jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mikael Rohoza

Mikael Rahoza (polsk: Michał Rahoza, ukrainsk: Михайло Рогоза, Mykhajlo Rohoza, russisk: Михаил Рогоза, Mikhail Rogoza, født 1540 i Volhynia i kongedømmet Polen; død mellom juni og august 1599 i Nowogródek i kongedømmet Polen-Litauen) var en ortodoks og med Roma forent metropolitanepark av Kiev (1589–1599).


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Rahoza ble født i en hviterussisk adelsfamilie i Volhynia et sted i området rundt Minsk. I Wilna (Vilnius) fikk han sannsynligvis utdannelse av jesuittene ved deres kollegium der, og så ble han skriver hos vojvoden der, fyrst Bogotsj Koretskij.


=== Munk, abbed ===
Senere ble han munk i Himmelfartsklosteret i Minsk. I 1579 ble han arkimandritt (abbed) i klosteret. Fra 1582 ledet han Trefoldighetsklosteret i Slutsk.


=== Metropolitt ===
I 1589 ble han av Sigismund III kalt til metropolitt av Kiev, Halytsj og hele Rus'. Patriark Jeremias II av Konstantinopel, som var i Wilna da, ordinerte ham i august samme år. Kongen hadde fått råd fra en rekke magnater som vojvoden av Navahrudak Teodor Skumin-Tyszkiewicz og vojvoden av Kiev Konstanty Ostrogski om at abbed Mikael var den beste kandidat. Bakgrunnen til at Konstantinopel-patriarken var i Polen-Litauen var den prosess som førte til avsettelsen av Onesifor Devotsjka, sannsynligvis fordi han var «digamist» og tolererte dette (to ekteskap, det vil si gjengifte) for prester, dette ble forstått som en form av bigami, og uansett var det slik at kirken ikke tillot prester å gifte seg - skjønt gifte menn kunne bli prester (ikke munkeprester). 
Mikael bestrebet seg for omfattende reformer av kirken, ved en rekke synoder som for eksempel den han innkalte til i 1590, og ble da møtt av en del hard motstand, også fra deler av kleresiet. Motstanden kom særlig fra de stauropegiale, og var en av grunnene til at han så hen mot Roma.Unionen i Brest: Fra 1594 virket han aktivt for bestrebelsene for en union av den rutenske ortodokse kirke i kongeriket Polen-Litauen med den katolske kirke i Roma. En forutsetning var at kirken skulle videreføre sin bysantinske liturgi og sin egen kirkerett. Dette ble fastholdt i et dokument av 2. desember 1594 og igjen i to bønneskrift undertegnet i Brest 12. juni 1595, som han hadde vært med på å utarbeide og sendt og approbert av henholdsvis kong Sigismund III og pave Klemens III, og endelig i 8. oktober 1596 virkeliggjort på en synode, fortsatt i Brest.
Metropolitt Mikael forble til sin død sommeren (sannsynligvis i august) 1599 overhode av den nye gresk-katolske kirke. Han hadde en tid utviklet tvil om det enhetsprosjekt han satte i gang, men ikke så meget at han brøt av.
Han ble etterfulgt av biskopen av Volodymyr, Hypatius Pociej, som var en iherdig tilhenger av Brest-unionen. Men ikke alle ukrainere støttet ha, og tyve år senere, i 1620, gjenopprettet patriarken av Jerusalem Kiev-metropoliet under sin egen juridiksjon: Den første metropolitten for denne ortodokse kirke var Job Boretskij, og slik ble hierarkiet i det følgende duplisert.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rahoza, Mykhajlo. I: Encyclopedia of Ukraine. Bd. 4. University of Toronto Press, Toronto Buffalo 1993. ISBN 978-0-8020-3009-2, s. 308
Eystein Sverre Husebye

Eystein Sverre Husebye jr. (født 17. juni 1961 i Bergen) er en norsk lege, og professor i endokrinologi (hormonsykdommer). Han leder K.G. Jebsen Senter for Autoimmune sykdommer ved Universitetet i Bergen, og Nasjonalt Register for organ-spesifikke autoimmune sykdommer ved Medisinsk klinikk, Haukeland universitetssykehus. Husebye er æresdoktor ved Uppsala universitet. 
Han er sønn av professor emeritus Eystein Sverre Husebye 7sr. og sønnesønn til teolog og forfatter Sverre Daniel Husebye.


== Bakgrunn ==
Husebye ble cand. med. ved Universitetet i Bergen i 1985 og ble dr. med samme sted i 1990. Etter turnustjeneste ved Sentralsjukehuset i Hedmark og i Steigen kommune (1989-90) gjorde han førstegangstjenesten ved Andøya flystasjon. Han tok spesialistutdannelse i indremedisin og hormonsykdommer ved Universitetssjukhuset i Linköping (1991-93) og Akademiska Sjukhuset i Uppsala (1993-96). Under tiden i Uppsala arbeidet han som postdoktor ved Uppsala universitet med studier av binyresykdommer.
Husebye har siden 1996 vært knyttet til Universitetet i Bergen og Haukeland Universitetssykehus der han er professor i endokrinologi ved Klinisk institutt 2 og overlege ved Medisinsk klinikk. Han leder forskningsgruppen Endokrin medisin som ble etablert i 1996. Husebye er siden 2016 gjesteprofessor ved Karolinska Institutet i Stockholm. Han har hatt flere forskningsopphold i utlandet, ved The Weizmann Institute of Science i Rehovot, Israel og ved Harvard Medical School i Boston. Husebye er leder av Norsk endokrinologisk forening.
I sin forskning har Husebye fokusert på autoimmune hormonsykdommer, spesielt autoimmun binyrebarksvikt. Han står bak studier av genetiske mekanismer for utviklingen, etablering av autoantistoffer i diagnostikk og ny behandling med tilføring av hormoner i pumpe. Han har ledet 2 store forskningsprosjekter finansiert av Den Europeiske Kommisjon, FP7-EurAdrenal og H2020-Ultradian. Sammen med Kristian Løvås har Husebye forfattet den første læreboken i hormonsykdommer på norsk.


== Utmerkelser ==
Helse Vest, Årets forsker (2019)
Æresdoktor Uppsala Universitet (2014)


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside UiB
Hjemmeside ROAS-registeret
Ingeborg Zernin

Sara Ingeborg Zernin (født Lund 17. november 1878 i Kristiania, død 5. oktober 1949 i Skien) var en norsk forfatter og dramatiker.


== Liv og virke ==
Ingeborg Zernin utga anonymt lystspillet Kvinder! Kvinder!, som ble satt opp på Centralteatret i 1924, med Ellen Isefiær i hovedrollen som Eva, og med Thoralf Klouman i rollen som hennes ektemann, professor Aage Falck. Stykket hadde premiere 30. april, og gjorde ingen stor suksess.I 1929 utkom hennes ungpikeroman Rittmesterens datter på forlaget Aschehoug, en bok hun tilegnet kusinene Eva og Inger Johanne. Boken kom i 1931 ut i svensk utgave på Bonnier, med tittelen Eva. Bokens Eva er nærmest grenseløst begavet og sjarmerende, og demonstrerer sine gode egenskaper på en rekke områder.


== Familie ==
Ingeborg Zernin var datter av malermester Thore Nilsen Lund og Olea Aaseth.
Hun ble 5. januar 1903 gift i Trefoldighetskirken med overlærer Walter Rikard Zernin  fra Pommern.


== Bibliografi ==
ca. 1924: Lystspillet Kvinder! Kvinder!
1929: Rittmesterens datter, Aschehoug, Oslo


== Referanser ==


== Kilder ==
Dette skrev kvinner. Oslo: Skolen. 1984. s. 258. ISBN 8257900109.
Julia Sánchez

Julia Sánchez Deza (født 28. januar 1930 i Lima, død 19. desember 2001 i Lima) var en peruansk friidrettsutøver, som konkurrerte i sprintløp, lengdehopp og høydehopp på 1940- og 50-tallet. Hun ble søramerikansk mester på 100 meter to ganger - i 1949 og 1952.
Sánchez studerte ved National Physical Institute ved Universidad Nacional Mayor de San Marcos i Lima. Hun ble tildelt Laureles Deoprtivos av den peruanske staten for sin innsats og resultater innen friidretten.


== Idrettskarriere ==
Sánchez deltok i Bolivarianske leker 1947–48, og vant der fem medaljer. Hun vant 50 og 100 meter, og deltok på Perus stafettlag som vant 4 x 100 meter stafett. Hun fikk sølv i lengdehopp, bak Julia Iriarte fra Bolivia. I tillegg fikk hun bronse i høydehopp. Det ble arrangert et uoffisielt Søramerikansk mesterskap i friidrett i 1948, og hun fikk der gull på 200 meter og i lengdehopp, og fikk sølv i høydehopp, bak Carmela Antezana.Hun deltok i Søramerikansk mesterskap i friidrett 1949, som ble arrangert i Peru, og vant der 100 meter, foran Adriana Millard og Benedita de Oliveira. Hun vant også 100 meter under Panamerikanske leker 1951 og under Søramerikansk mesterskap i friidrett 1952. Tiden hennes på 100 meter under Panamerikanske leker 1951, 12,2 sekunder, var nasjonal rekord på denne øvelsen i 18 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julia Sánchez – Track and Field Statistics 
(en) Julia Sanchez - Athletics Podium
Marco Santagata

Marco Santagata (født 28. april 1947 i Zocca i provinsen Modena i Emilia-Romagna i Italia, død 9. november 2020 i Pisa i Toscana) var en italiensk akademiker, forfatter og litteraturkritiker.


== Biografi ==
Santagata studerte klassisk litteratur ved Universitetet i Pisa og Scuola Normale Superiore di Pisa, der han tok slutteksamen i 1970. Han ble professor i litteratur ved Ca' Foscari-universitetet i Venezia før han vendte tilbake til sin alma mater, Universitetet i Pisa, i 1984 som professor i filologi, litteratur og lingvistikk. Han var spesialist på Dante Alighieris og Petrarcas verker.
Blant hans studenter kan nevnes Claudio Giunta, Angelo Eugenio Mecca, Vinicio Pacca og Michelangelo Zaccarello.
Marco Santagata døde i Pisa 9. november 2020 i en alder av 73 år av COVID-19.


== Verker ==


=== Romaner ===
Papà non era comunista (1996)
Il copista (2000)
Il maestro dei santi pallidi (2002)
L'amore in sé (2006)
Il salto degli Orlandi (2007)
Voglio una vita come la mia (2008)
Come donna innamorata (2015)


=== Essays ===
Petrarca e i Colonna (1988)
Amate e amanti. Figure della lirica amorosa fra Dante e Petrarca (1999)
La letteratura nei secoli della tradizione. Dalla Chanson de Roland a Foscolo (2007)
Manuale di letteratura italiana contemporanea (2007)
L'io e il mondo. Un'interpretazione di Dante (2011)
Dante. Il romanzo della sua vita (2012)
Guida all'Inferno (2013)
L'amoroso pensiero. Petrarca e il romanzo di Laura (2014)


== Utmerkelser ==
Premio Campiello for Il maestro dei santi pallidi (2003)
Premio Stresa for L'amore in sé (2006)
Premio Comisso for Dante. Il romanzo della sua vita (2013)


== Referanser ==
Víctor Valencia de los Santos

Víctor Valencia de los Santos (født 6. april 1959 i Ciudad Juárez i Chihuahua i Mexico, død  8. november 2020  i Mexico by) var en meksikansk politiker. Han var medlem av Partido Revolucionario Institucional (PRI).
Mellom 2006 og 2008 var han deputert i delstaten Chihuahuas deputertkammer. Han hadde også politiske verv i hjembyen, millionbyen Ciudad Juárez.
I februar 2017 meldte Valencia de los Santos seg ut av Partido Revolucionario Institucional, som han hadde tilhørt i 42 år.Valencia de los Santos døde 8. november 2020 i Mexico by av covid-19 i en alder av 61 år.


== Referanser ==
Podujevo

Podujevo, eller Besiana (serbisk: Подујево; albansk: Besiana eller Podujeva), er en by og kommune i distriktet Priština i Kosovo. Byen har om lag 23 500 innbyggere, kommunen har ca. 83 200 (2011). Elva Lab flyter gjennom kommunen og byen.


== Eksterne lenker ==
(en) Podujevo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ing Yoe Tan

Ing Yoe Tan (født 18. april 1948 i Haag i Nederland, død 10. april 2020 i Amsterdam) var en nederlandsk politiker. Hun var medlem av Eerste Kamer for Partij van de Arbeid (PvdA) fra 8. juni 1999 til 7. juni 2011.


== Biografi ==
Tan kom fra kinesisk indonesisk familie som kom til Nederland fra Nederlandsk India. Nederlandsk var språket som hovedsakelig ble talt i hjemmet. Familien reiste tilbake til Indonesia, og der vokste hun opp.Fra 1968 til 1975 studerte hun juss ved Universitetet i Amsterdam. Deretter arbeidet hun som kabinpersonale på fly, senere arbeidet hun i Amsterdam kommune og i Forbundet for nederlandske kommuner (VNG).
Fra 1986 til 2004 var Tan seniorrådgiver for Berenchot, et rådgivningsbyrå for management. 
Tan ledet i Senatet partiets engasjement innen den indre forvaltning, datasikkerhet, kultur og antillanske anliggender. Hun engasjerte seg i problematikken rundt innføringen av nasjonale elektroniske pasientjournaler. I 2010 foreslo hun at saksbehandlingen skulle utsettes i Senatet, til tross for at Representantenes hus allerede hadde vedtatt tiltaket ett år før. I april 2011 avviste så Senatet enstemmig opplegget slik det var foreslått, og to forslag fra Tan om strengere forskrifter ble vedtatt.I det nederlandske arbeiderparti ledet hun en krets for kvinner av multietnisk bakgrunn.
Hun døde i Amsterdam i en alder av 71 år av covid-19.


== Referanser ==
Lake Charles (Louisiana)

Lake Charles er en amerikansk by som ligger i Calcasieu Parish i Louisiana.
Den har 838 innbyggere (1880) og dekker et areal på 116,3 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lake Charles, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Kenner (Louisiana)

Kenner er en amerikansk by som ligger i Jefferson Parish i Louisiana.
Den har 66 448 innbyggere (2020) og dekker et areal på 39,14 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Kenner, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Monroe (Louisiana)

Monroe er en amerikansk by som ligger i Ouachita Parish i Louisiana.
Den har 47 702 innbyggere (2020) og dekker et areal på 84,3 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Monroe, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Alexandria (Louisiana)

Alexandria er en amerikansk by som ligger i Rapides Parish i Louisiana.
Den har 45 275 innbyggere (2020) og dekker et areal på 75,32 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Alexandria, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Houma (Louisiana)

Houma er en amerikansk by som ligger i Terrebonne Parish i Louisiana.
Den har 33 406 innbyggere (2020) og dekker et areal på 37,72 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Houma, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Marrero (Louisiana)

Marrero er en amerikansk by som ligger i Jefferson Parish i Louisiana.
Den har 33 141 innbyggere (2010) og dekker et areal på 20,16 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marrero, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
New Iberia (Louisiana)

New Iberia er en amerikansk by som ligger i Iberia Parish i Louisiana.
Den har 28 555 innbyggere (2020) og dekker et areal på 29,14 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) New Iberia, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
LaPlace (Louisiana)

LaPlace er en amerikansk by som ligger i St. John the Baptist Parish i Louisiana.
Den har 27 684 innbyggere (2010) og dekker et areal på 57,11 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) LaPlace, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Prairieville (Louisiana)

Prairieville er en amerikansk by som ligger i Ascension Parish i Louisiana.
Den har 26 895 innbyggere (2010) og dekker et areal på 57,18 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Prairieville, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Central (Louisiana)

Central er en amerikansk by som ligger i East Baton Rouge Parish i Louisiana.
Den har 26 864 innbyggere (2010) og dekker et areal på 62,49 kvadratmile.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Central, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Terrytown (Louisiana)

Terrytown er en amerikansk by som ligger i Jefferson Parish i Louisiana.
Den har 23 319 innbyggere (2010) og dekker et areal på 9,64 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Terrytown, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Ruston (Louisiana)

Ruston er en amerikansk by som ligger i Lincoln Parish i Louisiana.
Den har 22 166 innbyggere (2020) og dekker et areal på 54,35 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ruston, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Harvey (Louisiana)

Harvey er en amerikansk by som ligger i Jefferson Parish i Louisiana.
Den har 20 348 innbyggere (2010) og dekker et areal på 18,41 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harvey, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Hammond (Louisiana)

Hammond er en amerikansk by som ligger i Tangipahoa Parish i Louisiana.
Den har 20 019 innbyggere (2010) og dekker et areal på 14,04 kvadratmile.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hammond, Louisiana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Prioniomus

Prioniomus er en slekt av små løpebiller.


== Utseende ==
Små (1,6-2,6 millimeter), smale, gulbrune løpebiller. De mangler fasettøyne og er blinde. Hodet er kort og bredt, rundet, antennene middels lange. Pronotum er trapesformet, dekkvingene jevnbrede uten påfallende punktrader, med noen lange børster langs sidene. De dekker hele bakkroppen, ulikt hos noen lignende slekter.


== Levevis ==
Artene har et underjordisk levesett, og kan finnes under store steiner.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Hellas (inkludert Korfu, Rhodos) og Tyrkia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien skyggeløpere, Trechinae Bonelli, 1810
Stammen Bembidiini Stephens, 1827  – over 3000 beskrevne arter
Gruppen Anillina Jeannel, 1937
Slekten Prioniomus Jeannel, 1937
Prioniomus abnormis (J. Sahlberg, 1900)
Prioniomus antonellae Giachino & Vailati, 2011
Prioniomus cassiopaeus Pavesi, 2010
Prioniomus etontii Giachino & Vailati, 2011
Prioniomus gabriellae Giachino & Vailati, 2011
Prioniomus giachinoi Vailati, 2002
Prioniomus menozzii (Schatzmayr, 1936)
Prioniomus moczarskii Jeannel, 1937
Prioniomus peloponnesiacus Giachino & Vailati, 2011
Prioniomus scaramozzinoi Giachino & Vailati, 2011
Prioniomus strinatii (Coiffait, 1956(
Prioniomus vailatii Giachino, 2001


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bestemmelsesnøkkel til artene
(en) Prioniomus i Encyclopedia of Life 
(en) Prioniomus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Prioniomus hos Fauna Europaea 
Prioniomus – detaljert informasjon på Wikispecies
Hypotyphlus

Hypotyphlus er en slekt av små løpebiller.


== Utseende ==
Bittesmå (1-1,5 millimeter), spinkle, gulbrune løpebiller. De mangler fasettøyne og er blinde. Hodet er kort og bredt, rundet, antennene middels lange. Maksillarpalpenes ytre ledd er nålefint. Pronotum er trapesformet, dekkvingene jevnbrede uten påfallende punktrader, med noen lange børster langs sidene. De er forkortede, tilspisset bak, og dekker ikke hele bakkroppen.


== Levevis ==
Artene har et underjordisk levesett, og kan finnes under store steiner.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørvest-Europa (Spania, Portugal, Andorra, Frankrike, Sardinia, Italia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien skyggeløpere, Trechinae Bonelli, 1810
Stammen Bembidiini Stephens, 1827  – over 3000 beskrevne arter
Gruppen Anillina Jeannel, 1937
Slekten Hypotyphlus Jeannel, 1937
Hypotyphlus andorranus Espanol & Colas, 1984
Hypotyphlus aubei (Saulcy, 1863)
Hypotyphlus bastianinii Magrini & Vanni, 1994
Hypotyphlus degiovannii Magrini, 2013
Hypotyphlus guadarramus Ehlers, 1883
Hypotyphlus huetei Ortuno, 1997
Hypotyphlus lidiae Hernando & Fresneda, 1993
Hypotyphlus lusitanicus Serrano & Aguiar, 2004
Hypotyphlus navaricus (Coiffait, 1958)
Hypotyphlus pandellei (Saulcy, 1867)
Hypotyphlus revelieri (Perris, 1866)
Hypotyphlus rialensis (Cuillebeau, 1890)
Hypotyphlus ribagorzanus (Bolivar & Pieltain, 1919)
Hypotyphlus sardous (Jeannel, 1937)
Hypotyphlus sotilloi Espanol, 1971


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Hypotyphlus aubei
(en) Hypotyphlus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hypotyphlus hos Fauna Europaea 
(en) Hypotyphlus hos NCBI 
Hypotyphlus – detaljert informasjon på Wikispecies
Microdipnus

Microdipnus er en slekt av små løpebiller.


== Utseende ==
Bittesmå (1,5-2 millimeter), spinkle, rødbrune løpebiller. De mangler fasettøyne og er blinde. Hodet er kort og bredt, rundet, antennene middels lange. Maksillarpalpenes ytre ledd er nålefint. Pronotum er trapesformet, dekkvingene jevnbrede uten påfallende punktrader, med noen lange børster langs sidene. De er forkortede, tilspisset bak, og dekker ikke hele bakkroppen.


== Levevis ==
Artene har et underjordisk levesett, og kan finnes under store steiner.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien skyggeløpere, Trechinae Bonelli, 1810
Stammen Bembidiini Stephens, 1827  – over 3000 beskrevne arter
Gruppen Anillina Jeannel, 1937
Slekten Microdipnus Jeannel, 1937
Microdipnus corradoi Giachino, 2008
Microdipnus gugheensis Jeannel, 1950
Microdipnus janaki Giachino, 2008
Microdipnus jeanneli (Alluaud, 1917)
Microdipnus kilimanus Jeannel, 1957
Microdipnus latus Jeannel, 1963
Microdipnus madecassus Jeannel, 1954
Microdipnus peyrierasi Basilewsky, 1973


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Microdipnus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Microdipnus hos NCBI 
Microdipnus – detaljert informasjon på Wikispecies
Julia Iriarte

Julia Iriarte er en boliviansk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i sprintløp, lengdehopp, høydehopp og ulike kastøvelser på 1940- og 50-tallet.  


== Idrettskarriere ==
Iriarte deltok i Søramerikansk mesterskap i friidrett 1941, som ble arrangert i Argentina, og fikk der bronse i kulestøt, bak Ingeborg Mello og Edith Klempau.Hun deltok i Bolivarianske leker 1947–48, og vant der sju medaljer. Hun vant 80 meter hekk, høydehopp, lengdehopp, kulestøt og diskos. Hun kom på andreplass på 50 meter, bak Julia Sánchez, og kom også på andreplass i spydkast, der Clorinda Herrera vant. Det ble arrangert et uoffisielt Søramerikansk mesterskap i friidrett i 1948, og hun fikk også der sju medaljer. Hun vant 100 meter, 80 meter hekk, kulestøt, diskos og spydkast, og fikk sølv i lengdehopp og bronse i høydehopp.Hun tente ilden under Bolivarianske leker 1977.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Julia Iriarte - Athletics Podium
Associação Desportiva São Caetano

São Caetano er et brasiliansk fotballag. Den brasilianske fotball-legenden Rivaldo spilte noen kamper for laget i 2013.


== Referanser ==