jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Liopterus

Liopterus er en slekt av biller i familien vannkalver (Dytiscidae).
Både imago og larvene lever i vann. De er avhengig av atmosfærisk luft for å leve, og den henter de i vannoverflaten.
Vannkalver er rovdyr både som larve og imago.


== Utseende ==
Artene er middelsstore (6-8 millimeter), avlange og strømlinjeformede, mørke vannkalver.


== Levevis ==
Alle vannkalvene lever i vann både som larver og som voksne. Det eneste stadiet som er på land er puppestadiet: når larven er fullt utvokst, kryper den på land, graver ut et kammer i jorden e.l. og forvandler seg til en puppe. De voksne vannkalvene flyr godt og kan derfor påtreffes et stykke fra vannet.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Europa.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien Copelatinae Van den Branden, 1885
Stammen Copelatini Van den Branden, 1885
Slekten Liopterus Dejean, 1833
Liopterus atriceps (Sharp, 1882)
Liopterus haemorrhoidalis (Fabricius, 1787)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liopterus i Encyclopedia of Life 
(en) Liopterus i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Liopterus hos Dyntaxa 
(en) Liopterus hos ITIS 
(en) Liopterus hos NCBI 
(en) Kategori:Liopterus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Liopterus – detaljert informasjon på Wikispecies
Gisela Birkemeyer

Gisela Birkemeyer (født 22. desember 1931) er en tysk friidrettsutøver.
Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 1956, hvor hun tok sølv på 80 meter hekk. Hun tok også bronse på samme distanse under Sommer-OL 1960.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Gisela Birkemeyer – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Gisela Birkemeyer – Olympedia 
(en) Gisela Birkemeyer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gisela Birkemeyer – Track and Field Statistics 
(en) Gisela Birkemeyer – TheSports.org
Carole Quinton

Carole Quinton (født 11. juli 1936) er en britisk friidrettsutøver.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 1960, hvor hun tok sølv på 80 meter hekk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carole Quinton – Olympedia 
(en) Carole Quinton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Teresa Ciepły

Teresa Ciepły (født 19. oktober 1937, død 8. mars 2006) var en polsk friidrettsutøver.
Hun representerte Polen under Sommer-OL 1964, hvor hun tok sølv på 80 meter hekk og gull på 100 meter stafett. Hun tok bronse på 100 meter stafett under Sommer-OL 1960.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Teresa Ciepły – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Teresa Ciepły – Olympics.com 
(en) Teresa Ciepły – Olympic.org 
(en) Teresa Ciepły – Olympedia 
(en) Teresa Ciepły – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pl) Teresa Ciepły – Polens olympiske komité 
(en) Teresa Ciepły – World Athletics 
(en) Teresa Ciepły – Track and Field Statistics
Pam Kilborn

Pam Kilborn (født 12. august 1939) er en australsk friidrettsutøver.
Hun representerte Australia under Sommer-OL 1968, hvor hun tok sølv på 80 meter hekk. Hun tok bronse på samme distanse under Sommer-OL 1964.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pam Kilborn – Olympics.com 
(en) Pam Kilborn – Olympic.org 
(en) Pam Kilborn – Olympedia 
(en) Pam Kilborn – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Pam Kilborn – Australian Olympic Committee 
(en) Pam Kilborn – Sport Australia Hall of Fame 
(en) Pam Kilborn – Commonwealth Games Federation 
(en) Pam Kilborn – World Athletics 
(en) Pam Kilborn – Athletics Australia 
(en) Pam Kilborn – Track and Field Statistics
Sykofant

Sykofant (gresk: συκοφάντης (sykophántēs)) var i antikkens Hellas betegnelse på en pengeutpresser, en person som anga folk og anklaget dem for å presse penger av dem. I overført betydning betegner det også en person som baktaler eller farer med sladder om andre. I den antikke litteraturen kan ordet også brukes om dagdrivere, personer som påtar seg mindre oppdrag mot betaling, jf. Plautus’ komedie Trinummus.
Opphavet til betegnelsen er usikker, muligens stammer det fra sykon (fiken) og en avledning av fanein (vise).


== Referanser ==


== Kilder ==
Douglas M. MacDowell (1986). The Law in Classical Athens. Cornell University Press. ISBN 978-0-80149365-2. 
«Norsk akademisk ordbok».
Acilius

Acilius er en slekt av biller og tilhører familiegruppen vannkalver. I Norge finnes to arter.


== Utseende ==
Artene i denne slekten er ganske store (gjerne 15-20 millimeter) og utmerker seg ved at kroppsformen er bredt oval og noe flat. Kjønnene skilles lett på at dekkvingene hos hannen er ganske glatte, hos hunnen har de markerte lengdefurer.


== Levevis ==
Både de voksne billene og  larvene, er  rovdyr.  Larvestadiene er i ferskvann. De voksne vannkalvene flyr godt og kan derfor påtreffes et stykke fra vannet. Vannkalvene svømmer raskt med symmetriske bevegelser, det vil si at begge beina i et par går framover og bakover samtidig. Acilius-artene finnes gjerne i små, vegetasjonsrike dammer. Livssyklusen tar vanligvis ett år.


== Utbredelse ==
Slekten har en holarktisk utbredelse.


== Systematisk inndeling ==

Oversikten følger Artsdatabankens regler og de arter som er funnet i Norge eller antas å kunne bli oppdaget her. Angitt antall funn i Norge er fra september 2020. Det er mulig å søke flere opplysninger med navnet hos Artsdatabanken eller se fullstendig utbredelse og data for en art eller gruppe hos Artskart.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien kjempevannkalver, Dytiscinae Leach, 1815
Stammen Aciliini Thomson, 1867
Slekten Acilius Leach, 1817
Acilius abbreviatus Aubé, 1838
Acilius athabascae Larson, 1975
Acilius canaliculatus (Nicolai, 1822), 406 funn i Norge
Acilius confusus Bergsten, 2006
Acilius duvergeri Gobert, 1874
Acilius florissantensis Wickham, 1909 - fossil art
Acilius fraternus (Harris, 1828)
Acilius japonicus Brinck, 1939
Acilius kishii Nakane, 1963
Acilius mediatus (Say, 1823)
Acilius oeningensis (Heer, 1847)
Acilius praesulcatus Lomnicki, 1894
Acilius semisulcatus Aubé, 1838
Acilius sinensis Peschet, 1915
Acilius sulcatus (Linnaeus, 1758), 404 funn i Norge
Acilius sylvanus Hilsenhoff, 1975


== Referanser ==


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service (2004). Kjempevannkalver Fauna Europaea version 1.1. www.faunaeur.org - utbredelsesdatabase for europeiske dyr.


== Eksterne lenker ==
(en) Acilius – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Acilius i Encyclopedia of Life 
(en) Acilius i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Acilius hos Artsdatabanken 
(sv) Acilius hos Dyntaxa 
(en) Acilius hos Fauna Europaea 
(en) Acilius hos Fossilworks 
(en) Acilius hos ITIS 
(en) Acilius hos NCBI 
(en) Kategori:Acilius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acilius Leach – detaljert informasjon på Wikispecies
Internal Revenue Service Building

Internal Revenue Service Building er en bygning i Washington, D.C., beliggende i Constitution Avenue 1111. Den fungerer som hovedkontor for Internal Revenue Service.
Bygningen er tegnet av Louis A. Simon og ble oppført fra 1928 til 1936. Grunnstenen ble lagt ned i 1929 av finansminister Andrew W. Mellon.Den er oppført i National Register of Historic Places.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Internal Revenue Service Building – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
1867 i Frankrike

Begivenheter i året 1867 i Frankrike.


== Statsledere ==
Monark: Napoleon III, keiser (1852–1870)


== Hendelser ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		


== Referanser ==
Agabetes

Agabetes er en slekt av biller og tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
Middelsstore (7-10 millimeter), avlangt-ovale og noe flate (en tanke dråpeformede), halvblanke, brunrøde til svarte vannkalver.


== Levevis ==
Både de voksne billene og  larvene, er  rovdyr.  Larvestadiene er i ferskvann. De voksne vannkalvene flyr godt og kan derfor påtreffes et stykke fra vannet. Vannkalvene svømmer raskt med symmetriske bevegelser, det vil si at begge beina i et par går framover og bakover samtidig.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt med én art hver i Nord-Amerika og Øst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien glansvannkalver, Laccophilinae Gistel, 1856
Stammen Agabetini van den Branden, 1885
Slekten Agabetes Crotch, 1873
Agabetes acuductus (Harris, 1828)
Agabetes svetlanae Nilsson, 1989


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service (2004) Glansvannkalver  Fauna Europaea version 1.1. www.faunaeur.org - utbredelsesdatabase for europeiske dyr.


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Agabetes i Encyclopedia of Life 
(en) Agabetes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Agabetes hos ITIS 
(en) Agabetes hos NCBI 
Agabetes – detaljert informasjon på Wikispecies
18. etappe av Vuelta a España 2020

18. etappe av Vuelta a España 2020 var den avsluttende etappen og gikk fra Hipódromo de la Zarzuela til Madrid 8. november 2020. 
Pascal Ackermann tok sin andre etappeseier.


== Etapperesultater ==


== Sammenlagt etter etappen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 18. etappe av Vuelta a España 2020 - ProCyclingStats
Batrachomatus

Batrachomatus er en slekt av biller i familien vannkalver (Dytiscidae).
Både imago og larvene lever i vann. De er avhengig av atmosfærisk luft for å leve, og den henter de i vannoverflaten.
Vannkalver er rovdyr både som larve og imago.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, blankt kullsvarte vannkalver, kan ha gule striper på dekkvingene. Hodet er bredt skovlformet, fasettøynene ganske små.


== Levevis ==
Alle vannkalvene lever i vann både som larver og som voksne. Det eneste stadiet som er på land er puppestadiet: når larven er fullt utvokst, kryper den på land, graver ut et kammer i jorden e.l. og forvandler seg til en puppe. De voksne vannkalvene flyr godt og kan derfor påtreffes et stykke fra vannet. Artene i denne slekten lever mellom tett vegetasjon i stillestående ferskvann.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien Matinae van den Branden, 1885
Slekten Batrachomatus Clark, 1863
Batrachomatus daemeli (Sharp, 1882)
Batrachomatus larsoni Hendrich, 2013
Batrachomatus nannup (Watts, 1978)
Batrachomatus wilsoni (Mouchamps, 1964)
Batrachomatus wingii Clark, 1863


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Batrachomatus [1]
(en) Batrachomatus i Encyclopedia of Life 
(en) Batrachomatus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Batrachomatus hos ITIS 
(en) Batrachomatus hos NCBI 
Batrachomatus – detaljert informasjon på Wikispecies
Nola Thorne

Nola Thorne var en panamansk friidrettsutøver som konkurrerte i sprintløp og hekkeløp.


== Idrettskarriere ==
Thorne deltok i den første utgaven av Sentralamerikanske og karibiske leker i 1938, og vant der 100 meter og 80 meter hekk. I tillegg tok Panama gull på 4 x 100 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Buckeye (Arizona)

Buckeye er en amerikansk by.
Den ligger i Maricopa County i Arizona, og har 50 876 innbyggere på et areal på 1 016,3 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Buckeye, Arizona – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aura Morales

Aura Morales er navnet til flere personer:

Aura Morales (sprinter) - panamansk sprinter
Aura Morales (kappgjenger) - meksikansk kappgjenger
Aura Morales (langdistanseløper) - guatemalansk langdistanseløper
Aura Morales (sprinter)

Aura Morales (født 14. juli 1920) er en panamansk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i hekkeløp. 
Hun har tre barn, og feiret sin 100-årsdag i 2020. Hun begynte med friidrett for å bli raskere i basketball. Hun er utdannet innen økonomi fra Escuela Profesional Isabel Herrera Obaldia og er utdannet lærer fra Instituto Justo Arosemena.


== Idrettskarriere ==
Morales deltok under Sentralamerikanske og karibiske leker i 1938, og fikk der sølv på 80 meter hekk, bak sin landskvinne Nola Thorne, og med Nilda Villaverde på tredjeplass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Aisha Al-Manoubya

Aïsha Al-Manoubya (arabisk: عائشة المنوبية‎, ʿĀʾisha al-Mannūbiyya), (født 1199 i Manouba i Ifriqiya (i dagens Tunisia), død 1267) er en av de mest berømte kvinnene i tunisisk historie, og en fremstående skikkelse i islam. Hun er også kjent under ærestittelen Al-Saida (helgen/sankt) og Lella (vår/min Frue).
Hun er kjent som mystiker – som følger av sufismen, for sine gode gjerninger og sin poesi, og hun er Tunisias eneste kvinnelige sufi-helgen. Allerede som barn viste hun tegn på at hun var utkåret, og utførte flere mirakler.

Det ble sjelden skrevet helgenbiografier, hagiografier (manaqib), om hellige kvinner i islam, men det finnes en om Aïsha. Ifølge hagiografien nektet hun å gifte seg og få barn, slik det var forventet av kvinner. Hun ville studere religion og sufisme. Utdannelsen hennes var kontroversiell, ettersom emnene hun studerte vanligvis var forbeholdt menn. Hun var disippel av flere kjente mystikere og lærde sufier, og studerte, som eneste kvinne, sammen med 40 menn. Hun ba også sammen med dem i al-Zitouna-moskeen. Etterhvert underviste hun også selv i islamske studier og sufisme, i kretsen rundt sin mentor Islamic Abul Hassan al-Chadli. Hun var den første kvinnen som hadde tilgang til slike religiøse kretser, og brakte dit kvinner både fra byen og landsbygda.
En historie som skal være et bevis på at hun var hellig, er denne: Hun fikk en okse av sin far, som mente hun skulle bruke den i landbruket. Hun slaktet oksen, ga kjøttet til de fattige og ba dem gi tilbake beinrestene til henne. Fra disse gjenopplivet hun oksen. Legenden sier at da det ble reist et mausoleum i Manouba til hennes ære, var det blant annet på grunn av historien om oksen, som både var et eksempel på hennes gode gjerninger og på hennes hellighet. Aïsha er uvanlig på flere måter, også ved at det finnes to helligdommer til hennes ære. Den andre ligger i Gorjani-distriktet i Tunis. Hendelsen med oksen blir omtalt i sang under ritualer som avholdes ved begge helligdommene.6. oktober 2012 ble mausoleet i Manouba brent, og katafalken knust. Dette var ett av 34 mausoleer og andre helligdommer i Tunisia som ble vandalisert etter den tunisiske revolusjonen (per 2013). Ugjerningen skal angivelig ha vært utført av radikale salafister som, ifølge den tunisiske sosiologen og forfatteren Sophie Ferchio, ikke hadde satt seg inn i helgenenes plass i islam. Mausoleet er senere reparert og er igjen åpent for tilbedere og publikum (per 2016).En av markedsplassene, soukene, i den gamle bydelen medinaen i Tunis er oppkalt etter Aïsha Al-Manoubya : Souk Saïda el-Manoubia.
UNESCO har inkludert henne i sin oversikt over betydningsfulle kvinner i afrikansk historie.
Ved å kreve utdannelse og frihet for kvinner, var Saida Manoubiya en sann feminist, lenge før sin tid


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Aicha 'Lella Saida' Manoubiya: Tunisia's feminist icon - Qantara.de». Qantara.de - Dialogue with the Islamic World (engelsk). Besøkt 9. november 2020.
Defensive back

I gridiron fotball er defensive backs (DBs), også referert til som secondary, spillerne på forsvarssiden som spiller lengst fra scrimmagelinjen. De er separert fra de andre gruppene forsvarsspillere, defensive linemen som spiller på scrimmagelinjen, og linebackere som spiller i midten av forsvaret, mellom defensive linen og defensive backene.Defensive backs deles videre inn i to hovedgrupper, cornerbacks som spiller nærmere scrimmaglinjen og sidelinjene, hvis hovedrolle er å dekke opp angrepets wide receivere, og safeties som spiller lenger bak nær midten av banen, og som fungere som siste forsvarslinje. Et standard forsvar inkluderer vanligvis to av hver, en venstre og høyre cornerback samt en strong safety og en free safety, hvor en free safety vanligvis spiller dypere enn en strong safety. I tillegg har canadisk fotball, som har tolv spillere på banen istedenfor de 11 som brukes i amerikansk fotball, en ekstra spiller som kalles for defensive halfback, en hybridposisjon av linebacker og cornerback.

I tillegg til det standard antallet defensive backs kan lag fjerne en defensive lineman eller linebacker og erstatte dem med en ekstra defensive back. Denne femte kalles ofte for en nickelback. En sjette defensive backs kalles for en dimeback. I sjeldne situasjoner kan lag også bruke syv eller åtte defensive backs.
Kjente defensive backs inkluderer blant annet Hall of Famerne Dick «Night Train» Lane, Mike Haynes, Ronnie Lott, Troy Polamalu, Deion Sanders (aka «Primetime») og Ed Reed. I 2019 publiserte National Football League ett all-time lag i anledning feiringen av lagets 100-års jubileum, hvor historiens beste defensive backs ble hedret.Gil Brandt, som lenge har holdt en administrativ stilling i ligaen og vært en kjent general manager for Dallas Cowboys, publiserte sin egen liste over de beste cornerbackene noensinne.


== Se også ==
Posisjoner i amerikansk fotball


== Referanser ==
Nilda Villaverde

Nilda Villaverde er en panamansk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i sprintløp.


== Idrettskarriere ==
Villaverde deltok under Sentralamerikanske og karibiske leker i 1938, og fikk der sølv på 100 meter, bak sin landskvinne Nola Thorne, og hun fikk bronse på 80 meter hekk, bak Nola Thorne og Aura Morales. I tillegg fikk Panama gull på 4 x 100 meter stafett, der Villaverde løp sammen med Nola Thorne, Adela Montilla og Natalia Taivez.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Adela Montilla

Adela Montilla er en panamansk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i sprintløp. 


== Idrettskarriere ==
Montilla deltok under Sentralamerikanske og karibiske leker i 1938, og fikk der bronse på 100 meter, bak sine landskvinner Nola Thorne og Nilda Villaverde. I tillegg fikk Panama gull på 4 x 100 meter stafett, der Montilla løp sammen med Nola Thorne, Nilda Villaverde og Natalia Taivez.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Natalia Taivez

Natalia Taivez er en panamansk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i sprintløp. 


== Idrettskarriere ==
Taivez deltok under Sentralamerikanske og karibiske leker i 1938, og fikk der gull på 4 x 100 meter stafett, der hun løp sammen med Nola Thorne, Nilda Villaverde og Adela Montilla.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Emilia Foster

Emilia Foster er en panamansk tidligere friidrettsutøver, som konkurrerte i sprintløp. 


== Idrettskarriere ==
Foster deltok under Sentralamerikanske og karibiske leker i 1946, og fikk der sølv på 100 meter, bak Cynthia Thompson fra Jamaica. Hun fikk også gull på 4 x 100 meter stafett, der hun løp sammen med Dolores Worrell, Mildred Bannister og Esther Stewart.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Casa Grande (Arizona)

Casa Grande er en amerikansk by.
Den ligger i Pinal County i Arizona, og har 48 571 innbyggere på et areal på 285,41 km².


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Casa Grande, Arizona – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dolores Worrell

Carmen Dolores Worrell (født 5. januar 1928, død 7. januar 2020) var en panamansk friidrettsutøver, som konkurrerte i sprintløp. 
Hun var gift med Winifred Worrell, og fikk ni barn. Hun emigrerte til USA i 1983, og jobbet der på Baruch College, men flyttet til sin datter i Orlando i 2007, der hun bodde til sin død.


== Idrettskarriere ==
Worrell deltok under Sentralamerikanske og karibiske leker i 1946, og fikk der gull på 50 meter og bronse på 100 meter, bak Cynthia Thompson og Emilia Foster. Hun fikk også gull på 4 x 100 meter stafett, der hun løp sammen med Emilia Foster, Mildred Bannister og Esther Stewart. Hun deltok igjen i Sentralamerikanske og karibiske leker 1954, og fikk på nytt gull på 4 x 100 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Maria Sander

Maria Sander (født 30. oktober 1924, død 12. januar 1999) var en tysk friidrettsutøver.
Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 1952, hvor hun tok bronse på 80 meter hekk og sølv på 100 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Maria Sander – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Maria Sander – Olympics.com 
(en) Maria Sander – Olympic.org 
(en) Maria Sander – Olympedia 
(en) Maria Sander – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Maria Sander – Track and Field Statistics
Norma Thrower

Norma Thrower (født 5. februar 1936) er en australsk friidrettsutøver.
Hun representerte Australia under Sommer-OL 1956, hvor hun tok bronse på 80 meter hekk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Norma Thrower – Olympics.com 
(en) Norma Thrower – Olympic.org 
(en) Norma Thrower – Olympedia 
(en) Norma Thrower – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Norma Thrower – Australian Olympic Committee 
(en) Norma Thrower – Australian Olympic Committee 
(en) Norma Thrower – Commonwealth Games Federation 
(en) Norma Thrower – Athletics Australia
Chi Cheng

Chi Cheng (født 15. mars 1944) er en taiwansk friidrettsutøver.
Hun representerte Taiwan under Sommer-OL 1968, hvor hun tok bronse på 80 meter hekk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Chi Cheng – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Chi Cheng – Olympics.com 
(en) Chi Cheng – Olympic.org 
(en) Chi Cheng – Olympedia 
(en) Chi Cheng – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Chi Cheng – World Athletics 
(en) Chi Cheng – Track and Field Statistics
Valeria Bufanu

Valeria Bufanu (født 7. oktober 1946) er en rumensk friidrettsutøver.
Hun representerte Romania under Sommer-OL 1972, hvor hun tok sølv på 100 meter hekk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valeria Bufanu – Olympedia 
(en) Valeria Bufanu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(ro) Valeria Bufanu – Romanias olympiske komité 
(en) Valeria Bufanu – World Athletics 
(en) Valeria Bufanu – Track and Field Statistics
Tatjana Anisimova

Tatjana Anisimova (født 19. oktober 1949) er en russisk friidrettsutøver.
Hun representerte Sovjetunionen under Sommer-OL 1976, hvor hun tok sølv på 100 meter hekk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tatjana Anisimova – Olympics.com 
(en) Tatjana Anisimova – Olympic.org 
(en) Tatjana Anisimova – Olympedia 
(en) Tatjana Anisimova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tatjana Anisimova – World Athletics 
(en) Tatjana Anisimova – Track and Field Statistics
Brigita Bukovec

Brigita Bukovec (født 21. mai 1970) er en slovensk friidrettsutøver.
Hun representerte Slovenia under Sommer-OL 1996, hvor hun tok sølv på 100 meter hekk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brigita Bukovec – Olympedia 
(en) Brigita Bukovec – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Brigita Bukovec – World Athletics 
(en) Brigita Bukovec – TheSports.org
Olena Krasovska

Olena Krasovska (født 17. august 1976) er en ukrainsk friidrettsutøver.
Hun representerte Ukraina under Sommer-OL 2004, hvor hun tok sølv på 100 meter hekk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olena Krasovska – Olympedia 
(en) Olena Krasovska – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Olena Krasovska – World Athletics 
(en) Olena Krasovska – Track and Field Statistics
Natalija Lebedeva

Natalija Lebedeva (født 24. august 1949) er en russisk friidrettsutøver.
Hun representerte Sovjetunionen under Sommer-OL 1976, hvor hun tok bronse på 100 meter hekk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Natalja Lebedeva – Olympics.com 
(en) Natalja Lebedeva – Olympic.org 
(en) Natalja Lebedeva – Olympedia 
(en) Natalja Lebedeva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Natalja Lebedeva – Track and Field Statistics