jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2020/21 – Verdenscup 1 – Lagtempo menn

Verdenscupåpning av sesongen 2020/21 i hurtigløp på skøyter for menn på lagtempo i Thialf i Heerenveen, Nederland fredag den 22. januar 2021.
Det er 3 løpere på hvert lag, som alle skal fullføre hele løpet og tiden blir tatt på siste lagmedlem i mål.
Det nederlandske laget bestående av Sven Kramer, Chris Huizinga og Beau Snellink vant på 3.40,33(2) foran det norske laget med Allan Dahl Johansson, Hallgeir Engebråten og Sverre Lunde Pedersen. Det canadiske laget med Ted-Jan Bloemen, Jordan Belchos og Connor Howe tok tredjeplassen.


== Medaljevinnere ==


== Resultater ==
Løpere i parentes og kursiv var lagets ubrukte reserve.


== Funksjonærer ==
Overdommer var Hanjo Heideman, Nederland.Assisterende overdommer var Stefan Knöfler, Tyskland.
Starter var Jannie Smegen, Nederland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Menyside for parsammensetning og resultater på live.isuresults.eu.
Parsammensetning, passerings- og rundetider i parrekkefølge, grafisk analyse og resultater på live.isuresults.eu.
Menyside for resultater på isu.html.infostradasports.com
Resultater for lagtempo på isu.html.infostradasports.com
Resultater på www.SpeedSkatingStats.com (engelsk) og på www.SchaatsStatistieken.nl (nederlandsk).
Resultater for lagtempo på www.SpeedSkatingNews.info på engelsk.
Resultater for lagtempo på SpeedskatingResults.com på engelsk
Resultater for lagtempo på www.The-Sports.org på engelskNyhetssammendrag fra International Skating Union«Kramer leads Dutch youngsters to Team Pursuit victory» (engelsk). International Skating Union. 22. januar 2021. Besøkt 10. juli 2021. Nyhetssammendrag fra Schaatsen.nlRijcko Treep (22. januar 2021). «Kramer, Snellink en Huizinga winnen goud: 'Zoiets bizars doe je niet elke dag'» (nederlandsk). Schaatsen.nl. Besøkt 10. juli 2021. 
Sjors Leek (25. januar 2021). «Noren vinden weg omhoog: 'Ze weten nog niet wat ze kunnen'» (nederlandsk). Schaatsen.nl. Besøkt 10. juli 2021.
U23-middelhavsmesterskapet i friidrett innendørs

U23-middelhavsmesterskapet i friidrett innendørs er det regionale mesterskapet i friidrett for utøvere under 23 år fra land ved Middelhavet. Mesterskapet arrangeres av Mediterranean Athletics Union, og ble første gang arrangert i 2019.


== Mesterskap ==


== Se også ==
U23-middelhavsmesterskapet i friidrett
U23-EM i friidrett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Birgitte Larsen

Birgitte Larsen (født 1981) er en norsk skuespiller og dramatiker fra Kvinesdal.Hun ble utdannet ved Statens teaterhøgskole fra 2000 til 2003. Hennes første rolle var i stykket Bikubesesong av Frode Grytten i 2003. I 2004 ble hun ansatt ved Nationaltheatret i 2004 hvor hennes første rolle var i Teatermakeren. Hun har siden hatt roller som Media i Evripides's Bakkantinnene, den yngste datteren i Lars Noréns krig, Hedvig i Vildanden og den unge kvinnen i Jon Fosses Svevn. For sin rolle i Laura Wingfield i Glassmenasjeriet av Tennessee Williams vant hun Heddaprisen 2007 i klassen beste kvinnelige hovedrolle. I 2013 vant hun Anders Jahres kulturpris for yngre kunstnere.Blant film og TV-roller har hun spilt filmen Den brysomme mannen, TV-serien En udødelig mann, begge fra 2006, og filmen Som du ser meg fra 2012. I 2017 spilte hun rollen som Gritt i Itonje Søimer Guttormsens kortfilm Retrett. I 2021 kom gjentok hun rollen i spillefilmen og fortsettelsen Gritt. For Gritt vant hun prisen for beste kvinnelige skuespiller under filmfestivalen i Vilnius. Hun vant også Amandaprisen 2021 i klassen beste kostyme sammen med blant andre regissør Itonje Søimer Guttormsen og var i tillegg nominert i klassen beste kvinnelige skuespiller for filmen.Hun har skrevet teaterstykket Point of You som ble vist på Nationaltheatret i 2013 sammen med Ismail Dabbagh, Naiwan Darwish og Oda Radoor. Stykket ble senere vist i Israel og Palestina. Hun har også skrevet Rådyret på den andre siden av elva som ble vist ved Dramatikkfestivalen 2019. Sammen med Monna Tandberg, Anders T. Andersen og Runar Hodne hadde hun det kunstneriske ansvaret for Torshovteatret fra 2007 til 2009.


== Filmografi ==
2006: Den brysomme mannen (film) - Ingeborg
2006: En udødelig mann (TV-serie) - Hedvig Ibsen
2012: Som du ser meg (film) - Siri Helene Kvernland
2014: Meglerne (TV-serie), journalist
2015: Kampen for tilværelsen (TV-serie) - yngre kvinne i transit
2016: Snøfall (TV-serie) - advokat
2016: Welcome to Norway (film) - UDI-kvinne
2017: Retrett (kortfilm) - Gritt
2020: Lyset fra sjokoladefabrikken (film)
2021: Gritt (film) - Gritt


== Priser og nominasjoner ==
Sverre Anker Ousdals kulturstipend 2000
Kvinesdal kommunes kulturstipend 2000
Heddaprisen 2007 for rollen som Laura i Glassmenasjeriet
Anders Jahres kulturpris for yngre kunstnere 2013
Beste kvinnelige skuespiller under filmfestivalen for Gritt
Nominert til Amandaprisen 2021 i klassen beste kvinnelige skuespiller for Gritt
Amandaprisen 2021 i klassen beste kostyme for Gritt (sammen med Ingjerd Meland, Marianne Stranger, Itonje Søimer Guttormsen og Nina Buer Brun)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Birgitte Larsen på Internet Movie Database 
(no) Birgitte Larsen hos Nationaltheatret 
(sv) Birgitte Larsen i Svensk Filmdatabas 
(en) Birgitte Larsen hos The Movie Database
Magne Aurom

Magne Aurom (f. i Øvre Rendal 11. juli 1893, d. i Sør-Odal 15. februar 1973) var en norsk skolelærer, bygdehistoriker og folkeminnesamler.
Han arbeidet først ved Korsmo skole, så ved Strøm skole fra 1928, og ved Sander Sentralskole fra 1954 til han gikk av med pensjon. I Strøm kirke fungerte han også som klokker fra 1928 til 1960. I 1939 var han dessuten med på å stifte Sør-Odal Historielag, og var i en årrekke historielagets formann.
Han giftet seg i Nidarosdomen 9. april 1928 med Aslaug Kristine Mangset (2/9 1907-3/5 2000) fra gården Ellingsrud i Sør-Odal.
Aurom ivret etter å samle tradisjonsstoff, og fikk også andre engasjert i å samle folkeminner. Mye av materialet han og historielaget skaffet til veie fant senere plass i bygdebøkene fra Sør-Odal, og i de fem heftene han selv utga med lokalhistorie fra Odal. Der finnes også referanser til mange av de arkeologiske funnene han gjorde, som fortløpende ble levert inn til Oldsaksamlingen. Selv samlet han dessuten atskillig stoff om seterdriften.
Foruten en meget innholdsrik og verdifull tradisjonssamling for Norsk Folkeminnelags skriftserie utga han også 100-årsskriftet for Strøm kirke (1957, utgitt post mortem i 1982) og 100-årsskriftet for Sør-Odal Brannkasse (1958).


== Bibliografi ==
1942: Liv og lagnad. Folkeminne frå Sør-Odal. Norsk Folkeminnelags skrifter nr. 48. Oslo.
1958: Sør-Odal Brannkasse 1858-1958. Sør-Odal brannkasse. Sør-Odal: Østlendingens Trykkeri.
2001: Liv og lagnad. Folkeminner frå Odalen + Tillegg Folkeminner frå Sør-Odal (1941–44). Odalstunet. Flisa.


== Referanser ==
Moss prestegjeld

Moss prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Vestre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet byen Moss i Østfold fylke, og hovedkirken var Moss kirke.


== Historikk ==
Byen Moss fikk kjøpstadsrettigheter i 1720 og Moss prestegjeld ble utskilt fra Rygge prestegjeld ved kgl. res. 07.05.1790, og omfattet byen og landsognet (Jeløy).Hovedkirken er den tredje i Moss. Ifølge et bevart dokument fra 1607 var den første kirken nettopp ferdigstilt på dette tidspunkt. Det var en langkirke i tømmer med tre innganger, våpenhus og sakristi. Den er avbildet på Jacob Conings prospekt av Moss fra 1699.
I løpet av 1700-tallet ble kirken både for liten og for dårlig og i 1779 ble det reist en korskirke i tømmer rundt 100 meter øst for den gamle. Under bybrannen i 1858 brant kirken ned og dagens kirke ble reist på den samme tomten i 1861.


=== Nyere tid ===
Moss prestegjeld ble delt i 1963, ved opprettelse av Jeløy prestegjeld.Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.Moss prestegjeld og dets sogn er nå en del av Moss kirkelige fellesråd underlagt Vestre Borgesyssel prosti.


== Kirkesogn ==
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn:

Moss


== Referanser ==
Black Widow

Black Widow er en amerikansk science fiction-film fra 2021 med Scarlett Johansson i hovedrollen som den russiske agenten Natasja Romanova, fortellingens «Sorte enke». 
Den fiktive skikkelsen bygger på en tegneseriefigur fra det såkalte Marvel-universet, hvor handlingen utspiller seg efter begivenhetene i Captain America: Civil War. Cate Shortland står for regien, mens dreieboken er skrevet av Ned Benson. Deler av filmen ble spilt inn i Norge, nærmere bestemt i Sæbø på Sunnmøre, Trollstigen og fergen MF «Goma».


== Handling ==
Den unge Natasja (Ever Anderson) og hennes lillesøster Jelena (Violet McGraw) vokser opp i en tilsynelatende vanlig familie i Ohio på midten av 1990-årene, imidlertid er adoptiv-foreldrene i realiteten russiske agenter. Den genetisk manipulerte «supersoldaten» Alexej Alanovitsj Sjostakov (David Harbour) og Melina Vostokov (Rachel Weisz), en forsker som arbeider i general Drejkovs (Ray Winstone) prosjekt «Sorte enker», er lykkes i å stjele hemmeligstemplet informasjon fra S.H.I.E.L.D., som russerne oppfatter som fiende.
Idet dekk-tilværelsen deres er i ferd med å bli avslørt, klarer familien så vidt å flykte til Cuba, hvor søstrene mot sin vilje blir skilt fra foreldrene og sendt til Russland. Her gjennomgår jentene en svært rigid militær utdannelse i det såkalte «Røde rommet», og når selve hovedhandlingen begynner, er begge blitt voksne, men har mistet kontakten med hverandre.
Natasja Romanov (Scarlett Johansson) er blitt en overløper, og var medlem av «Avengers»-teamet, som imidlertid ble pålagt rigorøse bånd av FN under «Sokovia-avtalen» som regulerte hva individer med overmenneskelige egenskaper og krefter har tillatelse til å foreta seg. Romanoff selv er eftersøkt for forseelser mot avtalen. 


== Skuespillere ==
Scarlett Johansson som Natasha Romanov / Sort enke: En tidligere feltagent for KGB, og tidligere agent for S.H.I.E.L.D.
Florence Pugh som Yelena Belova / Sort enke
David Harbour som Alexej Sjostakov / «Røde vokter»: En russisk supersoldat, og farsfigur for Romanov og Belova.
O-T Fagbenle som Rick Mason: En tidligere alliert av Romanov.
Olga Kurylenko som Antonia Drejkov / Taskmaster:  Drejkovs datter.
William Hurt som Thaddeus Ross: USAs utenriksminister, og tidligere general i U.S. Army.
Ray Winstone som Drejkov: En tidligere russisk general.
Rachel Weisz som Melina Vostokov / Sort enke: En spion, og morsfigur for Romanoff og Belova.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Black Widow på Internet Movie Database 
(sv) Black Widow i Svensk Filmdatabas 
(da) Black Widow i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Black Widow på Allociné 
(nl) Black Widow på MovieMeter 
(en) Black Widow på AllMovie 
(en) Black Widow på Rotten Tomatoes 
(en) Black Widow på Metacritic 
(en) Black Widow på Box Office Mojo
Hvaler prestegjeld

Hvaler prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Fredrikstad domprosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Hvaler kommune i Østfold fylke, og hovedkirken var Hvaler kirke.


== Historikk ==
Hvalír sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet, med Hvaler kirke, Hvala kirkja, som en av landets eldste kirker, oppført på 1000- eller 1100-tallet.Hvaler prestegjeld går antakelig tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.
I høymiddelalderen ble Hvaler, sammen med Borge og Torsnes omtalt som Ábyggja, og utgjorde Ábyggja skipreiða i Borgarsysla. 
Kirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som Hvala kirkja, og prestegjeldet oppført i Skattematrikkelen 1647 som Hualløer sougen i Thuene, Aabøyde och Hualløers fougderie.


=== Nyere tid ===
Hvaler prestegjeld dannet grunnlaget for Hvaler formannskapsdistrikt opprettet i 1837.
Spjærøy kirke, opprinnelig Spjærøy kapell, ble oppført på Spjærøy i 1891, og annekssognet opprettet i 1892.
Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.Hvaler prestegjeld og dets sogn er nå en del av Hvaler kirkelige fellesråd underlagt Fredrikstad domprosti.


== Kirkesogn ==
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn:

Hvaler
Spjærøy


== Referanser ==
Borge (Østfold)

Borge er en kommunedel i Fredrikstad kommune i Viken fylke og utgjør det meste av kommunens areal øst for Glomma. Den var tidligere et et prestegjeld og en kommune, opprettet som Borge formannskapsdistrikt i 1837 og var frem til 1994 en selvstendig kommune, med Sellebakk som administrativt sentrum. Borge er nå et kirkesogn i Fredrikstad domprosti.
Flere ganger har deler av det opprinnelige formannskapsdistriktet blitt splittet opp, 1. januar 1910 ble Torsnes skilt ut som egen kommune, etter fradelingen hadde Borge 1 538 innbyggere. I 1951 ble et område med 53 innbyggere overført til Fredrikstad. 1. januar 1964 ble eiendommene Gansrød og Ulfeng med 30 innbyggere samt deler av Torsnes kommune en del av Fredrikstad. 
Den siste sammenslåingen fant sted 1. januar 1994, da Borge, med 11 959 innbyggere og areal på 76 km², ble slått sammen med kommunene Kråkerøy, Onsøy, Rolvsøy og Fredrikstad til storkommunen Fredrikstad. 
Kommunesenteret var Sellebakk.
Forut for den siste sammenslåingen var det folkeavstemning om hvorvidt Borge skulle deles mellom Fredrikstad og Sarpsborg. Befolkningen i nordre Borge fikk valget mellom å tilhøre Fredrikstad eller Sarpsborg. Flertallet stemte for tilhørighet til Fredrikstad. 
Borge er mest kjent for å være fødestedet til polfareren/oppdageren Roald Amundsen. I dag står det en byste over Amundsen ved Tollbodbrygga i bydelen Cicignon i Fredrikstad. Det står også en bauta over Amundsen i en liten park i enden av Roald Amundsens gate i Sarpsborg sentrum. Også den kjente gitaristen Robert Uno Normann kom fra Borge.


== Referanser ==
Aserbajdsjans Grand Prix 2018

Aserbadsjans Grand Prix 2018 (offisielt navn: Formula 1 2018 Azerbaijan Grand Prix) er et Formel 1-løp som ble arrangert 29.. april 2018 på Baku City Circuit i Baku, Aserbajdsjan. Det var det fjerde løpet i Formel 1-sesongen 2018 og tredje gang Aserbajdsjans Grand Prix ble arrangert i Formel 1-sammenheng. Løpet ble vunnet av Lewis Hamilton i Mercedes. mens Ferrari-fører Kimi Räikkönen tok andreplassen og Force India-fører Sergio Pérez tok tredjeplassen.


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===


==== Noter til tabellen ====
Note 1: Nico Hülkenberg fikk en 5 plassers gridstraff for ett ikke planlagt girkasse-bytte
Note 2: Brendon Hartley og Romain Grosjean klarte ikke å sette en tid til 107%-regelen under kvalifiseringen, men fikk lov til å løpe etter forvalterens skjønn. Grosjean fikk også en 5 plassers gridstraff for et ikke planlagt girkasse-bytte, men det fikk ikke betydning ettersom han allerede skulle starte sist.


=== Løpet ===
Noter til tabellen:

Note 1: Kevin Magnussen fikk 10 sekund lagt til løpstiden for å forårsake en unngåelig ulykke
Note 2: Valtteri Bottas fullførte ikke løpet, men ble klassifisert ettersom han hadde kjørt 90 % av løpsdistansen.


== Treninger ==


=== Trening 1 ===


=== Trening 2 ===


=== Trening 3 ===


== Referanser ==
Jean-Louis Pons

Jean-Louis Pons (født 24. desember 1761 i Peyre i Frankrike, død 14. oktober 1831 i Firenze i Storhertugdømmet Toscana) var en fransk astronom.
De fleste av kometene han oppdaget hadde parabolske baner og ville ikke returnere til observerbar nærhet til Jorden på tusener av år.


== Referanser ==


== Kilder ==
Pons, Jean Louis i Christian Blangstrup, Salmonsens Konversationsleksikon (2. udgave, 1925) bind 19 side 401 skrevet av observator (Kristiania) Jens Fredrik Schroeter
Fjærvekt

Fjærvekt kan vise til:

Fjærvekt (boksing), en vektklasse i boksing
Fjærvekt (måleinstrument), et apparat som måler kraft ved strekking eller samanpressing av en metallfjær
Fjærvekt (måleinstrument)

En fjærvekt er et apparat som måler kraft ved strekking eller samanpressing av en metallfjær.
Fjærvekter brukes blant annet til bagasjevekter, fiskevekter og kjøkkenvekter, men har i dag i stor grad blitt erstattet av digitale vekter med lastceller med lignende utseende.


== Konvertering fra kraft til masse ==
Forlengelsen eller forkortelsen blir ofte vist på en justert skala for masse i gram eller kilogram, selv om det egentlig ikke er masse, men en kraft som måles. Konverteringen blir dermed en tilnærming, ettersom blant annet tyngdekraften varierer med høyde over havet.
Fjæren er heller ikke helt lineær, og kan i tillegg strekke seg over tid. Av disse årsakene er de ikke godkjent for oppmåling ved kjøp og salg.


== Referanser ==
Lastcelle

En lastcelle er en type transduser brukt som sensor for å måler krefter. Ofte brukes de for å måle vekt eller for indirekte måling av masse.
En lastecelle er normalt konstruert ved hjelp av fire motstander koblet i en Wheatstonebro. Siden differensialspenningen vanligvis bare er opp til noen få titalls millivolt kreves det vanligvis en signalforsterker for å lese signalet fra lastcellen.

Innenfor lastcellens arbeidsområde øker det elektriske signalet nær proporsjonalt med kraftbelastningen. Det elektriske signalet kan derfor brukes for å presist måle strekk, kompresjon, trykk eller dreiemoment.


== Se også ==
Fjærvekt (måleinstrument)
Strekklapp
Geoff Makhubo

Moloantoa Geoffrey Makhubo (kjent som Geoff Makhubo; født 8. februar 1968 i Soweto i Transvaal i Sør-Afrika, død 9. juli 2021 i Johannesburg) var en sørafrikansk politiker.
Han var medlem av African National Congress (ANC) og var borgermester i Johannesburg fra desember 2019 til sin død.
Makhubo døde etter én ukes sykehusopphold av covid-19 den 9. juli 2021 i Johannesburg, i en alder av 53 år.


== Referanser ==
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2020/21 – Verdenscup 2 – Lagtempo menn

Verdenscup nummer 2 av sesongen 2020/21 i hurtigløp på skøyter for menn på lagtempo i Thialf i Heerenveen, Nederland fredag den 29. januar 2021.
Det er 3 løpere på hvert lag, som alle skal fullføre hele løpet og tiden blir tatt på siste lagmedlem i mål.
Det norske laget bestående av Allan Dahl Johansson, Hallgeir Engebråten og Sverre Lunde Pedersen vant på ny banerekord 3.39,08(0) foran det canadiske laget med Ted-Jan Bloemen, Jordan Belchos og Connor Howe. Det russiske laget med Sergej Trofimov, Danila Semerikov og Daniil Aldosjkin tok tredjeplassen.


== Medaljevinnere ==
Løpere i parentes og kursiv var lagets ubrukte reserve.


== Resultater ==
Løpere i parentes og kursiv var lagets ubrukte reserve.


== Funksjonærer ==
Overdommer var Berri de Jonge, Nederland.Assisterende overdommer var Loretta Staring, Nederland.
Starter var Sergej Avdejev, Kasakhstan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Menyside for parsammensetning og resultater på live.isuresults.eu.
Parsammensetning, passerings- og rundetider i parrekkefølge, grafisk analyse og resultater på live.isuresults.eu.
Menyside for resultater på isu.html.infostradasports.com
Resultater for lagtempo på isu.html.infostradasports.com
Resultater for lagtempo på www.SpeedSkatingNews.info på engelsk.
Resultater for lagtempo på SpeedskatingResults.com på engelsk
Resultater for lagtempo på www.The-Sports.org på engelskNyhetssammendrag fra International Skating Union«Johansson leads Norway all the way to Team Pursuit track record» (engelsk). International Skating Union. 29. januar 2021. Besøkt 11. juli 2021. Nyhetssammendrag fra Schaatsen.nlRijcko Treep (29. januar 2021). «Nederlandse mannen naast het podium: 'Wij kiezen voor onze eigen strategie'» (nederlandsk). Schaatsen.nl. Besøkt 11. juli 2021.
Lehlohonolo Ledwaba

Lehlohonolo Ledwaba (født 27. juli 1971 i Soweto i Sør-Afrika, død 2. juli 2021) var en sørafrikansk bokser i klassen superbantamvekt.
Han begynte som profesjonell bokser den 31. oktober 1990. Den 29. mai 1999 ble han IBF-verdensmester da han beseiret John Michael Johnson etter en enstemmig poengavgjørelse. Denne tittelen forsvarte han i alt fem ganger på rad, og tapte den i juni 2001 mot den filippinske Manny Pacquiao ved teknisk knockout i runde 6.
Han avsluttet sin karriere i 2006.
Ledwaba døde 2. juli 2021 i en alder av 49 år av covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lehlohonolo Ledwaba – BoxRec
Diratsagae Alfred Kganare

Diratsagae Alfred Kganare (død 3. juli 2021 i Johannesburg i Sør-Afrika) var en sørafrikansk politiker fra KwaZulu-Natal. 
Han var medlem av Congress of the People, og var medlem av den sørafrikanske nasjonalforsamling fra 2009 til 2014. 
Kganare døde av covid-19 på Life Flora Hospital i Johannesburg


== Referanser ==
Kathrine Thorborg Johansen

Kathrine Thorborg Johansen (født 1989) er en norsk skuespiller fra Nøtterøy.Hun ble utdannet ved Statens teaterhøgskole fra 2009 til 2013. Deretter jobbet hun to år ved Trøndelag Teater og senere ved Det Norske Teatret og Nationaltheatret. Hun ble nominert til Heddaprisen i 2018 for rollen som Hedvig i Henrik Ibsens Vianden ved Trøndelag Teater.Hun har spilt en av hovedrollene i filmen Skjelvet fra 2018, TV-serien Oljefondet fra 2019 og filmen Oslo – København fra 2020. For Oslo – København ble hun nominert til Amandaprisen 2021 i klassen beste kvinnelige skuespiller.


== Filmografi ==
2018: Heimebane (TV-serie)
2018: Skjelvet (film)
2018: Oljefondet (TV-serie)
2019-2020: Okkupert (TV-serie)
2020: De forbandede år (film)
2020: Ragnarok (TV-serie)
2020: Børning 3 (film)
2020: Oslo – København (film)
2021: Vildmænd (film)
2021: Post Mortem: Ingen dør på Skarnes (TV-serie)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kathrine Thorborg Johansen på Internet Movie Database 
(en) Kathrine Thorborg Johansen hos Rotten Tomatoes 
(en) Kathrine Thorborg Johansen hos The Movie Database
Ladies Norwegian Challenge

Ladies Norwegian Challenge var en profesjonell golfturnering på Swedish Golf Tour (SGT) og LET Access Series (LETAS) som ble arrangert i Norge i august fra 2012 til 2018.


== Vinnere ==


== Se også ==
Ladies Norwegian Open


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
LET Access Series
Kristine Kujath Thorp

Kristine Kujath Thorp (født 1992) er en norsk skuespiller, produksjonsdesigner og forfatter fra Oppsal og Tveita i Oslo.Hun er utdannet produksjonsdesigner fra Designskolen i København og bosatte seg deretter i Danmark. Hun begynte å jobbe som produksjonsdesigner for film og TV, men tok samtidig mindre roller. Hennes første hovedrolle var i kortfilmen Fanny fra 2017 som ble nominert til Amandaprisen 2017. Hun har spilt hovedrollen i den danske TV-serien Noget om Emma fra 2020 og den norske filmen Ninjababy fra 2021. For Ninjababy vant hun Amandaprisen 2021 i klassen beste kvinnelige skuespiller. Hun har også hatt en større roller i filmene i Den største forbrytelsen fra 2020 og spilte hovedrollen i katastrofefilmen Nordsjøen fra 2021. For Nordsjøen ble hun nominert til Amandaprisen 2022 i klassen beste kvinnelige skuespiller.


== Bokutgivelser ==
2020: Hjelp småkrypene  Denne boken har hun også illustrert selv 


== Filmografi ==
2017: Mercur (TV-serie)
2017: Lovers (film)
2018: Vild Sommer (TV-serie)
2018: Doggystyle  (TV-serie)
2019: Blank (TV-serie)
2020: En rapport om festen og gæsterne (film)
2020: Noget om Emma (TV-serie)
2020: Den største forbrytelsen (film)
2021: Ninjababy (film)
2021: Nordsjøen (film)
2022: Syk pike (film - hovedrolle) 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristine Kujath Thorp på Internet Movie Database 
(no) Kristine Kujath Thorp hos Filmfront 
(en) Kristine Kujath Thorp hos The Movie Database
Flena (Rendalen)

Flena er en elv som munner ut i Storsjøen fra øst i Ytre Rendal.Elva har utspring i myrområdene på Flenkjølen, og renner i hovedretning mot nordvest. Ved Damfløta 646,9 meter over havet er elva demmet opp med Flendammen. Herfra har det vært drevet tømmerfløting ned til Storsjøen. Ola Hole var fløtningsformann i mellomkrigstida.
Ved Flenfallet 1,5 kilometer opp fra Storsjøen renner elva gjennom et trangt gjel.


== Referanser ==