jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
VM i snooker 2020

VM i snooker 2020 ble arrangert i Sheffield i England fra 31. juli til 16. august 2020, og var det 86. verdensmesterskapet som er arrangert.
Turneringen skulle egentlig spilles fra 18. april til 4. mai, men ble utsatt grunnet koronavirusutbruddet.


=== Premiepott ===
Totalt £2.395.000 i premiepenger for turneringen fordeles som følgende:


== Sluttspill ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
VM i futsal 2021

VM i futsal 2021 ble arrangert i Litauen fra 12. september til 3. oktober 2021. Opprinnelig skulle mesterskapet blitt
arrangert fra 12. september til 4. oktober 2020, men på grunn av koronaviruspandemien ble mesterskapet utsatt i ett år.


== Arenaer ==


== Gruppespillet ==


=== Gruppe A ===


=== Gruppe B ===


=== Gruppe C ===


=== Gruppe D ===


=== Gruppe E ===


=== Gruppe F ===


== Sluttspillet ==


=== Åttedelsfinaler ===


=== Kvartfinaler ===


=== Semifinaler ===


=== Bronsefinale ===


=== Finale ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Junior-VM i ishockey 2021

Junior-VM i ishockey 2021 ble arrangert i Edmonton og Red Deer i Canada fra 26. desember 2020 til 5. januar 2021.USA vant turneringen.


== Sluttspill ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2021 IIHF World U20 Championship – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Esaias Fellman

Esaias Mansueti Fellman, også kalt Ijander eller Bothniensis (født 28. april 1620 i Ijo, død 1697 i Kemijärvi) var en av de to første finske lutherske prestene i Kemi lappmark.
Esaias Mansueti Fellman var sønn av Mansuetus Jakobi som var sogneårest (kyrkoherde) i Ijo fra 1616, Paldamo fra 1620 og Sotkamo fra 1647. 
Etter å ha tatt studenten ved Kungliga Akademien i Åbo i 1648 ble Esaias Mansueti Fellman samme år forordnet som prest i den nyinnrettede Enare församling, en av lappmarkens to første. I den andre lappmarksforsamlingen, Kemijärvi, ble Jakob Lapodius stasjonert. Etter at sistnevnte døde i 1660 flyttet Fellman till Kemijärvi och gifte sig med Lapodius änka Anna Hansdotter (död 1707). Fellman virket deretter alene som präst i Kemi lappmark frem til 1669, da Gabriel Tuderus tiltrådte som kapellan i Enare.Sønnen Esaias Fellman (1675–1736) ettertrådte faren som kapellan i Kemiträsk i 1698. Deretter virket personer fra slekten som prester i lappmarken helt frem til 1832. Den siste var Esaias Mansuetis sønnesønns sønnesønn Jakob Fellman (1795–1875). Både denne og hans sønn Isak Fellman (1841–1919) gjorde store vitenskapelige innsatser for den finske lappmarken.Fellman er blitt kalt «lapparnas apostel». Som nybliven prest bedrev han omvendelse- og folkeopplysningsarbeidet slik, at da han ankom hadde de fleste innbyggerne i provinsen vært hedninger, og da han dro derfra var alle døpte og de fleste kunne lese finsk. Fellman ivret også for lappmarkens utvikling av jordbruket.


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.
Kemi lappmark

Kemi lappmark (finsk: Kemin lappi) var en lappmark (svensk historisk oppdeling av bosettingsområndene til samene) i det som i dag er Finland. 
På den tid da området var del av det svenske rike, ble dette overveiende samiske området rundt øvre deler den navnegivende elven Kemijoki designert i den østlige delen av finsk Lappland. Området omfattet kirkesoknene Kittilä, Sodankylä, Inari og Kuolajärvi (i dag Salla). 
Etter at Finland i 1809 tilfalt Russland, mistet inndelingen i lappmarker sin betydning i det nygrunnlagte storfyrstedømmet Finland, og området sorterta fra da under Uleåborg.


== Litteratur ==
Sjögren, Anders Johan (1794-1855); Anteckningar om församlingarne i Kemi-Lappmark, Helsingfors, 1828, LIBRIS-id 1512945
Tornaeus, Johannes (d. 1681); Beskrifning, öfwer Torneå och Kemi lappmarker - författad år 1672, Stockholm, tryckt 1772, LIBRIS-id 10211534
Wahlenberg, Göran (1780-1851); Geografisk och ekonomisk beskrifning om Kemi lappmark i Vesterbottens höfdingdöme - med geografisk karta, på bergs-rådet ... S.G. Hermelins anmodan, författad af Göran Wahlenberg, Stockholm, tryckt hos Carl Delén, 1804, nummerbeteckning 870414g05, LIBRIS-id 2431371
Håvard Dahl Bratrein

Håvard Dahl Bratrein (født 13. februar 1933 i Karlsøy i Troms) er en norsk professor emeritus, historiker og tidligere museumskonservator. I nærmere 30 år hadde Dahl Bratrein sitt virke ved Tromsø museum, Universitetet i Tromsø, fra han ble ansatt som avdelingsbestyrer for Nyere kulturhistorisk avdeling der i 1971. Hans hovedfag fra universitetet er historie med arkeologi og etnologi i fagkretsen.
Dahl Bratreins har en betydelig vitenskapelige og populærvitenskapelige produksjon. Et av hans hovedverk er bygdeboka for Helgøy og Karlsøy, utgitt i fire bind 1989–1994. Verket er av et tverrfaglig redaktørkollegium i festskriftet til Dahl Bratreins 70-årsdag karakterisert på denne måten: «et lokalt mesterverk i samme ånd (og nesten samme omfang) som Marcel Prousts udødelige «På sporet av den tapte tid»».


== Litteratur og kilder ==
Karlsøy og verden utenfor : kulturhistoriske perspektiver på nordnorske steder: festskrift til professor Håvard Dahl Bratrein på 70-årsdagen 13.02.2003. Utg. Tromsø museum. 2003. Digital versjon på Nettbiblioteket.


== Eksterne lenker ==
(no) Håvard Dahl Bratrein på NLIs Lokalhistoriewiki.
Finnmarken (historisk region)

Finnmarken (norrønt: Finnmǫrk) var under eldre middelalder navnet på et geografisk område som omfattet Norge nord for Lofoten samt det finske og  det svenske Lappland, først og fremst befolket av samer; finn og same er i denne sammenheng synonymer. Den bysantiske historikeren Prokopios bruke betegnelsen skridfinner (i betydningen finner på ski) om samene. Samene i området ble omtalt i Ottar fra Hålogalands beretning for kong Alfred. På den tiden befolket trolig samene store deler av Finland. Den islandske Rimbegla forteller rundt år 1200 at grensen mellom Finnmark (samenes land) og bofaste nordmenn inne i landet gikk ved Malangen mens grensen helt ute ved kysten gikk ved Kvaløya. Fra slutten av høymiddelalderen ble det flere nordmenn langs kysten av Finnmark og Nord-Troms. I de indre skog- og fjelltraktene langs den nåværende grensen mellom Norge og Sverige utnyttet samer ressursene helt ned til Hedmark.Området var ikke klart avgrenset mot øst, der det også bodde samer, men det historiske Finnmarken må uten videre kunne betraktes som å ha omfattet de tidligere ikke-russiske områder i nordvest - Petsamo og gamle Salla (Vanha Salla).
I Sverige har også Finnmarken vært brukt som betegnelse for kun det svenske Lappland. Den svenske bruken stammer fra Carl von Linnés reiser i det nordlige Sverige på 1700-tallet.
Fra rundt år 200 foregikk det en viss folkevandring sjøveien fra Sørvestlandet til Nordland og Sør-Troms. Det var bofast jernalderbefolkning som trolig ble dominerende overfor den opprinnelige befolkningen som kan ha vært samisk. De innvandrede nordmennene drev jordbruk med husdyr som ble foret inne om vinteren samt en del korndyrking og fiske. Nordgrensen for nordmennenes bosetning var opprinnelig ved Toppsundet nær Harstad og rundt år 500 var det norsk bosetning til Malangsgapet. Det var så langt nord det var mulig å dyrke korn på den tiden. Malangen ble til rundt år 1400 regnet for grensen mellom Hålogaland og Finnmǫrk. På den tiden omfattet Finnmarken området fra og med Nord-Troms og til dels kystområdene på Kola til Svjatoj Nos (gammelnorsk: Vegistáv).Finnmarken ga senere navn til Finnmarkens len, amt og fylke i Norge.
I Dalarna og Västmanland som synonym for Finnskogene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Helle, Knut mfl (2013). Grunnbok i Norges historie. Fra vikingtid til våre dager. Oslo: Universitetsforlaget. ISBN 9788215017143.
Jakob Fellman

Jacob Fellman (alternativt Jakob eller Jaakko; født 25. mars 1795 i Rovaniemi, død 8. mars 1875 i Lappajärvi) var en finsk luthersk prest og naturforsker. Han var far til Isak Fellman og sønnesønns sønnesønn til Esaias Mansueti Fellman.
Jakob Fellman var sogneprest i Utsjok 1819–1832 og deretter i Lappajärvi. Han preket og skrev på samisk og var den første som i skrift benyttet kemisamisk, den varietet ble talt i den finske lappmarken. Han hadde en sterk vitenskapelig interesse for Lappmarken, hvorom fremfor alt hans Anteckningar under min vistelse i Lappmarken (4 deler, Helsingfors 1906) vitner. Han skrev om den samiske mytologi og utgav en ordbok i 1829, etter at han hadde besøkt Kuolajärvi og Sompio.


== Referanser ==


== Kilder ==
 Denne artikkelen er helt eller delvis basert på materiale fra {{{artikkel}}} i Nordisk familjebok, utgitt mellom 1904 og 1926 – i dag offentlig eiendom.


== Eksterne lenker ==
Jakob Fellman på NE.se
Edvard Rosenlund

Edvard Rosenlund (født 5. januar 1895 i Ekenäs, død 28. oktober 1939 i Stockholm) var en finsk misjonær og frelsesoffiser.
Rosenlund gjennomgikk Frelsesarméens kadettskole i Helsingfors og ble i 1914 sendt som 19-åring ut til Nederlandsk Ostindia, der han så frem til 1939 virket som misjonær på Java, Sumatra og Celebes, med avbrudd for noen kortere opphold i hjemlandet. På Celebes kom han i berøring med mange stammer, som han studerte både etnologisk og lingvistisk. Særskilt interesserte Rosenlund seg for en stamme som ble kalt siglier og som talte en toradjadialekt, idja. For denne stamme skapte han et skriftspråk og utgav en bibelhistorie, som i 1935 ble trykket på det nederlandske bibelselskaps forlag i Amsterdam. Han samlet inn og beskrev en gedigen kolleksjon etnografiske gjenstander, gitt i to omganger (1922 og 1930) til Finlands nationalmuseum. 
Rosenlund dokumenterte folkelivet også på film, blant annet religiøse riter på de steder der han arbeidet. På besøk i hjemlandet 1922 og 1931–1932 holdt han populære forelesninger for allmennheten og viste skioptikonbilder og filmer som vakte stor interesse.


== Kilder ==
«Edvard Rosenlund» i Uppslagsverket Finland
Andrew Bailey

Andrew John Bailey (født 30. mars 1959) er en britisk embedsmann som var viseguvernør i Bank of England fra april 2013 til juli 2016.
Han hadde tidligere tjenestegjort som bankens hovedkasserer fra januar 2004 til april 2011. Han er direktør i Financial Conduct Authority.


== Utdannelse ==
Bailey var elev ved Wyggeston Boys’ Grammar School i Leicester, hvoretter han studerte ved Queens' College, Cambridge, der han tok en BA i historie og en PhD.


== Karriere ==
Etter universitetet ble Bailey forsker ved London School of Economics, før han begynte i Bank of England i 1985.
Han har jobbet i en rekke roller og funksjoner i sentralbanken, sist som administrerende direktør for banktjenester og som hovedkasserer, samt leder for bankens Special Resolution Unit (SRU). Tidligere roller inkluderer stabssjef til guvernøren og leder av den internasjonale økonomiske analysedivisjonen.
Siden utbruddet av den økonomiske krisen i august 2007 og frem til april 2011, var Bailey ansvarlig for bankens spesielle operasjoner for å løse problemer i banksektoren. 
1. april 2013 ble Bailey utnevnt til direktør i den nye Prudential Regulation Authority og første viseguvernør i Bank of England.


== Referanser ==
Helene Marie Prom

Helene Marie Reutzer Prom, f. Wiese (født 9. april 1828 i Bergen, død 3. juli 1862 i Bergen) var en norsk skuespillerinne og sangerinne.
Helene Marie Wiese var datter av Petronelle Catharina Albrechtsen og indonesieren, kompanikirurg Ontong Wiese. Hun var også søster av sangerinnen og sangpedagogen Camilla Wiese. Den 2. oktober 1854 ble hun gift i Bergen med skuespiller Jacob Prom. De fikk datteren Bergliot Prom (1858-1934), som etter solid utdannelse ble skuespillerinne, sanger og sangpedagog. Debuten vakte oppmerksomhet, men da hun året etter ble gift, la hun karrieren på hylla. Dessuten hadde ekteparet Prom fem sønner; Hjalmar (1855-1873) døde i ungdomsårene, Halfdan (1856-1933), Brynjolf (f. 1857) og Thorolf, som kun opplevde å bli et halvt år gammel.Helene Marie Wiese debuterte 29. januar 1851 ved Det norske Theater i fødebyen Bergen, i rollen som Constance i stykket Aprilsnarrene. Hun var engasjert ved dette teatret til sin død. I 1854 gjestet hun sammen med den bergenske teatertruppen Trondheim, under ledelse av Henrik Ibsen.I sin samtid oppnådde Wiese langt større berømmelse som sanger enn som skuespiller. Med sin prektige sangstemme gjorde hun en god figur i datidens populære vaudeville-oppsetninger.


== Roller i utvalg ==
Constance i Aprilsnarrene av Johan Ludvig Heiberg (Det norske Theater, 1851)
Kari i Julegjæsten av Claus Pavels Riis (Det norske Theater, 1852)
Karen i Anna Colbjørnsdatter av Rolf Olsen (Det norske Theater, 1852)
fru Berg i Sancthansnatten av Henrik Ibsen (Det norske Theater, 1853)


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 182. ISBN 8200056228.
Kandalaksja rajon

Kandalaksja rajon (russisk: Кандала́кшский райо́н) er en rajon i Murmansk oblast i Russland. Den har et areal på 14 400 km².


== Referanser ==
Kovdor rajon

Kovdor rajon (russisk: Ковдо́рский райо́н) er en rajon vest på Kolahalvøya i Murmansk oblast i Russland. Administrativt senter er byen Kovdor. Flateinnholdet er 4066 km², og folketallet ligger på om lag 20 000.


== Økonomi ==
De fleste innbyggerne lever av gruvedrift der de vinner ut glimmer, jern og vermikulitt.


== Referanser ==


== Kilder ==
Сайт администрации муниципального образования
Топографическая карта
Мурманская областная Дума. Закон №96-01-ЗМО от 6 января 1998 г. «Об административно-территориальном устройстве Мурманской области», в ред. Закона №1953-01-ЗМО от 24 декабря 2015 г. «О внесении изменений в Закон Мурманской области "Об административно-территориальном устройстве Мурманской области"». Опубликован: "Мурманский Вестник", №10, стр. 3, 16 января 1998 г. (Murmansk Oblast Duma. Law #96-01-ZMO of January 6, 1998 On the Administrative-Territorial Structure of Murmansk Oblast, AS amended by the Law #1953-01-ZMO of December 24, 2015 On Amending the Law of Murmansk Oblast "On the Administrative-Territorial Structure of Murmansk Oblast". ).
Kola rajon

Kola rajon (russisk: Ко́льский райо́н) er en rajon (et administrativt distrikt) i Murmansk oblast i Russland. Den ligger i den nordvestlige delen av Kolahalvøya, og grenser til Barentshavet i nord og Finland i vest. Rajonens flateinnhold er 27 600 km². Administrasjonssenter er byen Kola. Befolkning: 44 670 (folketelling 2010), 51 125 folketelling 2002), og 73 555 (folketelling 1989). Befolkningen i byen Kola utgjør 23,4% av distriktets befolkning.


== Økonomi ==
Kola kommune har mange naturressurser, inkludert skog, malm og ferskvannsfiske. Atlantisk laks fiskes i elvene, og malmforekomster inkluderer kobber, nikkel og titan. Området produserer også byggevarer.


== Politikk ==
Det lokale representative organ er Rådet av representanter av Kola rajon. Det har tjue medlemmer som velges for en periode av fem år.


== Referanser ==
Ter rajon

Ter rajon (russisk: Те́рский райо́н) er en rajon (distrikt) i Murmansk oblast i Russland. Den ligger sør på Kolahalvøya, og grenser til Kvitsjøen i sør. Flateinnholdet er 19 300 kvadratkilometer (7 500 mi²). Det administrative senteret i kommunen er en tettbebyggelse - Umba. Rajonens befolkning var 6 288 ved folketellingen i 2010, 7 434 ved folketellingen i 2002, og 9 752 ved folketellingen i 1989. Befolkningen i Umba utgjør 88,0% av distriktets befolkning.


== Geografi ==
Mesteparten av distriktets territorium er lavtliggende, men det er noen åser i vest. Det har mange innsjøer, for eksempel Kanozero, Segozero og Vjalozero, og mange elver, inkludert Vjala, Serga, og Umba.


== Økonomi ==
Det er nesten ingen tungindustri i distriktet. Fiske er den viktigste økonomiske aktivitet. Det er store reserver av pegmatitt. Tømmerindustrien utgjør over halvparten av den industrielle produksjonen i distriktet. Arbeidsledighet er det største problemet i distriktet, med en arbeidsledighet på 19,3%. 


== Referanser ==
William Blount

William Blount (født 26. mars 1749 i Rosefield ved Windsor i Bertie County i Nord-Carolina, død 21. mars 1800 i Knoxville i Tennessee) var en amerikansk landspekulant, politiker, medlem av Representantenes hus, senator og blant underskriverne av USAs grunnlov.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
William Blount ble først påskesøndag i hjemmet til sin morfar, John Gray, nær Windsor i North Carolina.  Han var eldste barn til Jacob Blount (1726–1789) og Barbara Gray Blount. Slekten Blounts hadde gradvis slått seg opp i første halvdel av 1700-tallet som Williams bestefar og far hadde akkumulert familieformuen. I årene rett etter Williams fødsel hadde de bygd opp en plantasje, Blount Hall, i Pitt County i Bord-Carolina. Han vokste opp i den britiske kolonitid, og gikk på skole i New Bern.
William Blount deltok i Nord-Carolinas væpnede styrker i den amerikanske frigjøringskrigen. Blount deltok da i det viktige forsvaret av byen Philadelphia.


=== Karriere ===
Han var medlem av representanthuset i Nord-Carolina fra 1780 til 1784, og senator i samme delstat fra 1788 til 1790. Han tapte valget til det føderale senatet i 1789. Fra 1790 til 1796 var han guvernør for Territory South of the Ohio river, utnevnt av president George Washington. Han var medlem av Den kontinentale kongressen i 1782, 1783, 1786, 1787 og fra 1796 til 1797 medlem av Senatet for Tennessee. Han var blant underskriverne av USAs grunnlov i 1797.Blount var leder (Superintendent) for indianerspørsmål fra 1790 til 1796 og leder av konventet som vedtok den første delstatskonstitusjonen for Tennessee i 1796. Da delstaten ble innlemmet i unionen, ble han en av delstatens første senatorer i det føderale senatet.Han ble kjent for en plan som siden ble kalt «Blounts sammensvergelse» («Blount's Conspiracy»). Den skal ha gått ut på å etablere samarbeid mellom creek- og cherokeeindianerne og britene for å erobre daværende spansk territorium i Vest-Florida. Blount ble umiddelbart utvist av Senatet etter dette. Da det senere ble reist riksrettstiltale mot ham, ble også denne avvist, da Senatet ikke kunne behandle riksrettssak mot noen som ikke lenger var medlem av Senatet. Blount var fremdeles populær i sin hjemstat Tennessee og ble innvalgt i delstatens senat.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Buckner F. Melton: The first impeachment: the constitution's framers and the case of senator William Blount.  Mercer University Press, Macon 1998. ISBN 0-86554-597-9.


== Eksterne lenker ==
(en) William Blount – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William Blount hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) William Blount hos American National Biography
Spesielle grenseområder i Murmansk oblast

Spesielle grenseområder i Murmansk oblast under Den russiske grensevakten inkluderer grenseområdene til kommunene Kola og Petsjenga, Grense Jakobselv, landsbyen Petsjenga samt Pisaritunturi (For disse områdene er ansvaret for grensevakt overført til Karelen grensevaktdistrikt med hovedkvarter i Petrozavodsk), men ekskluderer et kystbelte langs Varangerfjorden, vestsiden av Petsjengafjorden og Liinakhamari. Disse områdene hører til Vestre arktiske grenseområde.


== Referanser ==
Dunajec

Dunajec er en høyre sideelv til Wisła i det nordlige Slovakia og sørlige Polen. Dunajec starter i Nowy Targ ved samløpet av to korte fjellelver, Czarny Dunajec og Biały Dunajec (Sorte og Hvite Dunajec). Elva utgjør grensen mellom Slovakia og Polen i 17 kilometer i det sentrale Pieniny. Bortsett fra dette flyter elva i sin helhet i Polen.
Dunajec er 249 kilometer lang, inkludert kildeelva Czarny Dunajec, noe som gjør den til den 13. lengste elva i Polen. Nedbørfeltet er på 6 796 km², hvorav 4 838 km² er i Polen og 1 958 km² i Slovakia. På grensen mellom de to landene flyter Dunajec gjennom Zamagurze-regionen, med attraksjoner som Przełom Dunajca (Dunajec-kløften), Trzy Korony-massivet med en 500 m høy klippe, samt Červený Kláštor og de to borgene i Czorsztyn og Niedzica.
Nedenfor de to kildeelvene flyter Dunajec gjennom en bred dal kalt Nowotarska-bassenget. Deretter flyter den inn i oppdemningen i Niedzica (Jezioro Czorsztyńskie) og reservoaret i Sromowce Wyżne (Jezioro Sromowskie). Gjennom den sentrale delen av Pieniny-fjellene danner den noen pittoreske svinger langs den polsk-slovakiske grensen mellom Sromowce Wyżne og Szczawnica. Lenger nede vender den mot nord inn i de vestlige Beskidene og Sądecka-bassenget, hvor den løper sammen med sin egen største sideelv, Poprad. Den flyter videre gjennom en dal ved foten av Beskidene og Rożnów (med enda to reservoarer: Jezioro Rożnowskie og Jezioro Czchowskie), og ender til slutt i Sandomierz-dalen og lavlandet rundt Wisła. Dunajec løper sammen med Wisła nær småbyen Opatowiec.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dunajec – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dunajec – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Forestiera acuminata

Forestiera acuminata er en løvfellende busk eller lite tre i oljetrefamilien som vokser i sentrale og sørøstlige USA.
Den har som regel flere stammer og blir oftest 1,5–2,5 m høy, men kan bli opptil 10 m høy. Barken er grå til mørkebrun og kan være glatt eller ha ribber. Kvistene er lysebrune, glatte og har iøynefallende korkporer. Bladene er enkle, motsatte og gulgrønne. De er tilspissede, 3–11 cm lange og 2,5–5 cm brede. Bladranden er som regel hel, men den ytterste halvdelen er av og til fint sagtannet.
Planten er sambu med adskilte hann- og hunnblomster på samme busk. Blomstringen er om våren før løvsprett. Blomstene er små, gule og duftende. Hannblomstene er sittende eller nesten sittende, mens hunnblomstene er samlet i små topper eller knipper. Kronblad mangler, og begerbladene er reduserte eller mangler. Hannblomstene har én til fire pollenbærere, og hos hunnblomstene er arret enkelt eller med to fliker.
Frukten er en mørk purpur eller svart, avlang steinfrukt som er 8–12 mm lang og inneholder ett, eller en sjelden gang to, frø. Frøspredningen skjer antagelig på flere måter, med fisk (for eksempel kanalmalle), med fugler (for eksempel einersidensvans) eller ved at frøene flyter passivt med vannet.
Forestiera acuminata vokser stort sett på våte steder. Den trives i ulike jordtyper som sand, silt og leire, og pH kan variere fra sur til baskisk. Planten finnes i kanten av sumper, i våt skog og langs bredden av bekker, tjern og innsjøer. Arten er vanlig i Mississippi-dalen der den finnes fra Louisiana nordover til Illinois, Indiana og Missouri. Spredte bestander finnes vestover til Texas, Oklahoma og Kansas og østover til Sør-Carolina og Florida.


== Litteratur ==
K.F. Connor (2004). «Forestiera acuminata (Michx.) Poir.».  I J.K. Francis. Wildland shrubs of the United States and its territories: Thamnic descriptions: Volume 1. U.S. Department of Agriculture, Forest Service. s. 343–344. 
S.B. Adams m.fl. (2007). «Potential roles of fish, birds, and water in swamp privet (Forestiera acuminata) seed dispersal». Southeastern Naturalist. 6 (4): 669–682. ISSN 1528-7092. 


== Eksterne lenker ==
(en) Forestiera acuminata i Encyclopedia of Life 
(en) Forestiera acuminata i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Forestiera acuminata hos ITIS 
(en) Forestiera acuminata hos NCBI 
(en) Forestiera acuminata hos The International Plant Names Index 
(en) Forestiera acuminata hos Tropicos 
(en) Kategori:Forestiera acuminata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Forestiera acuminata – detaljert informasjon på Wikispecies
Fallskjermlandslaget i VFS

Norges fallskjermlandslag i VFS representerer Norges Luftsportsforbund i nasjonskonkurranser i fallskjermhopping. Norge har hatt et landslag i fallskjermgrenen VFS siden 2013. 
VFS er en engelsk forkortelse av Vertical Formation Skydiving, Vertikal formasjonshopping på norsk. 

Kallenavnet til det nåværende VFS landslaget i fallskjerm er Blue Pelican. Blue Pelican har hatt totalt 11 utøvere og har deltatt i world cup, VM og EM. De fikk 4.-plass i world cup i Arizona oktober 2019. 
Nåværende utøvere
Fallskjermlandslaget i VFS representerte Norge under World Cup i Arizona i oktober 2019.

Tidligere utøvere
Liste over tidligere utøvere på Fallskjermlandslaget i VFS