jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
3Arena

3Arena (tidligere The O2) er et innendørs konsert- og eventlokale i Dublin i Irland. Arenaen åpnet dørene 16. desember 2008 og ble bygget på samme sted som det tidligere og mindre konsertlokalet Point Theatre (1988–2007).. 3Arena het opprinnelig The O2, men skiftet navn 4. september 2014, da teleselskapet Three Ireland overtok som hovedsponsor. Arenaen eies av selskapet Apollo Leisure Group Ltd., har plass til 14 500 publikummere og er blant de ti travleste musikkarenaene i verden.


== Bakgrunn ==
Da konsertlokalet Point Theatre, opprinnelig en vognhall fra 1878, stengte dørene i 2007, ble lokalet revet og ombygget til et nytt og moderne konsertlokale. Bare deler av fasaden til Point Theatre er bevart. 
Det nye konsertlokalet åpnet i desember 2008 og het The O2 – oppkalt etter teleselskapet O2, i likhet med konsertlokalet The O2 Arena i London. I 2008 betalte teleselskapet O2 til sammen 25 millioner euro for navnerettighetene til lokalet i ti år. Da mobilselskapet O2 Ireland ble kjøpt opp av rivalen Three Ireland i juni 2014, ble arenaen omdøpt til 3Arena 4. september 2014.


== Innredning og design ==
De bakerste setene er 60 meter fra scenen – 20 meter nærmere enn forgjengeren Point Theatre. Nærheten ble muliggjort ved å anlegge sitteplassene i en gigantisk vifteformasjon, inspirert av Colosseum i Roma. Det er ingen sponsorområder eller VIP-bokser for bedrifter i salen, og alkohol selges i en eget avsperret del av arenaen.I 2011 var arenaen den femte travleste musikkarenaen i verden, med et årlig billettsalg på 670 000. Bare The O2 Arena i London, Manchester Arena, Antwerpens Sportpaleis og Melbournes Rod Laver Arena hadde flere solgte billetter. I 2012 klatret 3Arena til fjerdeplass, men falt til niendeplass igjen i 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) The O2 (Dublin) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sosialstat

Sosialstat er et normativt begrep. Det er særlig brukt i tysk politikk (Sozialstaat), og beskriver de rettigheter og institusjoner som er rettet mot fattigdom og sosial ulikhet, og som fremmer sosial rettferd og sosial sikkerhet. Sosialstaten er begrepet for Tysklands variant av velferdsstaten.I Tysklands grunnlov fra 1949 (Grundgesetz) artikkel 20 fremgår det således at landet skal være en «sosial forbundsstat» («sozialer Bundesstaat»). Videre fremgår det av artikkel 28 at delstatenes forfatningsmessige ordning blant annet må tilfredsstille grunnprinsippene for en «sosial rettsstat» («Grundsätzen des ... sozialen Rechtsstaates»).Gøsta Esping-Andersen klassifiserte velferdsstatene i tre modeller: den liberale, den konservative og den sosialdemokratiske. I dette systemet beskrives den tyske sosialstaten som en konservativ variant. Den sosiale ytelse viderefører de posisjoner som er oppnådd i yrkeslivet. Sosiale ytelser vil for eksempel være et resultat av de premier som er betalt inn. I liberale velferdsstater gis sosiale ytelser bare til de aller fattigste, som regel etter streng behovsprøving. USA er det landet som kommer nærmest denne ytterligheten. Den sosialdemokratiske modell som finnes i Skandinavia, kjennetegnes av sterkere inngripen i markedet og av universelle ytelser som omfatter hele befolkningen.Ytelsene er uavhengig av tidligere opptjening, og med begrenset innslag av økonomisk behovsprøving.


== Referanser ==
Övre Fryken

Övre Fryken er en av de tre Frykensjøene i Sunne og Torsby kommuner i Värmland i Sverige. Sjøen er langstrakt i nord-sørretning, og rekker fra Torsby i nord til utløpet like ved Sunne i sør.Sjøen får tilførsel primært fra Ljusnan og Röjdan, som begge munner ut ved Torsby i nordenden. Utløpet er i sør mot Mellan-Fryken og videre til Vänern. 


== Referanser ==
MS «Gjendine»

MS «Gjendine» er en passasjerbåt, bygget i 1990 for rederiet L. Rødne og Sønner som MS Clipperskyss. Den gikk for det meste som skoleskyss og sightseeing i Lysefjorden. Båten ble i 2006 solgt til Gjendebåten AS og brukes på Gjendevatnet til å frakte turgåere inn til blant annet Besseggen.Fartøyet har blitt ombygget tre ganger etter at den ble bygget i 1990. Første gang, i 1994, ble den forlenget med 1,55 meter til nåværende lengde. I 2002 ble øvre salongen endret til manskapsinnredning, noe som førte til 8 færre passasjerplasser. Den fikk også ny maskin og sertifikatet ble endret. Da båten ble solgt til Gjendebåten ble den endret fra hurtigbåt til passasjerbåt og fikk en ny motor. Overbygget ble midlertidig demontert for at båten skulle kunne fraktes fra Lærdal i Sognefjorden og opp til Gjendesheim.


== Referanser ==
Gjendebåten

Gjendebåten AS er et norsk rederi. Det har fraktet passasjerer over Gjende hver sommer siden 1906 blant annet med båten MS «Gjendine».
I 2018 investerte selskapet 20 millioner kroner i ny båt («Kåre Johan») som ble fraktet med lastebil fra Lærdal. Båten ble bygget i Ålesund og delt i tre seksjoner i Lærdal før frakten til fjells.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
U20-VM i friidrett 2018 – Tikamp menn

Tikamp for menn under U20-VM i friidrett 2018 ble arrangert på Ratina stadion i Tammerfors 10 og 11. juli 2018.


== Rekorder ==


== Resultater ==
Resultater:
██ Høyeste poengscore i hver øvelse er markert i gult.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IAAF - World U20 Championships Arkivert 15. september 2017 hos Wayback Machine.
Adjø Montebello

Adjø Montebello er en norsk eksperimentell konsertfilm av og med den norske rapduoen Karpe Diem. Filmen er regissert av Thea Hvistendahl og hadde premiere 7. desember 2017. Filmen er avslutning på duoens Heisann Montebello-prosjekt.
Under Amandaprisen 2018 vant filmen prisen for beste produksjonsdesign/scenografi (Astrid Sætren og Sebastian Ekeberg) og var dessuten nominert i klassene beste visuelle effekter (Torgeir Busch), beste musikk (Chirag Rashmikant Patel, Magdi Omar Ytreeide Abdelmaguid, Kjetil Røst Nilsen og Thomas Kongshavn) og beste klipp (Jonas Aarø og Thomas Trælnes). Under Kanonprisen 2017 vant den prisen for beste produksjonsdesign ved Astrid Maria Sætren og Sebastian Ekeberg og var en av tre finalister til Filmwebs publikumspris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adjø Montebello på Internet Movie Database 
(no) Adjø Montebello på NRK TV 
«Adjø Montebello». filmweb.no. Besøkt 25. august 2018.
Holmsjön (Sundsvall)

Holmsjön er en innsjø nordvest i Sundsvall kommune i Medelpad i Sverige. Den nordvestre delen av innsjøen ligger i Bräcke kommune, en liten bit også i Ånge kommune. Sjøen er langstrakt i hovedretning nordvest-sørøst, men utløpet er omtrent midt på innsjøen mot sørvest til Fagervikssjön og Leringen.Sjøen får tilførsel primært fra Hemsjön og Ljungån i nordvest. 
I sjøen finnes ørret, røye, sik, regnbueørret, abbor og gjedde.Det er også tilrettelagt badestrender ved Västbyn nær Holm og ved Sandnäset.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Skandinavia


== Referanser ==
Holmsjön

Holmsjön kan vise til:

Holmsjön (Ånge), innsjø i Ånge kommune i Västernorrland
Holmsjön (Sundsvall), innsjø i Sundsvall, Bräcke og Ånge kommuner
Karl Ludwig Friedrich von Hinckeldey

Karl Ludwig Friedrich von Hinckeldey (født 1. september 1805 i Schloss Sinnershausen i Sachsen-Meiningen, død 10. mars 1856 i Charlottenburg) var politisjef (Generalpolizeidirektor) i Berlin under Fredrik Vilhelm IV av Preussen.


== Liv ==

Hinckeldey studerte rettsvitenskap i Göttingen og Berlin, og gjorde karriere som embetsmann i de prøyssiske provinsbyene Liegnitz og Merseburg. 18. november 1848 ble han utnevnt til politisjef i Berlin. I dette embetet hadde han ansvaret for mye av byadministrasjonen. Han gikk straks i gang med å modernisere administrasjonen. Politistyrkene ble organisert etter militært mønster, og det ble dannet et profesjonelt brannvesen. Han begynte arbeidet med byens vannforsyning og innførte folkekjøkken og badeanstalter. Mye ble gjort for å dempe misnøyen i befolkningen som hadde ført til marsrevolusjonen i 1848. Samtidig skjerpet Hinckeldey overvåkningen av alle lag av befolkningen gjennom et strengt politiregime. Han hadde rett til å forvise «mistenkelige» personer fra Berlin uten lov og dom.
Gjennom sin maktutøvelse i Berlin kom Hinckeldey i strid med andre grener av den prøyssiske forvaltningen, særlig statsbyråkratiet og militæret. Men kong Fredrik Vilhelm IV holdt sin hånd over ham og beskyttet ham mot alle angrep. Men da Hinckeldey grep inn mot en hasardspill-klubb med adelige medlemmer, ble han utfordret til en duell av offiseren Hans von Rochow, som var en dyktig skytter. Hinckeldey ble drept i pistolduellen som fant sted på Jungfernheide utenfor Berlin 10. mars 1856. Omkring 100 000 mennesker møtte i begravelsen hans, som til tross for at Hinckeldey ikke hadde vært populær, ble en folkedemonstrasjon rettet mot adelskretsen omkring den konservative avisen Kreuzzeitung. Også prins Vilhelm viste sin sympati for Hinckeldey, mens kongen var vaklende.
Hinckeldey anses som en av de fremste representantene for den prøyssiske reaksjonen etter marsrevolusjonen i 1848.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Gerd Heinrich: «Hinckeldey, Carl von.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 9, Duncker & Humblot, Berlin 1972, ISBN 3-428-00190-7, s. 175 f. (digitalisering).
Maria Brochmann

Maria Dybwad Brochmann (født 25. mars 1993) er en norsk fotballspiller fra Bergen som spiller for Brann.


== Karriere ==
Hun spilte for Åsane hvor hun var med å rykke opp til 1. divisjon i 2011. I 2013 ble hun toppscorer i 1. divisjon med sine 20 mål.Før 2014-sesongen ble hun hentet til Arna-Bjørnar i Toppserien. I april 2016 røk hun korsbåndet, noe som medførte at hun mistet resten av sesongen. Før 2018-sesongen var hun stekt ønsket av Vålerenga, og hun ønsket selv en overgang. Budet ble avslått av Arna-Bjørnar, og Brochmanns agent reagerte på hvordan Arna-Bjørnar hadde opptrådt i forhandlingene. Han forklarte at når klubben gir spilleren tillatelse til å snakke med en ny klubb, så må intensjonen være at man skal bli enige om en overgang. Brochmann var enig med Vålerenga, og det ble lagt inn bud. Men beskjeden fra Arna-Bjørnar var at de ikke ville selge. Dermed ble Brochmann værende i Arna-Bjørnar, og hun ble utnevnt som kaptein i 2018.I september 2018 ble Brochmann tatt ut på det norske A-landslaget for første gang. Hun ble sittende på benken i Norges VM-kvalifiseringskamp mot Nederland, hvor Norge sikret seg plass i VM året etter. Etter 2018-sesongen forlenget hun ikke kontrakten med Arna-Bjørnar. Hun skal ha takket nei til klubber fra England, Frankrike og Italia, før hun signerte for Sandviken i desember 2018.I nest siste serierunde i 2021 scoret Brochmann hele fem mål for Sandviken i 8-0-seieren over Klepp som sikret klubben sitt første seriemesterskap.Fra januar 2022 har Brochmann vært hovedtrener for Fana IL sitt kvinnelag i 3. divisjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Maria Brochmann – Norges Fotballforbund 
(de) Maria Brochmann – Soccerdonna 
(en) Maria Brochmann – FBref
Máttaráhkká

Máttaráhkká er en modergudinne i samisk religion. Sammen med sine tre døtre Sáráhkká, Juoksáhkká og Uksáhkká spiller hun en sentral rolle i fosterets tilblivelse, svangerskap og fødsel.
Navnet er dannet av de to samiske ordene «ahka»/«akka» – som betyr gammel kvinne, kone eller bestemor; og «Mattar» som betyr jord, røtter eller opprinnelse. Deler av gulvet i gammen kalles også «mattar» i alle samiske språk, det er den delen av gulvet som er nærmest veggen.Ifølge samisk tro var det høyguden Raedienaehtjie som skapte menneskenes sjel, mens Máttaráhkká ga legeme til de nye menneskene. Hun ga menneskebarnet videre til sin datter, fødselsgudinnen Sáráhkká, som plasserte fosteret i morslivet, og beskyttet kvinnene under svangerskapet. Juoksáhkká var buemoren (av juoksa – «bue») og kunne gripe inn i morens liv og forandre kjønn på fosteret; man trodde at alle foster opprinnelig var av hunkjønn, og at et offer til Juoksáhkká kunne sørge for at man fikk guttebarn.
Disse fire guddommene er i hovedsak knyttet til den kvinnelige sfæren, selv om fruktbarhetsgudinnen Sáráhkká også ble dyrket av menn. Selv om de fleste samiske guddommene var abstrakte, uten materielle manifestasjoner, skal det ha vært vanlig at samiske kvinner hadde et sett med dukker, som regel tøydukker, som representerte de fire mødregudinnene. Dukkene ble laget av mor eller bestemor, som en beskyttelse, og som et symbol på at kvinnens egen slekt var til stede i gammen, når en nygift kvinne hadde flyttet til sin ektemanns og svigerfamilies bosted.


== Referanser ==
Sáráhkká

Sáráhkká eller Sarakka er en gudinne for svangerskap og fødsel i samisk religion. Sammen med sin mor Máttaráhkká og sine to søstre Juoksáhkká og Uksáhkká spiller hun en sentral rolle i unnfangelse og forløsning, og var de guddommene som «sto nærmest dagliglivet.»Navnet hennes er forklart på ulike måter. Det siste leddet er «ahka»/«akka» – som betyr gammel kvinne, kone eller bestemor. Det føsrste leddet kan komme fra verbet saaret, som betyr å splitte eller dele. Det henspiller på at hun skiller barnet fra kvinnens livmor. Det kan også komme fra verbet sárrat som betyr å skape.Ifølge samisk tro var det høyguden Raedienaehtjie som skapte menneskenes sjel, mens Máttaráhkká ga legeme til de nye menneskene. Hun ga menneskebarnet videre til Sáráhkká, som plasserte fosteret i morslivet, og beskyttet kvinnene under svangerskapet. Juoksáhkká var buemoren (av juoksa – «bue») og kunne gripe inn i morens liv og forandre kjønn på fosteret; man trodde at alle foster opprinnelig var av hunkjønn, og at et offer til Juoksáhkká kunne sørge for at man fikk guttebarn.
 Denne framstillingen bygger på Hans Skankes avhandling om samisk religion.Sáráhkká hadde tilhold under ildstedet i gammen, og man ofret til henne ved å slå litt drikke i kanten av ildstedet. «Sengegrøten», den første maten som en barselkvinne får etter fødselen, kalles Sarakkagrøt. Hun er også gudinne for dyrenes fruktbarhet og reinkalvenes fødsel.Selv etter at samene hadde tatt i bruk kristne skikker og kristen dåp hendte det at dåpsbarn ble døpt på nytt i Sáráhkkas navn etter den kristne dåpen.


== Referanser ==
Simpelt fængsel

Simpelt fængsel (custodia honesta) var en dansk type fengselsstraff som var hjemlet i straffeloven av 1866. Simpelt fængsel etter straffeloven av 1866 var den mildeste formen for fengselsstraff, og var kjennetegnet ved at den innsatte ikke var undergitt sedvanlig fangekost. Simpelt fængsel var foreskrevet som straff for mindre alvorlige forbrytelser, og kunne idømmes fra to dager og opp til to år.
Simpelt fængsel ble med straffeloven av 5. april 1930 erstattet av hæftestraf, som i 2001 ble helt avskaffet.


== Eksterne lenker ==
Straffeloven af 1866
San Bernardino-stredet

San Bernardino-stredet (tagalog: Kipot ng San Bernardino, engelsk: San Bernardino Strait) er et strede mellom den filippinske øya Samar og Bicol-halvøya som er sørøstre del av øya Luzon.
Stredet forbinder Samarsjøen i sør med Filippinerhavet i nordøst. På det trangeste er det mindre enn 20 km bredt. I søndre del ligger øyene Calintaan, Capul, Dalupiri og Burabud, i nordøst blant annet øyene Langub og San Bernardino Island. I overgangen til Samarsjøen ligger Naranjoøyene.


== Historiske hendelser ==
I 1543 nådde Ruy López de Villalobos' ekspedisjon de filippinske øyer og dro gjennom San Bernardino-stredet. Ekspedisjonen var utsendt av visekongen av Mexico etter ordre fra keiser Karl V for å få etablert en spansk koloni nær de portugisisk-okkuperte Krydderøyene. Det gikk ikke så bra for ekspedisjonen. Ett av skipene, det lille San Juan de Letran med et reduret mannskap på tyve mann, tilbakela mer enn 5.000 kilometer i filippinske farvann, blant annet San Bernardino-stredet, og San Juanico-stredet mellom Samar og Leyte.

San Juan seilte også hele veien rundt Mindanao, forsøkte å nå Mexico, men ble blåst tilbake til Marianene av en storm i det nordlige Stillehavet. Det fant veien tilbake til  Filipinas (som Samar og Leyte var blitt navngitt av Villalobos), og den 3. januar 1544 gikk det på grunn på grunn av de lumske havstrømmene i San Bernardino-stredet («just as dozens of Spanish vessels were to do for the next three centuries»).Under annen verdenskrig løp en japansk flåtestyrke gjennom stredet til det som skulle bli kjent som slaget ved Samar som del av slaget ved Leytebukten.


== Referanser ==
Godtvard Berg

Godtvard Sivertsen Berg (født 29. desember 1860 på Røra, død 5. juni 1940 i Frol) var en norsk gårdbruker, underoffiser og ordfører i Frol herred (Levanger landsogn) 1905–1910, valgt som venstremann.

Han var sønn av gårdbruker Sivert Johnsen Berg og hustru Berit Martha Pedersdatter Østvold på Nedre Berg i Røra herred.Han fullførte kavaleriets underoffiserskole i Kristiania i 1881, tjenestegjorde på Rinnleiret og fikk grad av standartjunker i 1910, og tok avskjed i 1916.Han giftet seg med Gine Olsdatter Ulve og overtok hennes slektsgård Østre Ulve i Frol herred, like øst for Levanger kjøpstad. De fikk åtte barn; deres eldste sønn Ole Berg og dennes sønn Ulf Berg ble generaler.Berg var en benyttet kommunal tillitsmann, blant annet som formann i fattigstyret i Frol 1894–1904, overformynder 1903–1931, medlem av herredsstyret 1902–1922 og ordfører 1905–1910. Han var formann i direksjonen (styret) i Levanger og Skogns Sparebank 1930–1935.Han ble i 1926 tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv med diplom «for sitt militære virke».Han døde i 1940, 79 år gammel, og ble begravet fra Levanger kirke.


== Referanser ==
Valget i Bayern 2018

Valget i Bayern 2018 var det 18. valget til Bayerns landdag siden andre verdenskrig. Valget ble avholdt 14. oktober 2018. Samtidig med landdagsvalget ble det også avholdt valg til de folkevalgte forsamlingene til Bayerns regioner (bezirk).
Landdagen fikk etter valget 205 medlemmer.


== Valgsystem ==
Velgerne fikk etter de reglene som gjaldt to stemmesedler. Med førstestemmen valgte den stemmeberettigede mellom kretskandidatene i de aktuelle partier og lister. Andrestemmen var i utgangspunktet en partistemme. I Bayern var det i motsetning til ved valget til Forbundsdagen, slik at velgerne kunne krysse av en kandidat på listen. En stemme for kandidaten gjaldt også som en stemme for vedkommendes parti. Kandidaten fikk stemmen i den krets hun eller han stilte til valg. Begge stemmesedler talte med når partistemmene ble talt opp.Landdagen hadde i utgangspunktet 180 medlemmer, hvorav 91 ble valgt med førstestemmen i de 91 valgkretsene, og 89 med andrestemmen. Alle de som ble valgt med førstestemmen kom inn i landdagen. For å sikre at partienes forhold ble i samsvar med partistemmene, fantes det regler for overskuddsmandater og utjevningsmandater.Sperregrensen for hvert parti var fem prosent.Stemmerettsalderen var 18 år.


== Utgangsposisjon ==
CSU fikk ved valget i 2008 flertall i landdagen, med 101 medlemmer. Nest største parti ble SPD med 42 medlemmer, deretter fulgte Freie Wähler med 19 og Bündnis 90/Die Grünen med 18 medlemmer av landdagen. I løpet av valgperioden mistet Freie Wähler to og Bündnis90/Die Grünen ett medlem. Det var dermed tre fraksjonsløse medlemmer av landdagen ved valgperiodens utløp.


== Referanser ==
Juoksáhkká

Juoksáhkká eller Juksakka er en av gudinnene for svangerskap og fødsel i samisk religion. Sammen med sin mor Máttaráhkká og sine to søstre Sáráhkká og Uksáhkká spiller hun en viktig rolle i unnfangelse og forløsning, og var de guddommene som «sto nærmest dagliglivet.»

Det siste leddet i navnet er «ahka»/«akka» – som betyr gammel kvinne, kone eller bestemor. Det første leddet kommer fra ordet juoksa, bue. Juoksáhkká kalles også for «buemoren».Ifølge samisk tro, slik det forklares i Hans Skankes avhandling om samisk religion fra 1730, var det høyguden Raedienaehtjie som skapte menneskenes sjel, mens Máttaráhkká ga legeme til de nye menneskene. Hun ga menneskebarnet videre til Sáráhkká, som plasserte fosteret i morslivet, og beskyttet kvinnene under svangerskapet. Juoksáhkká kunne gripe inn i morens liv og forandre kjønn på fosteret; man trodde at alle foster opprinnelig var av hunkjønn, og at et offer til Juoksáhkká kunne sørge for at man fikk guttebarn.
Juoksáhkká hadde tilhold lengst inn i gammen, på den plassen bak ildstedet som var forbeholdt våpen og sjamantromma. Som «buekone» var hun også jaktgudinne.


== Referanser ==
Uksáhkká

Uksáhkká, Oksaahka eller Uksakka er en av fødsels- og mødregudinnene i samisk religion. Sammen med sine mor Máttaráhkká og sine to søstre Sáráhkká og Juoksáhkká spiller hun en rolle i barnets fødsel og første levetid, og var de guddommene som «sto nærmest dagliglivet.»Uksáhkká har tilhold under dørsstokken i gammen, og vokter boligen mot alt ondt. Hun passer på barna i deres første leveår, særlig når de lærer å gå. Det siste leddet i navnet hennes er «ahka»/«akka» – som betyr gammel kvinne, kone eller bestemor. Det første leddet kommer fra ordet uksa, dør.I samisk tro er det høyguden Raedienaehtjie som skaper menneskenes sjel, mens Máttaráhkká gir legeme til de nye menneskene. Hun overlater menneskebarnet til Sáráhkká, som plasserte fosteret i morslivet, og beskyttet kvinnene under svangerskapet. Juoksáhkká kunne gripe inn i morens liv og forandre kjønn på fosteret. Uksáhkkás rolle er å beskytte barnet etter at det er født. I noen kilder har gudinnene Juoksáhkká og Uksáhkká og deres oppgaver og roller vokst sammen.Inga Ravna Eiras diktsamling Ii dát leat dat eana («Dette er ikke den jorda», 2018) har form av en monolog hvor Uksáhkká taler til vår tids mennesker om naturvern.


== Referanser ==
Aslaug Blytt

Aslaug Blytt (født 1899, død 1966) var en norsk lærer, kunsthistoriker og museumsleder.


== Familie ==
Hun var født i Bergen som datter av Johan Nicolai Lieske Blytt (1871–1953) og Sigrid Hanssen (1876–1958). Faren var kjøpmann og lokal idrettsleder som ga navn til Johan Blytts vei. Hun var oldebarn av en av de mange gullsmeder i Blyttslekta som kom til Bergen fra Rostock omkring år 1630.


== Lærervirke ==
Efter examen artium 1918 fikk hun jobb ved Arentz og Myres skole i Bergen og var 1919–21. Så tok hun sproglig-historisk adjunkteksamen og pedagogisk eksamen i 1927. Vikarierte ved Sydneshaugen skole 1930–32.Hun tok magistergrad ved Universitetet i Oslo i 1935 og arbeidet 1935–47 som lektor ved Bergen katedralskole.


== Nansenhjelper ==
Hun var leder for Nansenhjelpen i Bergen, og hjalp folk å rømme under den andre verdenskrig. Under krigen satt hun noen måneder på Grini.


== Kunsthistoriker ==
Hun skiftet beite i 1947 og flyttet til Oslo som museumslektor ved Nasjonalgalleriet. Der var hun i tre år, og i tillegg underla hun seg formannsvervet i Landslaget for Kunst i solen 1948–50.  Efter en studiereise i 1950  til USA,  flyttet Aslaug tilbake til Bergen for å være sjef ved Rasmus Meyers samlinger og Bergen Billedgalleri.


== Politikk ==
Hun representerte Arbeiderpartiet i Bergens bystyre 1945 til 1947 (da hun reiste til Oslo) og fra 1956 til 1960.Blytt satt i Kringkastingsrådet 1946–51.  Hun satt også i styret til Riksgalleriet noen år.
Etter hun sluttet i 1964 fikk hun Kongens fortjenstmedalje i gull.Hun døde den 25. april 1966.


== Utgivelser ==
Blytt, Aslaug (1939). Lars Hertervig. Gyldendal.  [Om Lars Hertervig]
Blytt, Aslaug (1955). Skolebesøk i kunstmuseer. Oslo: Landslaget Kunst i skolen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aslaug Blytt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Aslaug Blytt hos Stortinget 
(no) Aslaug Blytt hos Norsk senter for forskningsdata