Dikumarol

Dikumarol er et stoff som også går under navnene dikumarin, bishydroksykumarin, eller 4-hydroksy-3-[(4-hydroksy-2-oksokromen-3-yl)metyl]kromen-2-one.Dikumarol er en sterk antagonist til K-vitamin. Dette betyr at dikumarol hindrer blodet i å koagulere seg, på samme måte som warfarin. Derfor har også dikumarol vært brukt som et blodfortynnende middel og rottegift.
Dikumarol blir dannet på en naturlig måte, når kumarinholdige planter gjærer med mugg fra slektene strålemuggslekta (Aspergillus) og penselmuggslekta (Penicillium). Noe som gjør at disse kumarinholdige artene kan bli en dødelig affære, om fôret inneholder muggent høy eller silofôr.


== LD50 med mere ==


=== Dikumarol ===
Det er målt ut følgende LD50-doser på dikumarol:

Hund
Én hund døde av (LDLo) 40 mg/kg kroppsvekt i.v. (intravenøs - injisert i venen)
Kanin
75 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)
22 mg/kg kroppsvekt i.v. (intravenøs - injisert i venen)
Marssvin
59 mg/kg kroppsvekt i.v. (intravenøs - injisert i venen)
Mus
233 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)
91 mg/kg kroppsvekt i.p. (intraperitoneal - injisert i bukhinnen)
50 mg/kg kroppsvekt s.c. (subcutan - injisert under huden (i underhudsfettet))
42 mg/kg kroppsvekt i.v. (intravenøs - injisert i venen)
Rotte
52 mg/kg kroppsvekt i.v. (intravenøs - injisert i venen)
250 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)


=== Warfarin ===
En kan sammenligne disse verdiene med warfarin, som er mye brukt som blodfortynnende medisin og rottegift:

Gris
1 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)
Hund
3 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)
Kanin
800 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)
Katt
6 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)
Kylling
942 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)
Marssvin
180 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)
Menneske
Én kvinne døde av (LDLo) 0,25 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)
Én kvinne døde av (LDLo) 15 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)
Én mann døde av (LDLo) 10,2 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)
Ett menneske døde av (LDLo) 6,667 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)
Mus
3 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)
750 mg/kg kroppsvekt i.p. (intraperitoneal - injisert i bukhinnen)
Én rotte døde av (LDLo) 800 mg/kg kroppsvekt (subcutan - injisert under huden (i underhudsfettet))
165 mg/kg kroppsvekt i.v. (intravenøs - injisert i venen)
60 mg/kg kroppsvekt unevnt (ikke rapportert eksponeringsmetode)
Rotte
1,6 mg/kg kroppsvekt p.o. (per oral - spist eller drukket)
LC50 320 mg/m3 luft (innhalering)
1 500 mg/kg kroppsvekt derm ( hatt på huden)
Én rotte døde av (LDLo) 420 mg/kg kroppsvekt i.p. (intraperitoneal - injisert i bukhinnen)
50 mg/kg kroppsvekt unevnt (ikke rapportert eksponeringsmetode)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wink, Michael; van Wyk, Ben-Erik (2008). Mind-altering and poisonus plants of the world (engelsk). Oregon USA: Timber Press Inc. s. 302. ISBN 978-0-88192-952-2. Frohne, Dietrich; Pfänder, Hans Jürgen (2005). Poisonous Plants A Handbook for Doctors, Pharmacists, Toxicologists, Biologists and Veterinarians (engelsk). Oregon USA: Timber Press Inc. s. 199. ISBN 0-88192-750-3.