jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jajce

Jajce (serbisk: Јајце) er en by og kommune i kantonen Sentral-Bosnia i Bosnia-Hercegovina. Byen ligger sentralt i landet, ved samløpet av elvene Vrbas og Pliva.
Byen kan ha fått sitt navn etter et eggelignende fjell (jajce betyr «egg» på bosnisk, kroatisk og serbisk) hvor der ligger en gammel middelalderborg.
Jajce var hovedsete for den middelalderske bosniske stat og dens konger (1423–1463). Det finnes mange monumenter fra den tiden, som for eksempel Gamlebyen (Stari Grad), Bjørnetårnet (Medvjed kula), Sankt Lukas kirketårn, Sankt Maria-kirken og katakomber.
I 1464 ble Jajce okkupert av tyrkerne, som ødela de kristne monumentene eller bygde dem om. Av spor etter tyrkerne finnes for eksempel Sahattårnet og moskeen som ble bygget over Sankt Katarina-kirken. Etter tyrkernes lange styre ble byen okkupert av Østerrike-Ungarn den 7. august 1878. Deres okkupasjon varte til 1918. Under andre verdenskrig hadde byen en meget viktig rolle – i Sokolskibygningen (bygget i 1878) ble den 2. kongress (AVNOJ) avholdt den 21.–29. november 1943. Her ble det blant annet besluttet at det skulle dannes en føderativ stat etter krigens slutt, og at Tito skulle utnevnes til marskalk (øverstbefalende for de væpnede styrker).
Jajce ble befridd den 9. september 1944. Etter krigen ble byen utnevnt til museumsby. Det er bevart mange dokumenter og monumenter fra denne perioden. De mest kjente bevarte bygninger er museet fra AVNOJs 2. Kongress; den 1. Proletariat Brigades bygning; samt husene hvor Tito oppholdt seg. 
Foruten dens historiske betydning er byen også en industri-, turist og- kulturby. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jajce – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Eretmotus

Eretmotus er en slekt av stumpbiller.


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), korte, brede og høyt hvelvede, gjerne blankt rødlige til svarte stumpbiller. Pronotum har en skarp fure som løper parallelt med ytterkanten på hver side. Dekkvingene dekker nesten bakkroppsspissen, bare det bakerste leddet stikker ut bak. Beina kan foldes flatt inn mot kroppen for å verne dem mot angrep fra maurene de lever sammen med og av.


== Levevis ==
Denne gruppen er myrmekofiler, det vil si at de lever sammen med maur i reirene/tuene deres. Slekten ser ut til å være knyttet til maurslekten Aphaenogaster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det nordvestlige Afrika og på den Iberiske halvøya (Algerie, Marokko, Spania).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
Underfamilien maurstumpbiller, Haeteriinae Marseul, 1857 – ikke i Norge, bør trolig regnes til storstumpbillene. 111 alekter.
Slekten Eretmotus Lacordaire, 1854
Eretmotus alluaudi Théry, 1925
Eretmotus bedeli Lewis, 1892
Eretmotus carinatus Lewis, 1891
Eretmotus cirtensis Lewis, 1892
Eretmotus cobosi Yélamos, 1992
Eretmotus corpulentus Lewis, 1892
Eretmotus eurysternus Yélamos, 1992
Eretmotus ibericus Brisout de Barneville, 1866
Eretmotus kabyliae Lewis, 1892
Eretmotus leprieuri Marseul, 1862
Eretmotus lucasii Lacordaire, 1854
Eretmotus major Lewis, 1902
Eretmotus peyerimhoffi Théry, 1917
Eretmotus planifrons Lewis, 1907
Eretmotus sinuaticollis Lewis, 1902
Eretmotus sociator (Coquerell, 1858)
Eretmotus tangerianus Marseul, 1862
Eretmotus valens Lewis, 1894


== Kilder ==
Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life


== Eksterne lenker ==
Eretmotus på GBIF [1]
Eretmotus på AntWiki [2]
(en) Eretmotus i Encyclopedia of Life 
(en) Eretmotus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eretmotus hos Fauna Europaea 
(en) Eretmotus hos ITIS 
Eretmotus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ungdomsmesterskapet i friidrett 2020

Ungdomsmesterskapet i friidrett 2020 var et uoffisielt norgesmesterskap i friidrett for ungdom i alderen 15 til 17 år. 
Det ble arrangert på Jessheim friidrettsstadion på Jessheim 28.–30. august. Arrangør var Ullensaker-Kisa IL.
På grunn av koronaviruspandemien ble klassene 18/19 år avlyst.


== Resultater ==


=== Jenter 15 år ===


=== Jenter 16 år ===


=== Jenter 17 år ===


=== Gutter 15 år ===


=== Gutter 16 år ===


=== Gutter 17 år ===


=== 1000 meter stafett ===


== Kilder ==
andro.no: UM 2020
Norges Friidrettsforbund: UM 2020
Rocca

Rocca kan vise til:

Rocca di Cambio, en landsby og kommune i provinsen L'Aquila i den italienske regionen Abruzzo
Rocca di Papa, en by i provinsen Roma i den italienske regionen Lazio


== Personer ==
Giorgio Rocca, en italiensk tidligere alpinist
Sal Rocca, en italienskfødt amerikansk politiker og eiendomsutvikler
Stictonectes

Stictonectes er en slekt av biller og tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
Små (ca. 3 millimeter), avlangt-ovale vannkalver, gjerne svarte meg gule tegninger på dekkvingene. Oversiden er fint hårete.


== Levevis ==
Både de voksne billene og  larvene, er  rovdyr.  De lever i ferskvann.


== Utbredelse ==
Selketn er utbredt i det vestligste Europa, mest i Spania, Portugal, Frankrike, Irland og Storbritannia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien småvannkalver Hydroporinae Aubé, 1836
Stammen Hydroporini Aubé, 1836
Slekten Stictonectes Brinck, 1943
Stictonectes abellani Milan, Picazo & Fery, 2013
Stictonectes azruensis (Théry, 1933)
Stictonectes canariensis Machado, 1987
Stictonectes epipleuricus (Seidlitz, 1887)
Stictonectes escheri (Aubé, 1838)
Stictonectes formosus (Aubé, 1838)
Stictonectes lepidus (Olivier, 1795)
Stictonectes occidentalis Fresneda & Fery, 1990
Stictonectes optatus (Seidlitz, 1887)
Stictonectes rufulus (Aubé, 1838)
Stictonectes samai Schizzerotto, 1988


== Eksterne lenker ==
Stictonectes på GBIF [1]
(en) Stictonectes i Encyclopedia of Life 
(en) Stictonectes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Stictonectes hos Fauna Europaea 
(en) Stictonectes hos ITIS 
(en) Stictonectes hos NCBI 
(en) Kategori:Stictonectes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stictonectes – detaljert informasjon på Wikispecies
Peschetius

Peschetius er en slekt av biller og tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
Små (ca. 4 millimeter), avlange, gule og svarte vannkalver. Oversiden er kraftig punktert. Pronotum og dekkvingene danner ikke en kontinuerlig kurve. Hver dekkvinge har to opphøyde lengdelister som møtes nær bakkanten.


== Levevis ==
Både de voksne billene og  larvene, er  rovdyr i ferskvann.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika og India.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien småvannkalver Hydroporinae Aubé, 1836
Stammen Hydroporini Aubé, 1836
Slekten Peschetius Guignot, 1942
Peschetius aethiopicus Omer-Cooper, 1964
Peschetius carinipennis (Régimbart, 1895)
Peschetius nigeriensis Omer-Cooper, 1970
Peschetius nodieri (Régimbart, 1895)
Peschetius parvus Omer-Cooper, 1970
Peschetius quadricostatus (Aubé, 1838)
Peschetius sudanensis Omer-Cooper, 1970
Peschetius toxophorus Guignot, 1942
Peschetius ultimus Biström & Nilsson, 2003


== Eksterne lenker ==
Peschetius på GBIF [1]
(en) Peschetius i Encyclopedia of Life 
(en) Peschetius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Peschetius hos ITIS 
(en) Peschetius hos NCBI 
(en) Kategori:Peschetius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Peschetius – detaljert informasjon på Wikispecies
Noteropagus

Noteropagus er en slekt av vannkjær.


== Utseende ==
Små, sterkt hvelvede (nærmest halvkuleformede), blankt svarte vannkjær. Dekkvingene har kraftige punktrader.


== Levevis ==
Disse artene tilhører de landlevende vannkjærene og finnes mellom fuktig, råtnende løvstrø på skogbunnen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Hainan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien vannkjær, Hydrophiloidea Latreille, 1802
Familien vannkjær, Hydrophilidae Latreille, 1802
Underfamilien kulevannkjær,  Sphaeridiinae Latreille, 1802
Stammen Omicrini Smetana, 1975
Slekten Noteropagus d'Orchymont, 1919
Noteropagus obliquus d'Orchymont, 1925
Noteropagus obscurus d'Orchymont, 1919
Noteropagus occlusus d'Orchymont, 1932
Noteropagus politus d'Orchymont, 1919


== Eksterne lenker ==
Noteropagus på GBIF [1]
(en) Noteropagus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Noteropagus hos ITIS 
(en) Noteropagus hos NCBI
Psalitrus

Psalitrus er en slekt av vannkjær.


== Utseende ==
Små, sterkt hvelvede (nærmest halvkuleformede), blankt svarte vannkjær. Dekkvingene har kraftige punktrader.


== Levevis ==
Disse artene tilhører de landlevende vannkjærene og finnes mellom fuktig, råtnende løvstrø på skogbunnen.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i tropene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien vannkjær, Hydrophiloidea Latreille, 1802
Familien vannkjær, Hydrophilidae Latreille, 1802
Underfamilien kulevannkjær,  Sphaeridiinae Latreille, 1802
Stammen Omicrini Smetana, 1975
Slekten Psalitrus d'Orchymont, 1919
Psalitrus aberlenci Bameul, 2003
Psalitrus altipaniensis Fikáček, 2010
Psalitrus balfouri Bameul, 1991
Psalitrus besucheti Bameul, 1992
Psalitrus bryanti J.Balfour-Browne, 1948
Psalitrus championi Orchymont, 1925
Psalitrus coccinelloides Bameul, 1992
Psalitrus decoratus Bameul, 1992
Psalitrus dorchymonti J.Balfour-Browne, 1948
Psalitrus durisi Bameul, 1991
Psalitrus fallax J.Balfour-Browne, 1948
Psalitrus fungifer Bameul, 1993
Psalitrus kuscheli Fikáček, 2010
Psalitrus lapita Fikáček, 2010
Psalitrus loebli Bameul, 1992
Psalitrus mahanuwara Bameul, 1992
Psalitrus masatakai Hoshina, 2007
Psalitrus nigritulus (Motschulsky, 1866)
Psalitrus nigrorufus Orchymont, 1932
Psalitrus saundersi J.Balfour-Browne, 1948
Psalitrus sauteri Orchymont, 1929
Psalitrus semipunctulus Bameul, 1993
Psalitrus serendibensis Bameul, 1992
Psalitrus silvestris Bameul, 1992
Psalitrus smetanai Bameul, 1992
Psalitrus temperei Bameul, 1992
Psalitrus vandenbosscheae Orchymont, 1919
Psalitrus veddha Bameul, 1992
Psalitrus villiersi J.Balfour-Browne, 1948
Psalitrus vinsoni J.Balfour-Browne, 1958
Psalitrus waelbroecki Orchymont, 1925
Psalitrus yamatensis Hoshina & Satô, 2005


== Eksterne lenker ==
Psalitrus på GBIF [1]
(en) Psalitrus i Encyclopedia of Life 
(en) Psalitrus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Psalitrus hos NCBI 
Psalitrus – detaljert informasjon på Wikispecies
Abdul Latif Ibrahimi

Abdul Latif Ibrahimi (født 17. oktober 1958 i Kunduz i Afghanistan, død 9. juni 2021 i Kabul i Afghanistan) var en afghansk politiker.
Han var guvernør i de afghanske provinsene Kunduz, Faryab og til sist Takhar.
Ibrahimi var medlem av Ibrahim-klanen, en slekt i distriktet Imam Sahib i Kunduz. Det fruktbare jordbruksdistriktet Imam Sahib ligger ved grensen mot Tadsjikistan, og er strategisk av stor betydning.Ibrahimis tid som guvernør i Kunduz ble bare for to år 2002–2004. Han ble da flyttet, og var i kortere perioder guvernør i Faryab og i Takhar, frem til 2005.
Ibrahimi døde av covid-19 i 2021.


== Referanser ==
Ungdomsmesterskapet i friidrett 2019

Ungdomsmesterskapet i friidrett 2019 var et uoffisielt norgesmesterskap i friidrett for ungdom i alderen 15 til 19 år. 
Det ble arrangert på Jessheim friidrettsstadion på Jessheim 28.–30. august. Arrangør var Ullensaker-Kisa IL.


== Resultater ==


=== Jenter 15 år ===


=== Jenter 16 år ===


=== Jenter 17 år ===


=== Jenter 18/19 år ===


=== Gutter 15 år ===


=== Gutter 16 år ===


=== Gutter 17 år ===


=== Gutter 18/19 år ===


=== 1000 meter stafett ===


== Kilder ==
andro.no: UM 2019
Norges Friidrettsforbund: UM 2019
Rewalsarsjøen

Rewalsarsjøen, også kjent som Tso Pema, er en innsjø i fjellene i distriktet Mandi, 22.5 km sørvest for Mandi, i Himachal Pradesh i det nordvestlige India. Den befinner seg omkring 1,360 meter over havet, med en kystlinje på omkring 735 meter. Rewalsarsjøen er et hellig sted for hinduer, sikher og buddhister, Den er hellig innen  tibetansk buddhisme for de som praktiserer Vajrayana slik den ble presentert av Padmasambhava og Mandarava. De to sistnevnte er kreditert skapelsen av innsjøen.


== Referanser ==
Aicha Bouhlou

Aicha Bouhlou (født 26. februar 1964 i Beni Sidel, Marokko) er en norsk forfatter, matskribent og blogger. Hun er oppvokst i Nauheim i Tyskland, men flyttet til Bergen i 1982.
Fra 1992 til 2012 arbeidet hun med formidling og salg av kunst i sitt eget kunstgalleri, Galleri Bouhlou. Der samarbeidet hun blant annet med kunstnerne A.K. Dolven, Per Barclay, Bård Breivik, Lotte Konow Lund, Kjell Erik Killi Olsen, Tone Vigeland, Kjell Nupen og Ida Lorentzen.
Kokebøkene hennes er utgitt av Gyldendal.


== Bibliografi ==
Aichas kjøkken (2016)
Den grønne maten (2017)
Litt kjøtt, mer fisk, mest grønt (2019)
Aichas salatfantasier (2021)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Galleri Bouhlou
Aichasmat.no
Forfatterside hos Gyldendal
Abdul Wahab Al-Dailami

Abdul Wahab Al-Dailami (arabisk:  عبد الوهاب الديلمي; født i 1938 i Dhamar i Jemen, død 26. mai 2021 i Istanbul i Tyrkia) var en jemenittisk politiker.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Al-Dailami kom fra Dhamar. Moren døde da han var to år gammel. Han begynte skolegangen i en kuttab, flyttet senere til Sana, og dro for høyere studier til Al-Azhar-universitetet på den tid da borgerkrigen i Nord-Jemen brøt ut i 1962.


=== Karriere ===
Han fikk arbeid ved Imam Mohammad Ibn Saud islamske universitet i Riyadh i Saudi-Arabia, og tok en mastergrad fra Umm al-Qura-universitetet i Mekka i 1978, og doktorgrad fra Imam Mohammad Ibn Saud islamske universitet i 1984.Al-Dailami var medlem av Representantenes hus i landet fra 1986 til 1993, og var justisminister i Jemen fra 1994 til 1997.
Han ble kjent for en fatwa som oppfordret til kamp mot folk fra den demokratiske republikk Jemen under borgerkrigen i Jemen i 1994, skjønt han nektet for å ha hatt noe å gjøre med et lydopptak som ble offentliggjort i avisen 26. september.Al-Dailami ble far til tolv barn, sønner og døtre.Den 26. mai 2021 døde han av komplikasjoner relatert til covid-19 i Istanbul.


== Referanser ==
Tiangong

Tiangong er en kinesisk romstasjon i lav jordbane. Den er hovedformålet med Tiangong-programmet.Byggingen av romstasjonen startet i april 2021. Den totale massen blir omkring 80 tonn, ca. ⅕ av Den internasjonale romstasjonen. Siste modul ble skutt opp 31. oktober 2022, og stasjonen ble ferdigstilt 3. november 2022 av de tre romfarerne i Shenzhou 14-ferden.


== Byggingen ==
Den sentrale modulen «Tianhe» ble skutt opp 29. april 2021.17. juni 2021 ble raketten Shenzhou 12 skutt opp med tre astronauter som skulle uføre arbeid på romstasjonen.24. juli 2022 ble «Wentian» - den andre av tre moduler - skutt opp med en bærerakett av typen Chang Zheng 5B (Den lange marsjen) fra Wenchang-romsenteret på den tropiske øya Hainan.«Mengtian» - den siste modulen (som fullfører romstasjonen), ble skutt opp 31. oktober 2022 - også denne med bæreraketten Chang Zheng 5B. Tiangong forventes å være fullt operativ innen slutten av 2022.
Romstasjonen har nå (november 2022) fått sin endelige T-form, og er omtrent like stor som den russisk-sovjetiske Mir-stasjonen var.
Kina har brukt mange milliarder dollar på sitt militærdrevne romprogram, med håp om å ha en permanent bemannet romstasjon og til slutt sende mennesker til månen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tiangong space station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
DNDi

Drugs for Neglected Diseases Initiative (DNDi) er en internasjonal ideell organisasjon som utvikler nye behandlinger for neglisjerte tropiske sykdommer, som leishmaniasis, afrikansk sovesyke, Chagas sykdom og malaria.
DNDi er en av mottakerorganisasjonene i TV-aksjonen i 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted
Kjølbåt

Kjølbåt eller kjølskip er en eldre betegnelse for skip som har en tydelig kjøl.
En kjøl på et skip refererer til den delen av skroget som ligger midt under skipet i fartsretningen, og som stikker dypest. Dette skiller seg fra skip som er betegnet som «flatbunnete» og som dermed mangler en tydelig kjøl. En annen måte så si det på er at skipets tverrsnittsform midtskips ikke er hovedsakelig flat.
Flatbunnete skip har den fordelen at de har mindre dypgang enn skip med kjøl, til tross for at de har samme deplasement, dermed vil det være lettere for de å ferdes der det er grunnt vann, slik som gjerne er tilfelle i elver eller kanaler i innlandet slik som f.eks Glomma eller Vorma. Noen skipstyper slik som «kogger» ble bygget flatbunnet slik at de kunne tåle å settes på grunn ved lavvann i områder hvor det var langgrunnt. Koggene var også populære på grunn av sin relativt store lastekapasitet.
Kjølbåter slik som «knarrer» var derimot bygget for å kunne takle storm på åpent hav bedre. Kjølen på skip har som hovedformål å dempe skipets rulling (alternerende sideveis bevegelse) som kan være betydelig i uvær. På båter hvor kjølen er smal og dyp vil de ikke tåle å bli satt på land på en slik måte at vekten av båten bæres av kjølen alene uten å få skader på kjølen. Hvis kjølen er kort og bredere slik den er på langskip vil båten tåle landsetting men etter hvert vil den få slitasjeskader på kjølen. Uten noen form for støtte vil også kjølbåter ha en naturlig tendens til å tippe over ved landsetting. 
Begrepet blir ofte blandet sammen med «kjøleskip» dvs. stykkgodsskip som har kjøleanlegg, slik at det ofte er nødvendig å sjekke hvilken kontekst skipet omtales i for å få på det rene hvilket av de to begrepene som menes. Det er allikevel sjelden begrepet  benyttes om skip av nyere dato, og når det gjøres er det som oftest brukt om mindre eller mellomstore seilbåter eller lystbåter som er bygget for å kunne takle å ferdes til havs.


== Kilder ==
Morcken, Roald (1980). Langskip, knarr og kogge. Eget forlag. s. 78. ISBN 8299069505. 
Stepniewski, Josef (2017). «Båter, brygger og tunge varer. Maritimarkeologisk analyse av transportruter i Mjøsområdet i perioden 1050 - 1600» (PDF). Masteravhandling i arkeologi. Institutt for arkeologi, konservering og historie, Universitetet i Oslo. 
Helgesen, Helge (1967). Stabilitetslære for kystskippere og fiskerfagskolen. Aschehoug. s. 9. 
Amdahl, Jørgen; Lundby, Leif (2014). Havromsteknologi: et hav av muligheter. Fagbokforlaget. ISBN 9788232104413. 


== Se også ==
Knarr (kjølbåt)
Kutter (kjølbåt)
Amandaprisen 2021

Amandaprisen 2021 var den 37. utdelingen av Amandaprisen og ble arrangert 21. august 2021. Utdelingen fant sted i Festiviteten i Haugesund konserthus i forbindelse med den 49. utgaven av Den norske filmfestivalen. Prisen gjaldt filmer som hadde premiere på norske kinoer i perioden 1. juli 2020 til 30. juni 2021.
Filmen Ninjababy vant flest priser med fire, mens Kunstneren og tyven og Den største forbrytelsen vant tre priser hver. Regissør og filmskaper Oddvar Bull Tuhus ble tildelt Amandakomiteens ærespris. Det var ingen endringer i priskategoriene og det ble delt ut totalt 22 priser. De nominerte ble offentliggjort den 16. juni 2021. Ninjababy fikk flest nominasjoner med elleve mens Den største forbrytelsen og Gritt fikk henholdsvis ni og syv. Totalt ble 23 filmer vurdert i de ulike klassene for norske langfilmer, av dem åtte dokumentarfilmer og syv barnefilmer. Vinneren av publikumsprisen Folkets Amanda ble kåret på nrk.no. Alle 23 filmene var kvalifiserte til den første avstemningsrunden og av disse gikk tre videre til finalerunden.Utdelingen ble ledet av Odd-Magnus Williamson og ble overført direkte på nrk.no. I tillegg ledet Mona B. Riise en sending på NRK2 og P2 hvor et panel fulgte utdelingen direkte og kommenterte vinnere og nominerte.


== Vinnere og nominerte ==
Vinnere står først i tabellen og er merket med fet skrift.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Amandanominasjonene 2021». filmfestivalen.no. 16. juni 2021. Besøkt 17. juni 2021. 
««Ninjababy» har flest nominasjoner til Amandaprisen». vg.no. 16. juni 2021. Besøkt 17. juni 2021. 
«Vinnere Amandaprisen 2021». vg.no. 21. august 2021. Besøkt 21. august 2021.
Tor Sønju Bårnes

Tor Sønju Bårnes (født 9. november 1989 i Tønsberg) er en norsk ishockeyspiller. Han spiller for Tønsberg Vikings, han har også spilt for juniorhockey Frisk og en sesong i Comet Halden. Posisjonen hans er back.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tor Sønju Bårnes – Eliteprospects.com
Jo Magnus Hegg

Jo Magnus Sebastian Hegg (født 1. juli 1988 i Fredrikstad) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Moderklubben er Stjernen, men Hegg er mest kjent for å ha spilte fem sesonger for Tønsberg Vikings, to sesonger i Vålerenga 2 og en sesong for Comet Halden og Moss Hockey. Posisjonen hans er løper.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jo Magnus Hegg – Eliteprospects.com
MS «Skandi Texel»

MS «Frøy Challenger», tidligere MS «Skandi Texel» var et dieselelektrisk norsk forsyningsskip med MT 6009-S design. Skipet ble bygget i 2006 ved Fitjar Mekaniske Verksted som byggenummer 20. MS «Skandi Texel» ble overlevert til DOF Rederi AS, 21. juni 2006. Fartøyet har en lengde på 69,5 meter, og en bredde på 16,4 meter. Skipet er utstyrt med to stykk dieselmotorer av typen 6L20 som yter 1020 kW hver, og to stykk 8L20 dieselmotorer som yter 1360 kW hver. Dette gir skipet en servicefart på rundt 14,5 knop. Fartøyet er innredet for et mannskap på 14 stykk, og har i tillegg kapasitet til 10 passasjerer.


=== MS «Frøy Challenger» ===
MS «Skandi Texel» ble i mars 2021 oppkjøpt av Frøy, som skal bruke skipet som avlusingsfartøy. Fosen Yard skal stå for ombyggingen av skipet. Nytt skipsnavn er MS «Frøy Challenger». Totale kostnader av kjøpet og ombyggingen er rundt 182 millioner kroner.Før skipet ble kjøpt av Frøy bidro det offshore som forsyningsskip. Det transporterte diverse utstyrt, proviant og ferskvann til oljerigger og stasjonære offshore fartøy.


== Foto ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skandi Texel (ship, 2006) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) IMO 9283473 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) «Skandi Texel» – DNVs skipsregister 
(en) «Skandi Texel» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
(no) «Skandi Texel» – Skipsrevyen 
(no) «Skandi Texel» – Maritimt Magasin
Anders Mathisen (politiker)

Må ikke forveksles med sametingspolitikeren med samme navn Anders MathisenAnders Mathisen (født 16. april 1990) er en norsk politiker (FrP) fra Færder kommune i Vestfold og Telemark fylke.
Mathisen var ordførerkandidat ved kommunevalget i 2019, og er gruppeleder i kommunestyret, samt medlem av formannskapet for FrP i Færder, han tok over etter Bjørn Kåre Sevik
I stortingsvalget 2021 er han Fremskrittspartiets tredjekandidat i Vestfold. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
https://www.paqle.no/p/anders-mathisen/2048939
Jiří Látal

Jiří Látal (født 2. februar 1967) er en tsjekkisk tidligere ishockeyspiller. Han tilbrakte mesteparten av sin hockeykarriere i Tsjekkia men tilbrakte deler av tre sesonger med Philadelphia Flyers.
I desember 2009 var han general manager for Tsjekkias lag som konkurrerte i juniorhockey-VM i Regina, Saskatchewan. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jiří Látal – National Hockey League (NHL) 
(en) Jiří Látal – Eurohockey.com 
(en) Jiří Látal – Hockeydb.com 
(en) Jiří Látal – Hockey-Reference.com 
(en) Jiří Látal – Legends of Hockey 
(en) Jiří Látal – Eliteprospects.com
Transportarbeiderstreiken

Transportarbeiderstreiken var en arbeidskonflikt i Norge som varte fra 21. april til 5. mai 1982. Det var første gang siden 1955 at Norsk Transportarbeiderforbund gikk ut i en landsomfattende streik.
Forbundet hadde lagt fram et rammekrav på rundt 20 prosent. Ifølge forbundsledelsen avventet arbeidsgiverne resultatet av forhandlingene i Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund. Den 20. april 1982 avslutte forbundet meglingen, og påfølgende dag gikk 14 000 transportarbeidere til streik ved alle bedrifter som var tilsluttet Norsk Arbeidsgiverforening.Tvungen megling førte ikke til resultater, og regjeringen fremmet en proposisjon om tvungen lønnsnemnd.
Rikslønnsnemndas kjennelse forelå mot slutten av juli 1982 og ga en uttelling som lå langt fra forbundets opprinnelige krav.


== Referanser ==