jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
La Trinité (Alpes-Maritimes)

La Trinité er en kommune i departementet Alpes-Maritimes i regionen Provence-Alpes-Côte d’Azur lengst sørøst i Frankrike. Kommunen ligger ca. 10 kilometer fra sentrum av Nice.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen La Trinité


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) La Trinité (Alpes-Maritimes) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Mougins

Mougins er en kommune i departementet Alpes-Maritimes i regionen Provence-Alpes-Côte d’Azur lengst sørøst i Frankrike. Kunstneren Pablo Picasso døde i Mougins 8. april 1973. 


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Mougins


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Mougins – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
16. serierunde i 2. divisjon avdeling A 1990


== Kampfakta ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Ćamila Mičijević

Ćamila Mičijević (født 8. september 1994 i Heidenheim i Tyskland) er en kroatisk håndballspiller, som spiller for den franske klubben Metz og det kroatiske landslaget.


== Karriere ==


=== Klubb ===
Mičijević spilte ungdomshåndball for et par klubber i foreldrenes hjemby Mostar i Bosnia-Hercegovina.
Fra 2011 til 2016 spilte hun for den kroatiske klubben Zamet fra Rijeka, før hun flyttet til Ungarn og signerte for Dunaújváros.
I 2020 meldte hun overgang til den franske klubben Metz.


=== Landslag ===
Mičijević fikk sin mesterskapsdebut for det kroatiske landslaget under Håndball-EM 2014.


== Privatliv ==
Hennes foreldre flyktet fra Mostar i Bosnia-Hercegovina til Heidenheim i Tyskland under Bosnia-krigen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ćamila Mičijević – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Ćamila Mičijević – Ligue Féminine de Handball (LFH)
Ró-Ró

Pedro Miguel «Ró-Ró» Carvalho Deus Correia (født 6. august 1990) er en portogisiskfødt qatarsk fotballspiller som spiller for Al-Sadd SC.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Qatars tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ró-Ró – UEFA 
(fr) Ró-Ró – LÉquipe 
(en) Ró-Ró – Transfermarkt 
(en) Ró-Ró – national-football-teams.com 
(en) Ró-Ró – WorldFootball.net 
(en) Ró-Ró – FootballDatabase.eu 
(en) Ró-Ró – Soccerway 
(en) Ró-Ró – Fora De Jogo 
(en) Ró-Ró – PlaymakerStats.com 
(en) Ró-Ró – FBref
17. serierunde i Bundesliga 2021/22

17. runde i Bundesliga 2021–2022 startet med Bayern München – Wolfsburg fredag 17. desember 2021, hoveddelen av kampene ble spilt lørdag 18. desember mens runden ble avsluttet med Köln – Stuttgart søndag 19. desember.


== Kampfakta ==
Fredag 17. desember

Lørdag 18. desember

Søndag 19. desember


== Referanser ==
Sundsvoll skole

Sundsvoll skole var en barneskole i Strandbygda i Elverum kommune i Innlandet fra 1867 til 1990-tallet. Skolekretsen omfatta områdene langs østsiden av Glåma, nord for tettstedet Elverum. Skolen blei nedlagt på 1990-tallet og elevene blei da flytta til Søbakken skole. Sundsvoll var det første faste skolestedet i Strandbygda. Seinere kom også Svanåsen skole i den nordlige delen av Strandbygda.


== Referanser ==
Mathieu Berckenhoff

Mathieu Johannes Berckenhoff (født 14. september 1888 i Fredrikstad, død 20. august 1966 i Oslo) var en norsk kulturadministrator, sosialøkonom, operasanger og journalist. Han var TONOs første admninistrerende direktør (1931–1949).


== Familie ==

Mathieu Berckenhoff var sønn av den innvandrede nederlandske bokholderen, revisoren og translatøren Mathieu Johannes Berckenhoff senior og hans hustru Anna Stousland. Han var bror av sangeren Lalla Møller og forfatteren Annie Berckenhoff.  Han var fra 1918 gift med pianisten Misi Fricker (1895–1971).


== Liv og virke ==
Etter å ha avlagt Examen artium i Fredrikstad flyttet Mathieu Berckenhoff til Oslo hvor han begynte å studere jus og sosialøkonomi. Samtidig begynte han å skrive for ulike aviser, spesielt for Dagbladet. I 1909 ble han ansatt som journalist i Dagbladet, hvor han ble i nærmere syv år fram til 1915. I denne perioden var han aktiv i pressens organisasjoner, blant annet deltok han aktivt i den første administrasjonen av Norsk Presseforbund.Parallelt med studiene var Berckenhoff aktiv i Studentersangforeningen, og fra 1915 til 1918 studerte han sang ved Hochschule für Musik Köln og videre i Milano fra 1920 til 1921. Mellom 1917 og 1922 virket han som opera- og konsertsanger, og var ansatt ved Opera Comique i Oslo fra 1918 til 1920.
Etter å ha vurdert en videre operakarriere i Tyskland valgte Berckenhoff i stedet å ta imot en stilling som sekretær i Filharmonisk Selskaps Orkester i 1921. I 1924 rykket han opp til intendant, hvor han fikk ansvaret for den daglige driften av orkesteret. Våren 1929 ble han ansatt som forretningsfører i nystartede TONO, og jobbet parallelt både for Filharmonien og TONO. I 1931 ble stillingen i TONO omgjort til en administrerende direktør-stilling, og han var nødt til å forlate stillingen i Filharmonien. Berckenhoff virket som TONOs direktør fra 1931 til 1949, og gis æren for å ha bygget opp TONO som organisasjon.Berckenhoff var også aktiv i speiderbevegelsen.


== Utmerkelser og æresbevisninger ==
Kongens fortjenestemedalje i gull
Ridderkorset av første klasse av Vasaordenen


== Referanser ==


== Kilder ==
Studentene fra 1908 : biografiske oplysninger samlet til 25-års-jubileet 1933. Oslo: Grøndahl & søns boktrykkeri. 1933. s. 28-30.
Blanco (sanger)

Riccardo Fabbriconi (født 10. februar 2003 i Brescia i Italia), kjent under artistnavnet Blanco, er en italiensk sanger, rapper og låtskriver. Han debuterte med studioalbumet Blu celeste i september 2021, som gikk til topps på den italienske albumlisten. Flere av låtene hans har også toppet den italienske singellisten; den mest populære, «Mi fai impazzire», toppet listen i åtte uker og solgte til seks ganger platinastatus. Han vant Sanremo-festivalen 2022 sammen med Mahmood og sangen «Brividi», og representerte Italia i Eurovision Song Contest 2022.


== Bakgrunn ==
Fabbriconi vokste opp i Calvagese della Riviera i Lombardia, men tilbrakte mesteparten av barndommen mellom fødebyen Brescia og Desenzano del Garda, der han gikk på skole. Som barn hørte han på italienske popartister som Lucio Battisti, Lucio Dalla og Pino Daniele. I ungdomsårene gikk han etter hvert i retning av hiphopen.I juni 2020 ga han ut EP-en Quarantine Paranoid på SoundCloud. Der ble han oppdaget av Universal Music som tilbød ham en platekontrakt. Han ga ut debutsingelen «Belladonna (Adieu)», og i juli 2020 kom oppfølgersingelen «Notti in bianco» som nådde en andreplass på den italienske singellisten. Siden fulgte en rekke nye singler, og han toppet den italienske singellisten med «La canzone nostra» sammen med produsenten Mace og rapperen Salmo. Siden toppet listen på nytt med «Mi fai impazzire» (sammen med rapperen Sfera Ebbasta), «Blu celeste» og senest med «Brividi» sammen med Mahmood.
10. september 2021 slapp han debutalbumet Blu celeste, som besto av ni ikke-utgitte spor produsert av Michelangelo, samt de tidligere utgitte singlene «Notti in bianco», «Ladro di fiori» og «Paraocchi». Albumet gikk rett til topps på den italienske albumlisten, og ble sertifisert til gull av FIMI etter en uke, og siden platinastatus uken etter.Han vant Sanremo-festivalen 2022, Italias største musikkonkurranse. Det deltok han med kjærlighetsballaden «Brividi» (norsk oversettelse: frysninger) sammen med Mahmood, som også vant konkurransen i 2019. Sangen vekket oppsikt siden den var den første i konkurransens historie til å ta opp homofil kjærlighet. Sangen ble strømmet 3,3 millioner ganger det første døgnet etter utgivelsen – og satte strømmerekord for Spotify i Italia. Låten gikk rett til topps på den italienske singellisten etter bare tre dager. Som vinner av Sanremo-festivalen representerte han og Mahmood Italia i Eurovision Song Contest 2022 på hjemmebane i Torino. Der endte de på sjetteplass.


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===


=== Singler ===
Singler der Blanco er hovedartist:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Blanco (singer) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Blanco på Internet Movie Database 
(en) Blanco på Apple Music 
(en) Blanco på Discogs 
(en) Blanco på MusicBrainz 
(en) Blanco på SoundCloud 
(en) Blanco på Spotify 
(en) Blanco på Last.fm 
(en) Blanco på Genius — sangtekster 
(en) Blanco på AllMusic 
Blanco på Instagram 
Blanco på YouTube
Svanåsen skole

Svanåsen skole var en barneskole og grendeskole på Strandbygda i Elverum kommune i Innlandet fra 1880 til 1967. Skolekretsen blei slått sammen med Sundsvoll skole på midten av 1960-tallet. Før sammenslåinga med Sundsvoll bestod skolekretsen av områdene i den nordlige delen av Strandbygda. 
Opprinnelig var det skole på Lillesvanåsen fra 1867 til 1880, da den nye skolen på Svanåsen stod ferdig.


== Referanser ==
Leah Lum

Leah Lum, også kjent under det kinesiske navnet Lin Qiqi (kinesisk: 习近平; født 12. mai 1996) er en kinesisk-canadisk ishockeyspiller som spiller for den kinesiske klubben KRS Vanke Rays i russiske Zjenskaja khokkejnaja liga (ZjHL).
Hun representerte Kina under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hun spilte for det kinesiske landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leah Lum – Olympedia 
(en) Leah Lum – Eurohockey.com 
(en) Leah Lum – Eliteprospects.com
Abdelkarim Hassan

Abdelkarim Hassan Al Haj Fadlalla (født 28. august 1993) er en qatarsk fotballspiller som spiller for Al-Sadd SC.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Qatars tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abdelkarim Hassan – FIFA 
(en) Abdelkarim Hassan – UEFA 
(en) Abdelkarim Hassan – Transfermarkt 
(en) Abdelkarim Hassan – national-football-teams.com 
(en) Abdelkarim Hassan – WorldFootball.net 
(en) Abdelkarim Hassan – Soccerbase.com 
(en) Abdelkarim Hassan – FootballDatabase.eu 
(en) Abdelkarim Hassan – Soccerway 
(en) Abdelkarim Hassan – FBref
Mohammed Waad

Mohammed Waad Abdulwahab Jadoua Al-Bayati (født 18. september 1999) er en qatarsk fotballspiller som spiller for Al-Sadd SC.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Qatars tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mohammed Waad – UEFA 
(en) Mohammed Waad – Transfermarkt 
(en) Mohammed Waad – national-football-teams.com 
(en) Mohammed Waad – WorldFootball.net 
(en) Mohammed Waad – FootballDatabase.eu 
(en) Mohammed Waad – Soccerway
GKS Tychy (fotball)

GKS Tychy er en polsk fotballklubb fra den polske byen Tychy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) GKS Tychy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
18. serierunde i Bundesliga 2021/22

18. runde i Bundesliga 2021–2022 startet med Bayern München – Borussia Mönchengladbach fredag 7. januar 2022, hoveddelen av kampene ble spilt lørdag 8. januar mens runden ble avsluttet med Bochum – Wolfsburg søndag 9. januar.


== Kampfakta ==
Fredag 7. januar

Lørdag 8. januar

Søndag 9. januar


== Referanser ==
Øyvind Øverli

Øyvind Øverli (født 1968) er en norsk biolog. Han er forsker I ved Institutt for parakliniske fag ved Veterinærhøgskolen ved Norges miljø- og biovitenskapelige universitet (NMBU).
Han ble cand.scient. ved Norges fiskerihøgskole ved Universitetet i Tromsø i 1995 og tok doktorgraden (fil.dr.) i zoologisk utviklingsbiologi ved Uppsala universitet i 2001. Han hadde postdoktoropphold ved University of South Dakota, Universitetet i Oslo og NMBU i perioden 2001–2007. Han ble tilkjent professorkompetanse i biologi i 2007 og har siden vært ansatt som forsker I (forsker med professorkompetanse) ved NMBU. Han forsker på akvakultur, dyrevelferd, stressbiologi, nevrobiologi og parasitter. Han er medlem av faggruppen for dyrehelse og dyrevelferd i Vitenskapskomiteen for mat og miljø.


== Referanser ==
José Câmnate na Bissign

José Câmnate na Bissign (født 28. mai 1953 i Mansôa i Portugals oversjøiske provins Guinea - Província Ultramarina da Guiné) er en katolsk prelat som var biskop av bispedømmet Bissau fra 1999 til 2020.


== Liv og virke ==
Han ble presteviet 31. desember 1982 for bispedømmet Bissau. Den 15. oktober 1999 ble han utnevnt til biskop av Bissau, et bispedømme som på den tid og i drøye ett år til omfattet hele Guinea-Bissau. Bispevielsen fant sted den 12. februar 2000 i friluft nær katedralen i Bissau, og ble foretatt av titulærerkebiskop Jean-Paul Aimé Gobel, assistert av medkonsekrantene biskop Paulino do Livramento Évora, C.S.Sp. av Santiago de Cabo Verde og biskop Pierre Sagna, C.S.Sp. av Saint-Louis du Sénégal.
Han var bispedømmet Bissaus andre biskop, landets første innfødte, og overtok etter italienske biskop Settimio Ferrazzetta, O.F.M. (biskop 1977-1999).
Mgr. Camnate na Bissign var involvert i dialogen mellom de forskjellige politiske og religiøse grupper i Guinea-Bissau. Han var en av hovedforkjemperne for Kommisjonen for Rettferdighets- og Freds og Rådet for økumenisk og interreligiøs dialog og for fremme av menneskeverd. 
Fra 2017 var han president for Den katolske bispekongeranse for Senegal, Mauritania, Kapp Verde og Guinea-Bissau.
Pave Frans innvilget hans helserelaterte ønske om fratreden fra embedet som biskop av Bissau 67 år gammel den 11. juli 2020.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio, O.P. (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Erkebiskop Jean-Paul Aimé Gobel (1943-) *1994
Biskop José Câmnate na Bissign (1953-) *2000


== Referanser ==
Gregorio Rosa Chávez

Gregorio Rosa Chávez (født 3. september 1942 i Sociedad i departementet Morazán i  El Salvador) er en salvadoransk kardinal og biskop. Han var nær medarbeider med den myrdede og senere saligkårede erkebiskop Óscar Romero.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Gregorio Rosa Chávez studerte filosofi og teologi i blant annet Louvain og bøe presteviet i 1970.


=== Biskop ===
I 1982 ble Rosa utnevnt av pave Johannes Paul II til titulærbiskop av Mulli og hjelpebiskop av San Salvador. Han ble bispeviet den 3. juli samme år, av den apostoliske nuntius erkebiskop Lajos Kada, med medkonsekrantene biskop José Eduardo Alvarez Ramírez, C.M. av San Miguel og biskop Arturo Rivera Damas, S.D.B. av Santiago de María.


=== Kardinal ===
Den 28. juni 2017 kreerte pave Frans biskop Rosa til kardinal med Santissimo Sacramento a Tor de' Schiavi som tittelkirke. Ved samme anledning kreerte han også Jean Zerbo, Juan José Omella Omella, Anders Arborelius og Louis-Marie Ling Mangkhanekhoun til kardinaler.
Rosa har offentlig fordømt overgrep begåtte av de salvadoranske myndigheter.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
Kardinal Carlo Rezzonico den yngre (1724-1799) *1773
Kardinal Antonio Dugnani (1748-1818) *1785
Erkebiskop Jean-Charles de Coucy (1746-1824) *1790
Kardinal Gustave-Maximilien-Juste de Croÿ-Solre (1773-1844) *1820
Biskop Charles-Auguste-Marie-Joseph Forbin-Janson (1785-1844) *1824
Kardinal François-Auguste-Ferdinand Donnet (1795-1882) *1835
Biskop Charles-Emile Freppel (1827-1891) *1870
Kardinal Louis-Henri-Joseph Luçon (1842-1930) *1888
Kardinal Charles-Henri-Joseph Binet (1869-1936) *1920
Kardinal Maurice Feltin (1883-1975) *1928
Kardinal Jean-Marie Villot (1905-1979) *1954
Erkebiskop Jajos Kada (1924-2001) *1975
Kardinal Gregorio Rosa Chávez (1942-) *2017


== Referanser ==
Orlando Antonini

Orlando Antonini (født 15. oktober 1944 i Villa Sant'Angelo i L'Aquila-provinsen i Italia) er en katolsk titulærerkebiskop og diplomat for Pavestolen.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Orlando Antonini mottok prestevielsens sakrament den 29. juni 1968 fra erkebiskopen av L'Aquila, Costantino Stella, og ble inkardinert i erkebispedømmet L'Aquila. Hans utdannelse ble avsluttet med  doktorgrad i kanonisk rett.
Den 25. mars 1980 gikk Orlando Antonini inn i Den hellige stols diplomatiske tjeneste. Han virket i de apostoliske nuntiaturer i Bangladesh, Madagaskar, Syria, Chile, Nederland og Frankrike samt i Vatikanets utenrikssekretariat. 


=== Titulærerkebiskop, pavelig nuntius ===
Den 24. juli 1999 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærerkebiskop av Formiae og utnevnte ham til apostolisk nuntius i Zambia og Malawi. Hans bispevielse ble foretatt den 11. september 1999 kardinal Angelo Sodano; medkonsekratorer var erkebiskopen av L'Aquila, Giuseppe Molinari, og kurieerkebiskopen Charles Asa Schleck, CSC. 
Pave Benedikt XVI utnevnte ham til apostolisk nuntius til Paraguay den 16. november 2005, og den 8. august 2009 apostolisk nuntius til Serbia.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Clemente Micara (1879-1965) *1920
Kardinal Antonio Samorè (1905-1983) *1950
Kardinal Angelo Sodano (1927- ) *1978
Erkebiskop Orlando Antonini (1944- ) *1999


== Referanser ==
Mario Cagna

Mario Cagna (født 8. oktober 1911 i Lu Monferrato i Italia, død 4. april 1986) var en italiensk katolsk prelat som virket innen den romerske kurie og det pavelige diplomati, og aom siden sin bispevielse i 1962 tjenestegjorde som apostolisk nuntius til din død.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Mario Cagna ble presteviet for bispedømmet Casale Monferrato den 22. juli 1934. Han begynte i Pavestolens diplomatiske tjeneste i 1937. Etter en kortvarig postering til Nederland var han i den romerske kurie ved Kongregasjonen for sakramentsdisiplinen. Han var tilbake i diplomatiet fra 1946, med postering til Peru fra 1946 til 1949, og så ved nuntiaturet til Italia fra 1949 til 1962, en noe mindre viktig post i og med Vatikanets beliggenhet.


=== Erkebiskop, nuntius ===
Den 13. oktober 1962 utnevnte pave Johannes XXIII ham til titulærerkebiskop av Heraclea in Europa og apostolisk internuntius til Japan. Han ble bispeviet 18. november 1962 av kardinal Amleto Cicognani. De medkonsekrerende var kurierekebiskop Antonio Samorè og biskop Giuseppe Angrisani av Casale Monferrato. 
Den 3. september 1966 utnevnte pave Paul VI ham til apostolisk delegat til Jugoslavia. Hans tittel ble endret til pro-nuntius til Jugoslavia den 22. august 1970; han var den første nuntius i Europa i etterkrigstiden og ved sitt embede en eksponent for Pavestolens rapprochement, politikk.Den 11. mai 1976 utnevnte pave Johannes Paul II ham til nuntius til Østerrike. Hans katrriere ble avsluttte da hans avløser i dette embedet, Michele Cecchini, ble utnevnt 4. desember 1984. Hans siste rapporterting om tilstandene i Kirken i Østerrike var «en katalog av akk og ve» som spente fra de sekulariserende trender i samfunnet, til heterodoksi i seminarene, og et for pågående legfolk.Han døde 4. april 1986.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
Erkebiskop Mario Cagna (1911–1986) *1962


== Referanser ==
Bärbel Kofler

Bärbel Kofler (født 1967) er en tysk politiker (SPD). Hun har fra 2004 vært medlem av Forbundsdagen og fra 8. desember 2021 parlamentarisk statssekretær ved Tysklands departement for økonomisk samarbeid og utvikling, i Olaf Scholz' regjering. Fra 2016 til 2021 var hun regjeringens særskilte ansvarlige i utenriksdepartementet for menneskerettighetspolitikk og humanitær hjelp (Beauftragte der Bundesregierung für Menschenrechtspolitik und Humanitäre Hilfe im Auswärtigen Amt).
Kofler er født i Freilassing i Landkreis Berchtesgadener Land i Oberbayern. Faren arbeidet ved jernbanen og moren var arbeider.


== Referanser ==