Alejandro Ayson Olalia

Alejandro Ayson Olalia (født i den 26. februar 1913 i Bacolor i Pampanga på Filippinene, død den 2. januar 1973) var en filippinsk katolsk prelat som tjente som første erkebiskop av Lipa fra 1972 til 1973.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Alejandro Ayson Olalia ble ordinert til prest 23. mars 1940 og virket deretter i sjelesorgen. 


=== Hjelpebiskop i Tuguegarao ===
Den 14. mai 1949 ble han utnevnt av pave Pius XII til koadjutorbiskop av bispedømmet Tuguegarao og samtidig utnevnt til titulærbiskop av Zela, et titulærbispedømme tidligere tildelt den ukrainske eksarken Basil Takach. Han ble bispeviet den 25. juli 1949 av Constancio Jurgens C.I.C.M., biskop av Tuguegarao, med titulærbiskopen av Barca Rufino Jiao Santos, og biskopen av San Fernando, Cesare Marie Guerrero som medkonsekranter.


=== Biskop av Tuguegarao ===
Som etterfølger etter nederlandske Constancio Jurgens ble Olalia biskop av Tuguegarao den 6. mai 1950 og hadde dette embetet til 28. desember 1953, hvoretter Teodulfo Sabugai Domingo først etterfulgte ham 29. april 1957.


=== Biskop / erkebiskop av Lipa ===
Selv erstattet han den 28. desember 1953 Lipas biskop Alfredo Verzosa y Florentin, som hadde trådt tilbake den 25. februar 1951. I løpet av sin embedstid i Lipa var han deltaker på Det andre Vatikankonsil under dets første sesjon (11. oktober til 8. desember 1962) og andre sesjon (29. september til 4. desember 1963).Etter at Lipa var blitt opphøyet til erkebispedømme ble han dets første erkebiskop av Lipa 20. juni 1972 og hadde dette embetet i litt under et halvt år frem til sin død 2. januar 1973. Hans etterfølger ble Ricardo J. Vidal den 22. august 1973.Som biskop var Alejandro Olalia som medkonsekrator ved bispeordinasjonene til Vicente P. Reyes (24. august 1950), Peregrin de la Fuente Néstar O.P. (29. september 1951), Patrick Harmon Shanley OCD (17. mars 1953), Hernando Antiporda (28. oktober 1954), Emilio Cinense y Abera (11. mai 1957) og Teodulfo Sabugai Domingo (2. juli 1957) med. Han persteviet dessuten de senere biskoper Severino Pelayo (23. mars 1958) og Gaudencio Rosales (23. mars 1958).


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Biskop Johannes Wolfgang von Bodman (1651–1691)
Biskop Marquard Rudolf von Rodt (1644–1704) *bispeviet 1690
Biskop Alexander Sigismund von der Pfalz-Neuburg (1663–1737) *1691
Biskop Johann Jakob von Mayer (1677–1749) *1719
Biskop Joseph Ignaz Philipp von Hessen-Darmstadt (1699–1768) *1741
Erkebiskop Klemens Wenzeslaus von Sachsen (1739–1812) *1766
Erkebiskop Max Franz von Havsburg-Lothringen (1756–1801) *1785
Biskop Kaspar Max Droste zu Vischering (1770–1846) *1795
Biskop Cornelius Ludovicus van Wijkerslooth (1786–1851) *1833
Erkebiskop Johannes Zwijsen (1794–1877) *1842
Biskop Franciscus Jacobus van Vree (1807–1861) *1853
Erkebiskop Andreas Ignatius Schaepman (1815–1882) *1860
Erkebiskop Petrus Matthias Snickers (1816–1895) *1877
Biskop Gaspard Josephus Martinus Bottemanne (1823–1903) *1883
Erkebiskop Henricus van de Wetering (1850–1829) *1895
Biskop Arnold Frans Diepen (1860–1843) *1915
Biskop Constant Jurgens C.I.C.M. (1879–1952) *1928
Erkebiskop Alejandro Ayson Olalia (1913–1973) *1949


== Referanser ==