jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Elli Pikkujämsä

Elli Pikkujämsä (født 24. oktober 1999 i Åbo) er en finsk tidligere snøbrettkjører, nå fotballspiller for det svenske klubblaget KIF Örebro DFF og Finlands kvinnelandslag i fotball.Pikkujämsä tok sølvmedalje i «slopestyle» under Junior-VM i snøbrett 2014 i italienske Valmalenco, samt sølvmedalje i slopestyle under Vinter-OL for ungdom 2016 i Lillehammer – men valgte i 2017 å satse på fotball som videre karrierevei.1. mars 2019 debuterte hun for Finlands kvinnelandslag i fotball mot Tsjekkia under Kypros Cup, og ble tatt ut i den finske troppen foran EM i fotball for kvinner 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elli Pikkujämsä – Olympics.com 
(en) Elli Pikkujämsä – Olympedia 
(en) Elli Pikkujämsä – UEFA 
(en) Elli Pikkujämsä – WorldFootball.net 
(en) Elli Pikkujämsä – Soccerway 
(de) Elli Pikkujämsä – Soccerdonna 
(en) Elli Pikkujämsä – FBref 
(en) Elli Pikkujämsä – FIS (snøbrett) 
Elli Pikkujämsä på Instagram
Diellza

Diellza er er svært sjeldent kvinnenavn av albansk opprinnelse. Navnet betyr «Lille sol». I Norge var det per 2022 nitten personer med dette navnet.


== Kjente personer ==
Diellza Osmani
Diellza Kolgeci


== Eksterne lenker ==

(en) Behind the Name: Diellza
(en) Think Baby Names: Diellza
Opetiopalpus

Opetiopalpus er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. 


== Utseende ==
Små, avlange, metallisk fargede maurbiller, pronotum kan være rødt.


== Levevis ==
Disse artene lever oftest på tørt kjøtt, bein og hud fra virveldyr, det kan være at de hovedsakelig lever av andre insekter som kommer til dette.
De kan finnes på tørket kjøtt og fisk, og spiser også på inntørkede kadavere. 


== Utbredelse ==
Artene lever i Palearktis, også kjent fra Afrika.


== Systematisk inndeling (ufullstendig liste) ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
Familien maurbiller, Cleridae
Underfamilien skinkebiller, Korynetinae Laporte de Castelnau, 1838
Slekten Opetiopalpus Spinola, 1844
Opetiopalpus bicolor (Laporte de Castelnau, 1836)
Opetiopalpus fritzi Pic, 1947
Opetiopalpus hybridus (Baudi, 1873)
Opetiopalpus luridus Spinola, 1844
Opetiopalpus morulus Kiesenwetter, 1879
Opetiopalpus obesus Westwood, 1849
Opetiopalpus sabulosus (Motschulsky, 1840)
Opetiopalpus scutellaris (Panzer, 1797)
Opetiopalpus semiruber Bedel, 1899
Opetiopalpus tuniseus Pic
Opetiopalpus wagneri Schenkling, 1926


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Opetiopalpus i Encyclopedia of Life 
(en) Opetiopalpus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Opetiopalpus hos Artsdatabanken 
(sv) Opetiopalpus hos Dyntaxa 
(en) Opetiopalpus hos Fauna Europaea 
(en) Opetiopalpus hos NCBI 
(en) Kategori:Opetiopalpus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Opetiopalpus – detaljert informasjon på Wikispecies
Henna Ikola

Henna Ikola (født 26. april 1998 i Hyvinge) er en finsk rullebrett- og snøbrettkjører, som tok bronsemedalje i slopestyle under Vinter-OL for ungdom 2016 i Lillehammer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henna Ikola – Olympics.com 
(en) Henna Ikola – Olympedia 
(en) Henna Ikola – FIS (snøbrett) 
Henna Ikola på Instagram
Årets navn i akademia

Årets navn i akademia er norsk pris som utdeles av nettavisen Khrono. 
Prisen deles ut til noen som «...noen som i kraft av sine meninger eller handlinger har gjort seg bemerket og reist eller formet viktige debatter i og/eller utenfor akademia, eller som på annet vis har hatt betydning for akademia som en del av storsamfunnet [i løpet av året]»
Prisvinnere

2022 Kierulf-utvalget som leverte NOU 2022:2 Akademisk ytringsfrihet
2021 Cecilie Hellestveit 
2020 Nesnastudentene 


== Referanser ==
Corinthiscus

Corinthiscus er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 6-12 millimeter), lange og slanke, mørke maurbiller, dekkvingene gjerne gulbrune. Oversiden er kraftig punktert. Hodet er kort og bredt, minst så bredt som pronotum, med litt utstående fasettøyne. Denne gruppen har ikke påfallende, lange, oppstående hår.


== Levevis ==
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter. 


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
Familien maurbiller, Cleridae
Underfamilien Epiphloeinae Kuwert, 1893 - 27 slekter, ikke i Europa
Slekten Corinthiscus Fairmaire & Germain, 1861
Corinthiscus basalis (Racca Filho & Santos, 1988)
Corinthiscus denticollis (Spinola, 1849)
Corinthiscus helopioides (Laporte de Castelnau, 1836)
Corinthiscus insignicornis Fairmaire & Germain, 1861
Corinthiscus jucundus (Schenkling, 1900)
Corinthiscus peninsularis (Schaeffer, 1917)
Corinthiscus quadrivittatus (Peracchi, 1960)
Corinthiscus sinaloae Chapin
Corinthiscus spinolae  Chapin
Corinthiscus stenochioides (Chevrolat, 1874)
Corinthiscus viridis (Pic, 1936)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Corinthiscus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Corinthiscus hos ITIS 
Corinthiscus – detaljert informasjon på Wikispecies
Rubén López Ardón

Rubén López Ardón (født 19. juni 1934 i Ocotal nord i Nicaragua) er en nicaraguansk katolsk prelat og emeritert biskop av Estelí.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Rubén López Ardón ble ordinert til prest 6. januar 1973 for bispedømmet Estelí.


=== Biskop av Estelí ===
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Estelí den 2. januar 1979. Paven bispeviet ham personlig den 27. mai samme år i Peterskirken; medkonsekratorer var Duraisamy Simon Lourdusamy, sekretær for Kongregasjonen for folkenes evangelisering, og Eduardo Martínez Somalo, sostituto i Statssekretariatet.
Hans fysiske og mentale helse ble dårligere på grunn av vanskelighetene i bispedømmet, polarisering innen presteskapet, mangfoldet av pastorale opplevelser og krigsscenariet som regionen opplevde i løpet av tiåret.


=== Uvanlig fratreden ===
Han trakk seg fra embedet den 6. mars 1990. Etter dette forlot han landet; i 1995 var han etter det som fremkom av korrespondanse i Mexico City. En fratreden under slike forholdene var så langt den eneste kjent i Nicaraguas kirkehistorie. Prelaten var 54 år gammel da han kommuniserte sin avgjørelse til Roma, og 56 år da den ble innvilget. Rubén López Ardón var siden han var ganske problemer med halsen. Han reiste stadig til Mexico for behandling. Den siste turen han tok var i 1987, og fra den vendte han aldri tilbake. «Monsignor kuttet radikalt all kontakt med Estelí, og jeg tror til og med med Nicaragua, for ikke engang etter morens død (Antonia Ardón) var han til stede», uttalte monsignor Juan Abelardo Mata Guevara, den etterfølgende biskop av bispedømmet Estelí.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio, O.P. (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Biskop Rubén López Ardón (1934- ) *1973


== Referanser ==
Lemidia

Lemidia er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. 


== Utseende ==
Små, spinkle, blanke maurbiller, svarte med gule eller hvite tegninger. Kroppsformen er lang og smal, med oppstående, lange men ikke særlig påfallende hår. Oversiden er grovt og kraftig punktert.
Noen har reduserte dekkvinger.


== Levevis ==
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Ulikt mange andre maurbiller er de ikke knyttet til skog, men kan finnes mellom høyt gress og på lave busker.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Australia og New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
Familien maurbiller, Cleridae
Underfamilien Hydnocerinae Spinola, 1844
Gruppen Lemidiini Kolibáč, 1998 - 3 slekter
Slekten Lemidia Spinola, 1841


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Lemidia [1] Besøkt 16.12. 2022
(en) Lemidia i Encyclopedia of Life 
(en) Lemidia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lemidia hos Fossilworks 
(en) Lemidia hos NCBI 
(en) Kategori:Lemidia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Vuohččojohka

Vuohččojohka er ei elv i Utsjok kommune i Lappland i Finland. Den er ei sideelv til Utsjoki, Tanas største sideelv på finsk side, og er 13,9 kilometer lang. Elva har utspring fra et tjern på vestsiden av fjellet Vudnevađđa og renner mot sørvest til samløpet med Utsjoki.


== Referanser ==
Kortbane-VM i svømming 2022 – 50 meter fri menn

50 meter fri for menn under Kortbane-VM i svømming 2022 fant sted 16. og 17. desember 2022 i Melbourne.


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Forsøksheatene startet 16. desember klokken 12:14.


=== Semifinaler ===
Forsøksheatene startet 16. desember klokken 20:41.


=== Finale ===
Finalen ble avholdt 17. desember klokken 21:39.


== Referanser ==
Patuleius

Patuleius er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blank maurbille, kroppen kledt med fine, oppstående, nokså lange hår. Hode, legger, lår og dekkvinger er svarte, sistnevnte med litt blålig metallglans, pronotum er skarpt rødt, den indre halvdelen av antennene og føttene er brunrøde, den ytre delen av antennene brunsvart. Antennene har en tre-leddet, avlang klubbe, leddene klart adskilte. pronotum er rundet, dekkvingene jevnbrede. Larven er lang og tynn.


== Levevis ==
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
Familien maurbiller, Cleridae
Underfamilien Neorthopleurinae eller Korynetinae 
Slekten Patuleius Fairmaire, 1903
Patuleius apicicornis Pic, 1940
Patuleius minutus Pic, 1940
Patuleius rufonitens Fairmaire, 1903
Patuleius subparallelus Pic, 1940


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Patuleius i Encyclopedia of Life 
(en) Patuleius i Global Biodiversity Information Facility
Target Number One

Target Number One er en canadisk thriller fra 2020, regissert av Daniel Roby. Filmen var basert på den sanne historien om Alain Olivier fra Quebec som satt i fengsel i åtte år i Thailand på 1980-tallet, etter å ha blitt brukt som en syndebukk av Service canadien du renseignement de sécurité. Josh Hartnett spiller en undersøkende journalist Victor Malarek, som ønsker å skrive en reportasje om Daniel Léger (spilt av Antoine Olivier Pilon)
Filmen hadde premiere i Canada den 10. juli 2020, og i USA den 24. juli 2020.


== Handling ==
I 1989 undersøker den kanadiske journalisten Victor Malarek fra avisen The Globe and Mail omstendighetene rundt den mistenkelige arrestasjonen av Daniel Léger, en 25 år gammel heroin-misbruker som soner i fengsel i Thailand og risikerer dødsstraff. Malareks interesse vekkes ytterligere når han spør kanadiske myndigheter om flere detaljer rundt saken, men de nekter å gi ham mer informasjon. Malarek bestemmer seg for å grave dypere, og avdekker noen bekymringsfulle ting om saken. Han bringer saken til sin redaktør Art, som motvillig går med på at Malarek skal reise til Thailand for å intervjue thailandske myndigheter og Léger.
Men Daniel Léger viser seg å være en rus-avhengig, som uforvarende tok på seg en jobb gjennom narkotika-selgeren Glen Picker. Men Picker varsler detektiv Frank Cooper og påstår at Léger er en langt større kriminell aktør enn det han egentlig er. Picker manipulerer Léger til å møte detektiv Cooper som arbeider undercover, og Picker påstår at Cooper er en narkotika-smugler. Men politi-operasjonen får problemer når det blir avdekket at Léger er alt for nervøs til å reise til Thailand, og han har problemer med å få innvilget pass.
Det kanadiske politiet sørger for at Léger får passet han trenger for å reise utenlands, og betaler for den unge mannens flyreiser, hoteller og utgifter i Thailand. Léger, som ikke har noen andre alternativer, reiser til Thailand og forsøker å få i stand et narkotika-kjøp. Under rettssaken lyver Detektiv Cooper om at Léger er en hardbarket kriminell, og at han visstnok skal ha en lang rekke tidligere dommer mot seg i Canada. I Canada føler Malarek et press for å avslutte undersøkelsene sine. Han mister jobben i The Globe and Mail, og hans kone forlater ham på grunn av alt presset.


== Skuespillere ==
Antoine Olivier Pilon som Daniel Léger
Jim Gaffigan som Picker
Josh Hartnett som Victor Malarek
Stephen McHattie som Frank Cooper
Cory Lipman som Al Cooper
Don McKellar som Norm
J. C. MacKenzie som Arthur
Amanda Crew som Anna Malarek


== Eksterne lenker ==
(en) Target Number One på Internet Movie Database 
(da) Target Number One i Danmark Nationale Filminstitut 
(en) Target Number One på AllMovie 
(en) Target Number One på Rotten Tomatoes 
(en) Target Number One på Metacritic
Hamarkameratene Kvinner

For herrelaget, se HamarkamerateneHamarkameratene Kvinner Elite (stiftet 1. januar 2023) er en norsk fotballklubb fra Hamar i Innlandet som overtok plassen for seniorlaget til Fart kvinner foran 2023-sesongen.


== Tabellen ==


== Divisjonsutvikling ==


== Spillerstall ==
Oppdatert 13. januar 2023 


== Trenere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen mangler oppslag i Wikidata
Pelonium

Pelonium er en slekt av bmauriller som stort sett er rovdyr. 


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), slanke maurbiller, gråbrunlige, med lett klubbeformede antenner. 


== Levevis ==
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter. Typearten L. kirbyi etterligner trolig en giftig art i familien maurvepser (Mutilidae).


== Utbredelse ==
Gruppen er vidt utbredt i den Nye verden.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
Familien maurbiller, Cleridae
Underfamilien Peloniinae
Slekten Pelonium Spinola, 1844
Pelonium aliciae Barr, 2005
Pelonium amabile Spinola, 1844
Pelonium atrigonatium Opitz, 2019
Pelonium bruchi Schenkling, 1908
Pelonium careoitum Opitz, 2018
Pelonium carinatum Schenkling, 1908
Pelonium crinita (Klug, 1842)
Pelonium disconotatum Pic, 1940
Pelonium erudiatum Opitz, 2019
Pelonium falcatum Opitz, 2019
Pelonium granulosum Wolcott, 1909
Pelonium guyanensis Chevrolat, 1876
Pelonium implacide Opitz, 2019
Pelonium jocosum Schenkling, 1908
Pelonium leucophaeum (Klug, 1842)
Pelonium leukotaxium Opitz, 2018
Pelonium luctuosum Spinola, 1844
Pelonium maculicolle Schaeffer, 1904
Pelonium nigroaeneum Gorham, 1893
Pelonium nigrosignatum Pic, 1940
Pelonium plicatum Opitz, 2018
Pelonium regina Opitz, 2018
Pelonium scapulare Barr, 2005
Pelonium semirufum Gorham, 1877
Pelonium spectabile (Perracchi, 1960)
Pelonium tayrona Opitz, 2019
Pelonium tetrasemus (Blackwelder, 1945)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Pelonium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pelonium hos ITIS 
(en) Pelonium hos NCBI 
(en) Kategori:Pelonium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Pablo Ervin Schmitz Simon

Pablo Ervin Schmitz Simon OFMCap (født 4. desember 1943 i Fond du Lac i Wisconsin i USA) er en amerikanskfødt kapusiner og emeritert biskop av Bluefields i Nicaragua.


== Liv og virke ==


=== Kapusiner, prest ===
Pablo Ervin Schmitz Simon gikk inn i kapusinerordenen, og etter prestestudiene ble han ordinert til prest den 3. september 1970 av Leo Joseph Brust OFMCap, hjelpebiskop i Milwaukee.
Den 2. januar 1990 ble pater Schmitz såret under et angrep i Nicaragua forøvet av væpnede menn identifisert som «contras»; to katolske ordenssøstre ble drept. De to nonnene var amerikanske sr. Maureen Courtney fra Milwaukee og sr. Teresa Rosales, rn nicaraguaner, en tredje nonne ble såret.


=== Titulærbiskop, hjelpebiskop i Bluefields ===
Den 22. juni 1984 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærbiskop av Elepla og utnevnte ham til hjelpebiskop i Bluefields. Den apostoliske nuntius i Nicaragua, erkebiskop Andrea Cordero Lanza di Montezemolo, bispeviet ham 17. september samme år; medkonsekratorer var erkebiskopen av Managua, Miguel Obando Bravo S.D.B., og den apostoliske vikar av Bluefields, Salvador Albert Schlaefer Berg OFMCap. 


=== Apostolisk vikar, så biskop, av Bluefields ===
Den 28. juli 1994 utnevnte Johannes Paul II ham til apostolisk vikar av Bluefields. Med pave Frans' elevasjon av dette apostoliske vikariat til bispedømme den 30. november 2017, ble han dets første bispedømmebiskop. Sammme dagen ble den nordlige delen av Bluefields utskilt og ble gjort til eget bispedømme, Siuna.  
Fra 9. januar 2020 til ordinasjon av nye biskop den 26. juni 2021 var han også apostolisk administrator for det vakante bispedømme Siuna, hvis biskop David Albin Zywiec Sidor døde i embedet.
Den 12. november 2020 innvilget pave Frans hans fratreden som biskop av Bluefields.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
Kardinal Carlo Rezzonico den yngre (1724-1799) *1773
Kardinal Antonio Dugnani (1748-1818) *1785
Erkebiskop Jean-Charles de Coucy (1746-1824) *1790
Kardinal Gustave-Maximilien-Juste de Croÿ-Solre (1773-1844) *1820
Biskop Charles-Auguste-Marie-Joseph Forbin-Janson (1785-1844) *1824
Kardinal François-Auguste-Ferdinand Donnet (1795-1882) *1835
Biskop Charles-Emile Freppel (1827-1891) *1870
Kardinal Louis-Henri-Joseph Luçon (1842-1930) *1888
Kardinal Charles-Henri-Joseph Binet (1869-1936) *1920
Kardinal Maurice Feltin (1883-1975) *1928
Kardinal Jean-Marie Villot (1905-1979) *1954
Kardinal Andrea Cordero Lanza di Montezemolo (1925-2017) *1977
Biskop Pablo Ervin Schmitz Simon (1943- ) *1984


== Referanser ==
Prionocerites

Prionocerites er en utdødd slekt av biller i familiegruppen børstebiller. 


== Utseende ==
Slekten er beskrevet fra en fossil larve, så man vet ingenting sikkert om hvordan det voksne insektet har sett ut.


== Utbredelse i tid og rom ==
Slekten er beskrevet fra en lokalitet fra tidlig Eocen (56-48 millione rår før nåtid) i British Columbia.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera
underordenen Polyphaga
gruppen (infraorden) Cucujiformia
overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
familien børstebiller, Melyridae (eventuelt Blærebiller, Malachiidae)
underfamilien Prionocerinae (eventuelt Prionoceridae)
slekt †Prionocerites Lawrence & Archibold, 2008†Prionocerites tattriei Lawrence & Archibold, 2008


== Referanser ==


== Litteratur ==
Geiser, Michael. 2010. Studies on Prionoceridae (Coleoptera: Cleroidea). II. A revision of the genus Prionocerus Perty, 1831. Zootaxa 2328: 1–48 (2010). Magnolia Press ISSN 1175-5334 (online edition)


== Eksterne lenker ==
(en) Prionocerites i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Prionocerites hos Fossilworks 
Prionocerites – detaljert informasjon på Wikispecies 
Prionocerinae - Fauna Europaea
Mieraslompolo

Mieraslompolo (også skrevet Mieraslompola, nordsamisk: Mierašluoppal) er en bosetning i Utsjok kommune i finsk Lappland. Den ligger i elva Utsjokis dalføre, rundt 40 kilometer sør for kommunesenteret Utsjok. Europavei 75 går gjennom Mieraslompolo. Næringslivet er hovedsakelig basert på turisme.


== Referanser ==
Amecomycter

Amecomycter' er en slekt av biller. 


== Utseende ==
Små (3-4 millimeter), avlange, mørke biller. Kroppen er kledt med fine, korte hår. Hodet er avrundet, foran trukket ut til en kort snute. Fasettøynene er forholdsvis små og litt utstående. Antennene er forholdsvis korte, uten klubbe, men litt fortykkede mot spissen. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene, som har markerte "skuldre" og fine, jevnt fordelte punkter, ingen punktrader.


== Utbredelse ==
Gruppen finnes bare i den nye verden, mest i det sørlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Gruppen ble tidligere plassert i underfamilien børstebiller (Dasytinae) i familien Dasytidae.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppen (infraorden) Cucujiformia
Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
Familien Mauroniscidae Majer, 1995
Slekten Amecomycter Majer, 1995
Amecomycter argentinus (Pic, 1928)
Amecomycter bicoloripennis (Pic, 1928)
Amecomycter crassus Majer, 1995
Amecomycter pallidicolor (Pic, 1910)
Amecomycter rugicollis Majer, 1995
Amecomycter vitticollis Majer, 1995


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amecomycter i Encyclopedia of Life 
(en) Amecomycter i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amecomycter hos NCBI 
Amecomycter – detaljert informasjon på Wikispecies 
bugguide.net - Mauroniscidae
Hyundai E-GMP

Hyundai E-GMP (Electric Global Modular Platform) er en dedikert batteridrevet elektrisk kjøretøyplattform for Hyundai Motor Group. Dette er den første helelektriske platformen til Hyundai. fra 2021 skal plattformen brukes til å produsere elbiler for Hyundai og Kia. Plattformen står bak elektriske bilmodeller som Hyundai Ioniq 5 og Ioniq 6, og Kiamodellene Kia EV6 og Genesis GV60.


== Teknisk design ==
Hyundai meldte i 2017 at de utviklet et plattform dedikert til elektriske kjøretøy. Dette er noe som kun et fåtall av bilprodusenter hadde gjort før.  Formålet er å produsere batteri som passer til ulike modeller og produsenter. Det er planlagt å produsere både tohjuls- og firehjulstrekk. 


== Referanser ==