jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Derodontus

Derodontus er en slekt av biller  i familien Derodontidae. Disse billene er skogsinsekter, og spiser enten ulike slags sopp eller disses nedbrytingsprodukter.


== Utseende ==
Små, ovale biller, 2–6 mm lange, brune eller blankt svarte. De kan særlig kjennes på at de har to punktøyne (eller punktøye-lignende knøler) i pannen. Oversiden er hvelvet, sterkt punktert og med oppstående hår, undersiden er flat. Hodet er kort og bredt med utstående fasettøyne. I pannen sitter det to knøler som ser ut som punktøyne (ocelli), men det synes litt uklart om de faktisk er dette. Antennene er 11-leddete, tynne, med en svak, tre-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er litt bredere enn langt. Sidene har tydelige tenner. Dekkvingene er noe bredere enn pronotum, med tydelige skuldre, bredest bak midten. De har tydelige rekker av punktgroper. Beina er forholdsvis korte, føttene fem-leddete, de tre innerste fotleddene to-lappede.


== Levevis ==
Forholdsvis lite er kjent om biologien til disse billene. Larver og voksne finnes gjerne sammen, av og til i store mengder. Artene i lever av sopp eller soppenes nedbrytingsprodukter. Derodontus-artene lever på fruktlegemer av stilksporesopper (Basidiomycetes). 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika og Palearktis (Europa, Øst-Asia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Derodontoidea  – bare én familie
Familien Derodontidae, ca. 26 kjente arter fordelt på fire slekter
Slekten Derodontus LeConte, 1861
Derodontus esotericus Lawrence, 1979
Derodontus japonicus Hisamatsu, 1964
Derodontus longiclavis Nikitskiy, 1987
Derodontus macularis (Fuss, 1850)
Derodontus maculatus (Melsheimer, 1844)
Derodontus nepalensis Háva 2009
Derodontus ossetious Nikitsky, 1993
Derodontus raffrayi Grouvelle, 1917
Derodontus trisignatus (Mannerheim, 1852)
Derodontus tuberosus Hisamatsu & Sakai, 1986
Derodontus unidentatus Lawrence, 1979


== Kilder ==
Derodontidae på Tree of Life: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Derodontus i Encyclopedia of Life 
(en) Derodontus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Derodontus hos Fauna Europaea 
(en) Derodontus hos ITIS 
(en) Derodontus hos NCBI 
(en) Kategori:Derodontus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Derodontus – detaljert informasjon på Wikispecies
Nosodendron

Nosodendron er en slekt av biller. De ligner mye på pillebiller (Byrrhidae) og ble tidligere regnet som nære slektninger av disse, men dette er trolig ikke korrekt. Én art er funnet i Sverige og Danmark, men ikke i Norge.


== Utseende ==
Små til middelsstore (2,7 – 5,5 mm), ovale, brede biller. Antenner og bein er korte og kan foldes helt inn i furer på undersiden av dyret. Oversiden er hvelvet.
Hodet er bredt med små, flate fasettøyne. Overleppen er trukket ut til en kort snute. Antennene er korte, 11-leddete, det tredje leddet er noe forlenget. De tre ytterste leddene danner en kraftig kølle, den åttende leddet er ganske kort. Brystskjoldet (pronotum) er ganske kort og bredt, ved roten så bredt som dekkvingene over skuldrene. Dekkvingene er gjerne bredest litt bak skuldrene, med tydelige punktstriper. Den europeiske arten, Nosodendron fasciculare, er lett å kjenne på at dekkvingene har mange rekkevis ordnede tufser av gullige hår. Beina er korte og kraftige, lår og legger er flate og brede. Føttene er ganske korte og tynne, fem-leddete. Leggene (tibiae) har fine tenner på utsiden.


== Levevis ==
Nosodendridene er skogsinsekter. De voksne billene kan finnes, ofte tallrikt, på blomster eller ved utflytende sevje på gamle løvtrær. Larvene lever under barken på døde trær, der de voksne også kan finnes.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Bore- og hettebiller,Bostrichoidea
Familien Nosodendridae
Slekten Nosodendron Latreille, 1804


=== Liste over artene ===


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. 344 sider. ISBN 8712166936


== Eksterne lenker ==
(en) Nosodendron i Encyclopedia of Life 
(en) Nosodendron i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Nosodendron hos Artsdatabanken 
(sv) Nosodendron hos Dyntaxa 
(en) Nosodendron hos Fauna Europaea 
(en) Nosodendron hos Fossilworks 
(en) Nosodendron hos ITIS 
(en) Nosodendron hos NCBI 
(en) Kategori:Nosodendron – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nosodendron – detaljert informasjon på Wikispecies 
Nosodendron fasciculare, tegning av John Curtis (1829)
Dysides

Dysides er en slekt av hettebiller som borer i ved. 


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, brunlige hettebiller. Hodet er kort og bredt med utstående fasettøyne, ikke dekket av pronotum, som er rundet med skarpe pigger langs kanten. Dekkvingene er jevnbrede.


== Levevis ==
De fleste av hettebillene borer i død ved. Særlig underfamilien splintvedbiller kan leve i ganske tørr og hard ved, for eksempel i møbler og parkett. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien [hette- og borebiller]], Bostrichoidea
Familien hettebiller, Bostrichidae
Underfamilien Dysidinae Lesne, 1921
Slekten Dysides Perty, 1832 - 2 arter, Sør-Amerika
Dysides obscurus Perty, 1832
Dysides platensis Fairmaire, 1892


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dysides i Encyclopedia of Life 
(en) Dysides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dysides hos ITIS 
(en) Kategori:Dysides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons –
Maarten Meiners

Maarten Meiners (født 8. februar 1992) er en nederlandsk alpinist.
Han representerte Nederland under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor hans beste resultat var nummer 18 i storslalåm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maarten Meiners – Olympedia 
(en) Maarten Meiners – FIS (alpint)
Krimkanalen

Krimkanalen (russisk: Северо-Крымский канал, ukrainsk: Північнокримський канал; er en 402 kilometer lang kanal fra Tavrijsk ved elven Dnepr til Kertsj på Krimhalvøya. Kanalen stod klar 1975.
Hensikten med kanalen er først og fremst kunstig vanning av den nordre delen av halvøya.
Krim fikk 85% av sitt ferskvann fra denne kanalen før den russiske annekteringen av halvøya i 2014. Etter dette stengte ukrainske myndigheter kanalen, noe som skapte store problemer for vannforsyningen på Krim.


== Referanser ==
Min lengste reise

Nye essay av Oksana Zabuzjko er oversatt til norsk av Martin Paulsen, og forventet utgivelse i november 2022 med Kagge forlaget. Den fortellingen om forfatter Oksana Zabuzjko befinnes seg i Polen med nye boktur når starter 24februar bombing av hele landet hennes av Russland. Boken også forteller analytisk om Russlands krigføring og det hun betrakter som Vestens feighet. [1] Fra avisen Der Standard i Østerikke "Det er fødsel av nye verden" av Michael Wurmitzer: "Oksana Zabuzjko analyserer den århundrelange undertrykkelsen av hjemlandet hennes av Russland, det maktstrategier og problemer"Fra tysk offentlig kringkastingsselskap Westdeutscher Rundfunk av Ulrich Rüdenauer "Min lengste reise er et kondensat. En rant. Den forklarer tilnærmingen til det keiserlige Russland, strengt tatt i henhold til den gamle KGB-læreboken: demoralisering, destabilisering, til slutt militær konflikt, normalisering osv. De siste årenes globale desinformasjonskampanjer er like mye en del av dette som psykologiske triks for å lure fremmede land Oksana Zabuzjko var hovedgjest på bokmessen i Göteborg. Hennes siste bok på svensk heter «Den lengste reisen» og skildrer årene etter den russiske annekteringen av Krim i 2014, Ukrainas historie og flukt- og eksiltilstanden siden den russiske invasjonen 24. februar 2022.Boken er oversatt til tysk, dansk, svensk, polsk, italiensk. 
Intervju om boken on Times radio med Mariella Frostrup fra Cheltenham Literature Festival "Hvordan ukrainsk kultur hjelper krigsinnsatsen" 


== Referanser ==
Mozell

Mozell er en norsk brus med eple- og druesmak som produseres av Ringnes. Brusen ble først introdusert for salg i 1986, og ble da markedsført av Nora som en «sprudlende fruktdrikk».Mozell inneholder kullsyreholdig vann, 20 % fruktjuice fra konsentrat (12 % druejuice, 8 % eplejuice), sukker, syre (sitronsyre), aroma, konserveringsmiddel (kaliumsorbat, natriumbenzoat), fargestoff (karamell E150b), antioksidant (askorbinsyre).


== Mozell og Mosel ==
Ringnes måtte i 1994 møte i Oslos byrett etter protester fra tyske vinprodusenter fra Moseldalen. Klagen gikk ut på at navnet «Mozell» var for likt «Mosel», og at produktet spilte for mye på «et av verdens mest kjente vindistrikter». Ringnes tapte første omgang i Oslos byrett, og måtte senere møte i lagmannsretten i mars samme år. Ringnes ønsket ikke å gjøre en navneendring på det daværende suksessrike produktet, ettersom det kunne ha åpnet opp for andre, lignende bruser som Lerums Caruco.


== Referanser ==
Lyctus

Lyctus er en slekt av biller som borer i ved. Noen arter har blitt spredt over store deler av jorden med treverk, blant annet møbler. De fleste artene lever i tropene. Gruppen ble tidligere regnet som en egen familie. Noen få arter er problematiske skadedyr.


== Utseende ==
Små, smale, gjerne rødlige biller. Kroppen er nokså sylindrisk. Antennene er svakt klubbeformede.


== Levevis ==
Splintvedbillene kan leve i ganske tørr og hard ved, for eksempel i møbler og parkett. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).


== Skadedyr ==
Disse artene kan gjøre betydelig skade på møbler og annet treverk i hus.


== Utbredelse ==
I Norge forekommer én art utendørs, ytterligere tre arter er påtruffet innendørs.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
Familien hettebiller, Bostrichidae
Underfamilien splintvedbiller, Lyctinae Latreille, 1802 – før regnet som egen familie
Stammen  Lyctini Latreille, 1802
Slekten Lyctus Fabricius, 1792
Lyctus africanus Lesne, 1907
Lyctus argentinensis Santoro, 1960
Lyctus asiaticus Iablokoff-Khnzorian, 1976
parkettbille, Lyctus brunneus (Stephens, 1830) – bare funnet innendørs i Norge
Lyctus carbonarius Waltl, 1832
Lyctus caribeanus Lesne, 1931
Lyctus cavicollis LeConte, 1866
Lyctus chacoensis Santoro, 1960
Lyctus chilensis Gerberg, 1957
Lyctus cinereus Blanchard, 1851
Lyctus discedens Blackburn, 1888
Lyctus hipposideros Lesne, 1908
eikesplintbille Lyctus linearis (Goeze, 1777) - finnes i Norge
Lyctus longicornis Reitter, 1879
Lyctus opaculus LeConte, 1866
Lyctus parallelocollis Blackburn, 1888
Lyctus parvulus Casey, 1885
Lyctus patagonicus Santoro, 1960
Lyctus pubescens Panzer, 1793
Lyctus simplex Reitter, 1879
Lyctus sinensis Lesne, 1911
Lyctus suturalis Faldermann, 1837
Lyctus tomentosus Reitter, 1879
Lyctus turkestanicus Lesne, 1935
Lyctus villosus Lesne, 1911


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lyctus i Encyclopedia of Life 
(en) Lyctus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lyctus hos Artsdatabanken 
(sv) Lyctus hos Dyntaxa 
(en) Lyctus hos Fauna Europaea 
(en) Lyctus hos Fossilworks 
(en) Lyctus hos ITIS 
(en) Lyctus hos NCBI 
(en) Kategori:Lyctus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lyctus – detaljert informasjon på Wikispecies
1st Australian Task Force

1st Australian Task Force var et midlertidig forband på brigades størrelse som inngikk i Free World Military Forces under Vietnamkrigen. Forbandet besto av avdelinger fra Australian Army og New Zealand Army innen de fleste våpenarter. Det eksisterte fra 1966 til 1972 og opererte fra en gummiplantasje 8 km nord for Bà Rịa i Đông Nam Bộ.
Forbandet kjempet blant annet i slaget ved Long Tân i 1966, slaget om Suoi Chau Pha i 1967, og operasjon Coburg og slaget om Coral–Balmoral i 1968. Andre vesentlige stridshandlinger inkluderte slaget ved Hát Dịch i desember 1968 og tidlig 1969, slaget ved Bình Ba i juni 1969, og slaget om Long Khánh i juni 1971.


== Referanser ==
Ala kraftverk

Ala kraftverk er et vannkraftverk i Vang kommune i Innlandet.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 345 meter i Ala. Elven kommer fra innsjøen Nørdre Syndin.
Installert effekt er 5,8 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 17,4 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Skagerak Kraft
Words Bubble Up Like Soda Pop

Words Bubble Up Like Soda Pop er en japansk animasjonsfilm innen sjangrene slice of life, kjærlighetsfilm og komedie. Den ble produsert av Sublimation og Signal.MD med Kyōhei Ishiguro som regissør. Den hadde premiere i 2020 under Shanghai International Film Festival. Den kom deretter ut i Japan på kino og internasjonalt via Netflix i juli 2021.Handlingen tar for seg to videregåendeskoleelever, hvordan de treffer hverandre på byens kjøpesenter, og hvordan forholdet mellom dem blir til.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Words Bubble Up Like Soda Pop på Internet Movie Database 
(fr) Words Bubble Up Like Soda Pop på Allociné 
(en) Words Bubble Up Like Soda Pop på Rotten Tomatoes
The Spark Divine

The Spark Divine er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Tom Terriss.


== Handling ==
På grunn av foreldrenes kalde følelser ovenfor henne, og konstante kamp for sosial anerkjennelse, vokser Marcia Van Arsdale opp og forakter ekte kjærlighet. Når gruve-eier Robert Jardine kommer til New York, forårsaker han nesten konkurs for Marcias far ved å manipulere kobber-markedet. Marcias foreldre forsøker deretter å arrangere et ekteskap mellom datteren deres og Robert, selv om Marcia gjør det tydelig  at hun aldri kommer til å virkelig elske ham.
Marcia føder senere en baby, men er likegyldig ovenfor sønnen sin frem til barnet plutselig blir kidnappet. Marcia innser at hjertet hennes er fylt av morskjærlighet, og innrømmer også hennes kjærlighet til Robert. Men Robert innrømmer snart at han arrangerte hele kidnappingen av sønnen deres i håp om å endelig tenne Marcias følelsesmessige gnist. Barnet vender deretter tilbake til den lykkelige lille familien deres.


== Skuespillere ==
Alice Joyce som Marcia Van Ardale
William P. Carleton som Robert Jardine
Eulalie Jensen som Mrs. Van Arsdale
Frank Norcross som Mr. Van Arsdale
Mary Carr som Mrs. Jardine


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Spark Divine på Internet Movie Database
The Speed Maniac

The Speed Maniac er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Edward LeSaint.


== Handling ==
Ranch-eier Billy Porter forlater villmarken for å søke lykken i San Francisco, med sine planer om en forbedret bilmotor. Men kort tid etter å ha kommet til storbyen blir Billy snytt for alle pengene sine, men han blir venn med den lamme avis-gutten Jim McClusky og faren hans Knockout McClusky. Billy trener Knockout for en viktig kamp mot Tiger Doran, og satser 5 000 dollar på at vennen hans kommer til å vinne.
Billy møter senere Pearl Matthews når han stopper de løpske hestene hennes i en park. Men den kvelden boksekampen skal være oppdager Billy at Knockout har blitt dopet ned. Ved hjelp av bil-produsenten John B. Prescott går Billy selv inn i bokseringen, og beseirer Tiger. Han oppdager også at John Prescott faktisk er hans biologiske far, som han ikke hadde møtt på mange år.


== Skuespillere ==
Tom Mix som Billy Porter
Eva Novak som Pearl Matthews
Charles K. French som John B. Prescott
Hayward Mack som Philip Malcolm
Lee Shumway som Knockout McCluskey
Helen Wright som Mary
Jack Curtis som Red Morgan
Georgie Stone som Jim McCluskey
George Hackathorne som Tom Matthews
Charles Hill Mailes som John Matthews
Ernest Shields som Cigarette Keefe


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Speed Maniac på Internet Movie Database 
(nl) The Speed Maniac på MovieMeter 
(en) The Speed Maniac på AllMovie
Speedy Meade

Speedy Meade er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Ira M. Lowry.


== Handling ==
Etter at assistenten hans, Bud Lester, blir myrdet, tar Speedy Meade som er et medlem av Texas Ranger Division farvel med sin venninne - studenten Mary Dillman, og setter ut for å bryte opp en gjeng med storfe-tyver som opererer på grensen mellom USA og Mexico. Etter å ha ankommet området, tar Speedy i bruk en rekke forskjellige forkledninger, deriblant som en bartender eller en gammel mann som forsøker å selge stjålet storfe. Speedy skaffer seg verdifull informasjon, og oppdager at lederen for gjengen heter Henry Dillman - den antatte faren til Mary.
At Mary også dukker opp, kompliserer Speedys planer ytterligere. Han følger gjengen til et av deres hemmelige møter, men Mary gjør at han blir oppdaget og avslørt. Dillman blir deretter anklaget av de andre i gjengen, for å ha forrådt dem til Texas Rangers. En konflikt oppstår hvor Dillman blir skutt, og Mary blir grepet av en kjeltring. Speedy frigjør seg selv, og slår ned Marys overfallsmann. Dillman innrømmer at han egentlig ikke er Marys biologiske far, og Mary reiser deretter sin vei sammen med Speedy.


== Skuespillere ==
Louis Bennison som Speedy Meade
Katherine MacDonald som Mary Dillman
Neil Moran som Robert Bridges
Claire Adams som Alice Hall
Norman Jefferies som Bud Lester
Jack W. Johnston som Henry Dillman
Edward Roseman som Buck Lennon
Ricca Allen som Mrs. Buck Lennon
William Bailey som Cal Merchant


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Speedy Meade på Internet Movie Database
Jeffrey Marc Monforton

Jeffrey Marc Monforton (født 5. mai 1963 i Detroit i Michigan i USA) er katolsk biskop av Steubenville i Ohio i USA.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jeffrey Marc Monforton vokste opp i Westland og i Wayne i Michigan, der han også studerte ved Wayne State University. Han begynte på presteseminar og fikk der bachelorgrad i filosofi i  1989. Som alumbe ved det pavelige nordamerikanske kolleg ble han som student ved det pavelige universitet Gregoriana teologisk ferdigutdannet i 1992 ein Lizentiat.


=== Prest ===
Han ble presteviet den 25. juni 1994 av erkebiskopen av Detroit, Adam Joseph Maida. Etterpå var han sjelesørger i bispedlmmet og innehadde undervisningsstillinger. 
Fra 1998 til 2005 var han sekretær for kardinal Maida og var med hsam i 2005 til konklavet i Roma.


=== Biskop ===
Pave Benedikt XVI utnevnte ham den 3. juli 2012 til biskop av Steubenville. Erkebiskopen av Cincinnati, Dennis Marion Schnurr, bispeviet ham den 10. septembersamme år; medkonsekratorer var kardinal Adam Joseph Maida, emeritert erkebiskop av Detroit, og Allen Henry Vigneron, erkebiskop av Detroit.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1835-1958) *1917
Kardinal Francis Joseph Spellman (1889-1967) *1932
Kardinal Terence James Cooke (1921-1983) *1965
Biskop Howard James Hubbard (1938-) *1977
Erkebiskop Harry Joseph Flynn (1933-2019) *1986
Erkebiskop Dennis Marion Schnurr (1948-) *2001
Biskop Jeffrey Marc Monforton (1963-) *2012


== Referanser ==
The Spender (1919)

The Spender er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Charles Swickard.


== Handling ==
Dick Bisbee mister jobben ved millionær-onkelen T. W. Bisbees fabrikk, på grunn av hans problemer med fabrikkens formann Elmer Robbins. Før han reiser sin vei, fordømmer Dick onkelen sin for hans gjerrige væremåte.
Dick bor deretter hjemme hos en kamerat, bokholder Stetson, og han forelsker seg i Stetsons datter Helen. Etter hvert blir Robbins arrestert for underslag ved fabrikken, og T. W. velger deretter å gjøre Stetson til ny formann - og Dick blir valgt til partner ved fabrikken.


== Skuespillere ==
Bert Lytell som Dick Bisbee
Thomas Jefferson som T.W. Bisbee
William V. Mong som Stetson
Mary Anderson som Helen Stetson
Clarence Burton som Elmer Robbins
Rosemary Theby som en eventyrinne


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Spender på Internet Movie Database 
(en) The Spender på Turner Classic Movies
The Spite Bride

The Spite Bride er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Charles Giblyn.


== Rolleliste ==
Olive Thomas som Tessa Doyle
Robert Ellis som Billy Swayne
Jack Mulhall som Rodney Dolson
Claire Du Brey som Trixie Dennis
Irene Rich som Eileen Moore
Dorothy Wallace som Millicent Lee
Lamar Johnstone som Arthur Derford
Katherine Griffith som en grevinne di Raspoli
Molly Malone som en vaudeville-aktør


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
The Spitfire of Seville

The Spitfire of Seville er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av George Siegmann.


== Handling ==
Mens han ligger døende ber Don Salvador, lederen for en gruppe fredløse som holder til i fjellene i nærheten av Sevilla, datteren hans Carmelita om å gifte seg med en av medlemmene av gruppen hans. Etter en duell mellom Pedro og Leonardo, går Carmelita med på å gifte seg med Pedro - vinneren av duellen.
Den amerikanske kunstneren Kent Staunton befinner seg også i fjellene for å male, og møter Carmelita. Men Pedro misforstår denne situasjonen, og tror hun har et forhold med Kent- Pedro påstår at Kent er en spion som drepte faren hennes.


== Skuespillere ==
Hedda Nova som Carmelita Delgado
Thurston Hall som Kent Staunton
Claire Anderson som Alice Foster
Marian Skinner som moren hennes
François Dumas som Don Salvador
Leo D. Maloney som Pedro
Robert Gray som Leonardo
Edgar Allen som Romero


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Spitfire of Seville på Internet Movie Database
Splendid Folly

Splendid Folly er en britisk stumfilm fra 1919, regissert av Arrigo Bocchi.


== Handling ==
I Napoli forlater en dramatikers kone ham for å bli en opera-stjerne. Men dette fører snart til en rekke komplikasjoner.


== Skuespillere ==
Manora Thew som Diana Quentin
Hayford Hobbs som Mr. Errington
Evelyn Harding som Adrienne de Gervais
Charles Vane som Baroni
Bert Wynne
Peggy Paterson


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Splendid Folly på Internet Movie Database
The Splendid Romance

The Splendid Romance er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av Edward José.


== Rolleliste ==
Enrico Caruso som Prins Cosimo
Ormi Hawley som en amerikansk student
Crauford Kent
Charlotte Ives


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Splendid Romance på Internet Movie Database 
(sv) The Splendid Romance i Svensk Filmdatabas