert invasjon. Her på idylliske Spangereid var det gode strender for landsetting, dessuten var det også gode veiforbindelser for videre fremrykning.
Tyskerne antok at Storbritannia ville angripe Norge og Vest-Europa etter at det tyske felttoget mot øst startet. Parallelt med at tyskerne gikk til angrep på Sovjetunionen i 1941, startet den tyske okkupasjonsmakten derfor å bygge ut og forsterke en rekke forsvarsverk langs hele norskekysten. De alliertes styrkeoppbygging fortsatte, og sannsynligheten for angrep fra vest økte. Dermed fortsatte okkupasjonsmakten å forsterke kystfortene i Norge i årene 1942/1943.
Anlegget på Njerveåsen ble forsterket med en kanonbunker utstyr med stridsvognkanon i kaliber 5cm. I tillegg ble satt opp en ytterligere 5 cm kanon (5cm KwK) på Nyresnes. På neset lengre ute i fjorden. Også her ble det satt opp brakke for innlosjering av mannskaper, samt 2 fjellanlegg. Stillingen på Nyresneset er en forsterkning til anlegget på Njerveåsen.


== Se også ==
Njerveåsen


== Kilder ==
Nyresnes - av Thorunn Lunde - Vestagdermuseet.no besøkt 04.04.2021
Rosé (artist)

Roseanne Park (박채영), er en koreansk sanger og danser i jentegruppa Blackpink, best kjent under artistnavnet Rosé. Hun er født og oppvokst i Auckland.


== Diskografi ==


=== Singler ===
On the Ground - 2021
Gone - 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rosé Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rosé på Internet Movie Database 
(en) Rosé hos The Movie Database 
(en) Rosé på Discogs 
(en) Rosé på MusicBrainz 
(en) Rosé på Spotify 
(en) Rosé på Last.fm 
(en) Rosé på Genius — sangtekster 
(en) Rosé på AllMusic 
Rosé på Instagram 
Rosé på YouTube 
Rosé på TikTok
Tour La Marseillaise

Tour La Marseillaise er en kontorskyskraper som ligger i Euroméditerranée-distriktet i Marseille (Frankrike).
Bygningen er det nest høyeste kontortårnet i byen Marseille. Den ble tegnet av arkitekten Jean Nouvel.Med en høyde på 136 m er det det femte høyeste provinstårnet etter Tour Incity (200 m) og Tour Part-Dieu (165 m), som begge ligger i Lyon, Tour CMA CGM i Marseille (145 m) og Tour Bretagne i Nantes.


== Se også ==
Liste over skyskrapere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tour La Marseillaise – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bajonettsag

En bajonettsag er en type håndholdt maskindrevet sag hvor sagbladet beveger seg frem og tilbake. Den ligner på en stikksag, men bladets bevegelse er i samme lengderetning som håndtaket, og de har ofte større blad. Bajonettsager brukes ofte til bygge- og rivearbeid. I likhet med stikksagen så har bajonettsagen ofte en flate flate nær foten til bladet. Operatøren kan dermed hvile verktøyet mot det objektet som skal sages, og kan gi mer effektiv saging ved å motvirke bladets tendens til å flytte på sagen.


== Se også ==
Baufil
Stikksag
Rundsag

En rundsag er en type liten buesag som brukes til figursaging (f.eks. buer og sirkler) i materialer som tre, plast eller tynt metall. Bladet er ofte svingbart inntil 360 grader. Bladet er ofte utskiftbart, slik at man kan bytte blad etter hvilket materiale og hvilken materialtykkelse man skal sage i.


== Se også ==
Buesag
Andre små buesager: Løvsag og kopesag


== Referanser ==
Oecornis

Oecornis  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Små, mørkbrunlige løpebiller.


== Levevis ==
Artene har blitt funnet i reir av neshornfugler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
Gruppen Somotrichina Mateu, 1963
Slekten Oecornis Britton, 1940
Oecornis nidicola Britton, 1940
Oecornis vadoni (Jeannel, 1949)


== Eksterne lenker ==
(en) Oecornis i Encyclopedia of Life 
(en) Oecornis i Global Biodiversity Information Facility 
Oecornis – detaljert informasjon på Wikispecies
Tomannssag

En tomannssag, også kalt stokksag, er en type kappsag laget for å opereres av to personer. Det er i hovedsak to typer tomannsager; en type for å felle trær (som regel med tynnere blad for å kunne slå inn kiler) og en type for å sage opp felte trær til tømmer (tykkere blad for mer styrke). 
Teknikken går ut på at de to personene annenhver trekker sagen mot seg. Dersom bladet kiler seg kan man banke inn en kile og så sage videre.


== Historie ==
Tomannssager er kjent fra de gamle romerne, men ble først vanlig i Europa på midten av 1400-tallet. I USA ble kappsager brukt så tidlig som på midten av 1600-tallet, men sager til felling av trær begynte ikke å erstatte økser før på slutten av 1800-tallet.
Tomannssager var viktig tidligere da man brukte muskelkraft til å sage ned trær, men i dag har andre sager stort sett tatt over bruksområdet. For eksemepel brukes motorsag til å felle trær.


== Utforming ==
Tomannssager er vanligvis 1 til 4 meter lange, men noen ganger opptil 5 meter, og har et håndtak i hver ende. I noen tilfeller, som for eksempel ved felling av mammuttre, kan to sagblad sveises sammen på endene for å få en enda lengre sag.
Tomannssager er laget for å kunne sage i begge retninger, og utformingen av tennene er viktig for at sagflis skal transporteres bort.


== Se også ==
Trefelling
Fellekile


== Referanser ==


== Kilder ==
The Crosscut Saw fra Mother Earth News (besøkt 16. april 2005)
Two Man Cross Cut Saw fra VanNatta Forestry and Logging (besøkt 16. april 2005)
Célio Taveira

Célio Taveira Filho (født 16. oktober 1940 i Santos i Brasil, død 29. mai 2020 i João Pessoa i delstaten Paraíba) var en brasiliansk fotballspiller som spilte i angrep.


== Biografi ==
Taveira spilte for de brasilianske lagene Portuguesa Santista, Ponte Preta, Jabaquara, Vasco da Gama, Nacional, Corinthians og Operário. Han skåret 100 mål for Vasco, og ble lagets 16. beste målskårerer. For Nacional skåret han 22 mål i Copa Libertadores, og ble den tredje beste brasilianske skåreren i konkurransen. Hsn trakk seg i en alder av 32 år etter å ha skadet kravebeinet i en kollisjon med Rivelino under trening.Han spilte også på det brasilianske fotballandslaget.Fra sent i 1970-årene bodde han i João Pessoa i Paraíba der han var forretningsmann som eksporterte frukt, og dessuten sportskommentator.Han døde på sykehus i João Pessoa den 29. mai 2020, i en alder av 79 år, av covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Célio Taveira Filho – PlaymakerStats.com
Dwars door Vlaanderen 2021

Dwars door Vlaanderen 2021 ble avholdt den 31. mars 2021.
Dylan van Baarle vant rittet.


== Lag og ryttere ==


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dwars door Vlaanderen 2021 - ProCyclingStats
Flandern rundt 2021

Flandern rundt 2021 var den 105. utgaven av sykkelrittet Flandern rundt. Det ble arrangert 4. april 2021.
Kasper Asgreen spurtslo Mathieu van der Poel.


== Lag og ryttere ==


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Flandern rundt 2021 - ProCyclingStats
Baskerland rundt 2021

Baskerland rundt 2021 var den 60. utgaven av sykkelrittet Baskerland rundt. Det ble arrangert fra 5. til 10. april 2021.
Primož Roglič vant sammenlagt.


== Lag og ryttere ==


== Etappene ==


=== 1. etappe ===


=== 2. etappe ===


=== 3. etappe ===


=== 4. etappe ===


=== 5. etappe ===


=== 6. etappe ===


== Resultater ==


=== Sammenlagt ===


=== Andre konkurranser ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Baskerland rundt 2021 - ProCyclingStats
Trichoxycentrus

Trichoxycentrus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Trichoxycentrus N. Ito, 2000
Trichoxycentrus rugiceps N. Ito, 2000


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trichoxycentrus i Global Biodiversity Information Facility 
Trichoxycentrus rugiceps – detaljert informasjon på Wikispecies
Pseudorhysopus

Pseudorhysopus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, mørke løpebiller. 


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (India, Kina, Vietnam).


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Pseudorhysopus Kataev & Wrase, 2001
Pseudorhysopus fukiensis (Jedlička, 1956)
Pseudorhysopus kabakovi Kataev & Wrase, 2001


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudorhysopus i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudorhysopus i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudorhysopus – detaljert informasjon på Wikispecies
Setolebia

Setolebia  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Kina, Japan og det østligste Russland).


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir ofte plassert som en underslekt av Lebia.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
Gruppen Lebiina Bonelli, 1810
Slekten Setolebia Jedlička, 1941
Setolebia caligata (Bates, 1889)
Setolebia kmecoi Kirschenhofer, 2012
Setolebia legorskyi Kirschenhofer, 2012
Setolebia nubatama Habu, 1957
Setolebia sterbai (Jedlička, 1931)


== Eksterne lenker ==
(en) Setolebia i Encyclopedia of Life 
(en) Setolebia i Global Biodiversity Information Facility 
Setolebia – detaljert informasjon på Wikispecies
Borvinde

En borvinde, også kalt svingbor, er et håndverktøy som brukes sammen med et bor for å bore et hull, vanligvis i tre. Det brukes ved at operatøren utøver trykk på toppkulen og samtidig roterer det U-formede skaftet. Ofte brukes de med spesielle bor som lettere skal grave seg inn i treverket.
Borvinden har som regel en kjoks med V-formet kjeft. Boret strammes gjerne ved å rotere kjoksen med klokken, og løsnes ved å roteres mot klokken.


== Historie ==
De tidligste kjente borvindene med U-formet grep dukket opp i Flandern mellom 1420 og 1430.


== Sammenlinging med andre hånddrevne boreverktøy ==
Den U-formede sveiven gir borvinden større moment enn andre typer hånddrevne boreverktøy. Til sammenligning vil en håndboremaskin (ligner på en en hjulvisp i oppbygning) med giring kunne oppnå betydelig høyere omdreiningstall, type 100 r/min, mens man vil slite med å oppnå slike omdreiningstall med en borvinde.


== Moderne bruk ==
Borvinder har i dag i stor grad blitt erstattet med elektriske boremaskiner, og i den senere tid portable batteridrevne slike. Tradisjonelle borvinder brukes likevel av enkelte hobbysnekkere.
De fleste moderne borvindene har en skrallemekanisme med tre posisjoner, slik at man lettere kan bruke borvinden på steder hvor det er vanskelig å komme til. Den U-formede sveiven og kulen på toppen er dessuten ofte roterende på nye modeller slik at man får mindre friksjon på nevene og dermed forebygger vannblemmer.


== Se også ==
Svingjern
Navar
Håndboremaskin, en type håndbor som er ser ut som en hjulvisp, med giring for å oppnå høyere hasighet


== Referanser ==
 


== Litteratur ==
John Adamson, "The Ultimatum brace: a feat of engineering", Furniture & Cabinetmaking, issue 264, December 2017, pp. 52–5
Reg Eaton (1989). The Ultimate Brace: A Unique Product of Victorian Sheffield. King's Lynn: Erica Jane Publishing ISBN 978-0-9514695-0-7 OCLC 21348455
David R. Russell, with Robert Lesage and photographs by James Austin, cataloguing assisted by Peter Hackett (2010). Antique Woodworking Tools: Their Craftsmanship from the Earliest Times to the Twentieth Century  Cambridge: John Adamson ISBN 978-1-898565-05-5, "Boring tools: drills and braces", pp. 459–90
White, Jr., Lynn (1962), Medieval Technology and Social Change, Oxford: At the Clarendon Press
Norgesmesterskapet i hundekjøring slede

Norgesmesterskapet i hundekjøring slede blir arrangert årlig av Norges Hundekjørerforbund.
I sledehundkjøring står føreren på en slede som blir trukket av et hundespann. Det kan være fra tre til fjorten hunder i spannet.
Menn og kvinner konkurrerer i samme klasse. Sledehundkjøring ble tidligere kalt Nome-stil.
Det konkurreres i sprint, mellomdistanse og langdistanse. I sprint er distansen 8–25 km, i mellomdistanse 20–60 km, 
og i langdistanse opptil 1000 km (ofte innlagt i Femundløpet eller Finnmarksløpet.)


== Medaljevinnere sprint ==


=== Sprint 4-spann ===
3-spann fram til 1993. 4-spann fra 1994.


=== Sprint 6-spann ===
5-spann fram til 1984. 6-spann fra 1985.


=== Sprint 8-spann ===
7-spann fram til 1984. 8-spann fra 1992.


=== Sprint 10-spann ===


=== Sprint åpen klasse ===


== Medaljevinnere mellomdistanse ==


=== Mellomdistanse 4-spann ===


=== Mellomdistanse 6-spann ===


=== Mellomdistanse 8-spann ===


=== Mellomdistanse 12-spann ===


=== Mellomdistanse åpen klasse ===


== Medaljevinnere langdistanse ==
I begrenset klasse kan det være opptil åtte hunder i spannet, og distansen kan være opptil 500 km.
I åpen klasse kan man ha opptil 14 hunder, og distansen kan være opptil 1000 km (Finnmarksløpet). 


=== Langdistanse begrenset klasse ===


=== Langdistanse åpen klasse ===


== Se også ==
Norgesmesterskapet i hundekjøring nordisk stil
Norgesmesterskapet i hundekjøring barmark


== Referanser ==


== Kilder ==
(no) Norgesmestere i langdistanse hundekjøring i Store norske leksikon
Resultater Finnmarksløpet
Resultater Femundløpet
McHenry

McHenry kan være:


== Byer i USA ==
McHenry (Illinois)
McHenry (Kentucky)
McHenry (Maryland)
McHenry (Mississippi)
McHenry (Nord-Dakota)
Carbondale

Carbondale kan være:


== Byer i USA ==
Carbondale (Colorado)
Carbondale (Georgia)
Carbondale (Illinois)
Carbondale (Indiana)
Carbondale (Iowa)
Carbondale (California)
Carbondale (Kansas)
Carbondale (Michigan)
Carbondale (Ohio)
Carbondale (Oklahoma)
Carbondale (Pennsylvania)
Carbondale (Texas)
Carbondale (Vest-Virginia)