jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Spinetaxalus

Spinetaxalus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Middelsstore (8 - 10 millimeter), avlange, rødlige trebukker. Antennene er litt lengre enn kroppen.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved.


== Utbredelse ==
De to beskrevne artene lever i Kamerun og på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Pteropliini Thomson, 1860
Slekten Spinetaxalus Breuning, 1968
Spinetaxalus camerunensis Breuning, 1981
Spinetaxalus fuscodiscalis Breuning, 1968


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog over gruppen


== Eksterne lenker ==
(en) Spinetaxalus i Encyclopedia of Life 
(en) Spinetaxalus i Global Biodiversity Information Facility 
Spinetaxalus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Pteropliini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stephanomenyllus

Stephanomenyllus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Ny-Guinea inkludert Aruøyene.


== Systematisk inndeling ==
Arten ehar tidligere vært plassert i slekten Mimomenyllus.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Pteropliini Thomson, 1860
Slekten Stephanomenyllus Tavakilian & Jiroux, 2015
Stephanomenyllus aruensis (Breuning, 1973)
Stephanomenyllus quadripustulatus (Breuning, 1980)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog over gruppen


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Pteropliini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nupseroberea

Nupseroberea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==


== Levevis ==
Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Vest- og Sentral-Afrika (Sierra Leone, Kamerun, Den demokratiske republikken Kongo).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Saperdini
Slekten Nupseroberea Breuning, 1950
Nupseroberea atriceps Breuning, 1950
Nupseroberea brevior (Jordan, 1894)
Nupseroberea congoensis Breuning, 1950
Nupseroberea ealensis Breuning, 1950
Nupseroberea rubra Breuning, 1956
Nupseroberea splendida Sudre, Jiroux & Vitali, 2018


== Kilder ==
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Nupseroberea i Global Biodiversity Information Facility 
Nupseroberea – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Phytoeciini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sternotomiella

Sternotomiella er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Sternotomini er middelsstore, noe brede, litt blanke trebukker. Denne arten er svart med lysgule flekker på pronotum, dekkvingene og beina.
Antennene er lengre enn kroppen.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Angola.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Sternotomini J. Thomson, 1860
Slekten Sternotomiella Aurivillius, 1911
Sternotomiella wissmanni (Quedenfeldt, 1888)
Sternotomiella wissmanni lanei (Heath, 1905)
Sternotomiella wissmanni wissmanni (Quedenfeldt, 1888)


== Kilder ==
Longicorn ID - Sternotomini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Nettside om slekten
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Sternotomini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Epiblapsilon

Epiblapsilon er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Ny-Caledonia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Tmesisternini J. Thomson, 1860
Slekten Epiblapsilon Gressitt, 1984
Epiblapsilon tuberculatum Gressitt, 1984


== Kilder ==
Longicorn ID - Tmesisternini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Epiblapsilon i Encyclopedia of Life 
(en) Epiblapsilon i Global Biodiversity Information Facility 
Epiblapsilon – detaljert informasjon på Wikispecies
NSKI Høyskole

NSKI Høyskole (tidligere Norsk skuespillerinstitutt) er en høyskole i Oslo.
Skolen tilbyr treårig bachelorutdanning innen skuespillerfag, musikkteater, manus og regi, og er den eneste høyskolen i Skandinavia der Metod Acting ligger til grunn for all undervisning.Method Acting ble utviklet i New York i 1930 og 40-årene av medlemmer av The Group Theatre deriblant Lee Strasberg, Sanford Meisner og Stella Adler. Metoden er basert på Stanislavskijs system og deretter videreutviklet ved institusjoner som The Actors Studio og The Lee Strasberg Theatre and Film Institute i New York. Dette var banebrytende arbeid for skuespillere på den tiden og metoden ble raskt meget godt kjent gjennom arbeidet til skuespillere som bla Marlon Brando og James Dean. I dag bruker nær sagt alle amerikanske filmskuespillere metoden på en eller annen måte.Skolen ble først etablert som fagskole i 2009. I 2014 fikk skolen sin aller første akkrediterte bachelorutdanning i skuespillerfag. I 2019 har høyskolen fire akkrediterte utdanningsprogrammer hvorpå man kan studere skuespillerfag, musikkteater, regi og manus. NSKI Høyskole er også den eneste skuespillerutdanningen i Norge som fokuserer hovedsakelig på et filmatisk uttrykk.


== Referanser ==
Livius Smitt

Livius Smitt (født 8. oktober 1840 på Vinje prestegård, død 4. mars 1890 i Brevik) var en norsk politiker (H).


== Liv ==
Han var sønn av presten Elias Smitt (1805–1875) og Livia Gundelle Margrethe Sverdrup (1808–1840), og bror av biskop Jacob Sverdrup Smitt og agronomen Jonas Smitt. Som sin første lærer hadde han A. O. Vinje, som var huslærer i Vinje prestegård. Senere ble faren sogneprest i Voss. Etter konfirmasjonen ble Smitt sendt til Christiania for å gå på skolen og ble student i 1858. Etter examen artium var han huslærer i flere år, først for sine yngre søsken. Deretter arbeidet han som kopist ved Høyesterett og tok juridisk embetseksamen i 1865.
I 1867 slo Smitt seg ned som sakfører i Florø, hvor han bodde til 1881, da han ble utnevn til byfogd i Brevik.


== Politikk ==
Smitt var med i kommunalpolitikken i Florø og var byens ordfører fra 1874 til 1881. Han ble valgt som 3. representant til Stortinget fra Nordre Bergenhus amt for perioden 1880–82. I periodene 1883–85 og 1886–88 møtte han som representant fra Brevik. Han var også valgt for perioden 1889–91, men måtte melde forfall på grunn av sykdom. Smitt tilhørte Høyre.


== Utmerkelser ==
Smitt ble ridder av St. Olavs Orden i 1890.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Halvorsen, J.B. (1901). Norsk Forfatter-Lexikon 1814-1880. Kristiania: Den Norske Forlagsforening. s. 354. 


== Eksterne lenker ==
(no) Livius Smitt hos Norsk senter for forskningsdata 
Ottar Starheim: «Livius Smitt» ved allkunne.no
Bukolikere

«Bukolikere» var et kallenavn på den moderate gruppen innenfor det norske Høyre i årene før parlamentarismen ble innført i 1884.


== Historie ==
Kallenavnet «bukolikerne» fikk gruppen omkring 1880. Wilhelm Munthe tror det må ha vært historikeren Ludvig Daae som har funnet på dette oppnavnet. Navnet hentyder antakelig til den idylliske «hyrdediktningen» (bukolikk). Bukolikerne hadde også andre kallenavn, som «girondistene», «girondinerne» og «ninivittene».  I litteraturen kalles de også de «moderatkonservative».
I likhet med resten av Høyre var bukolikerne tilhengere av en sterk kongemakt og motstandere av parlamentarismen, men de mente likevel at regjeringen møtte støtte seg på opinionen i Stortinget og ikke kunne regjere mot Stortingets flertall over lengre tid. Bukolikernes ville «bryte odden av radikalismen ved imøtekommenhet», skriver Jens Arup Seip. C. J. Hambro skriver at ««bukolikerne» var den del av høire som var villig til å spille på hyrdefløite under opmarsjen mot venstre, og trodde mere på dette instrument enn på krigsluren».Bukolikernes avis var Fædrelandet, som ble ledet av redaktør Vilhelm Aubert.
Bukolikerne gjorde det temmelig bra ved stortingsvalget i 1879, men led nederlag ved valget i 1882. Etter riksretten i 1884 falt de gamle skillelinjene innad i Høyre bort.


== Kjente bukolikere ==
Ferdinand Roll
A. N. Kiær
Peter Birch-Reichenwald
Jacob Aall Bonnevie
Johannes Bergh
Evald Rygh
Ketil Motzfeldt
Livius Smitt


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kaartvedt, Alf (1967). Kampen mot parlamentarisme 1880-1884. Universitetsforlaget. s. 43. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bukolikere i Store norske leksikon
Frøyas vei (Ringerike)

Frøyas vei (1–33, 2-12) er en vei i Heradsbygda i Ringerike. 
Veien er en stikkvei fra Heradsbygdveien, på vestsiden (nedsiden) av denne, og den deler seg i to veier. Veien er preget av eneboliger, og ligger cirka 181 meter over havet. Balders vei er en stikkvei fra Frøyas vei.


== Bildegalleri ==


== Se også ==
Gater i Hønefoss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frøyas vei, Ringerike – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
VM i friidrett innendørs 1985 – 60 meter menn

60 meter for menn ved VM i friidrett innendørs 1985 ble avholdt i Palais Omnisports de Paris-Bercy i Paris i Frankrike den 18. januar 1985. 


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Vinneren i hvert heat (Q) og de 6 raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til semifinale.


=== Semifinale ===
De 3 første hver semifinale (Q) kvalifiserte seg direkte til finalen.


=== Finale ===
Resultatene var som følger:


== Referanser ==
Crucitragus

Crucitragus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En nokså liten, avlang, svart trebukk med gulhvite flekker. Antennene er tynne og mer enn dobbelt så lange som kroppen, pronotum tønneformet med blekgule tegninger som avgrenser et svart kors i midten. Dekkvingene er nesteb\n jevnbrede med gulhvite tegninger.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Øst-Afrika (Etiopia, Somalia, Kenya).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Tragocephalini J. Thomson, 1857
Slekten Crucitragus Breuning, 1934
Crucitragus crucifer (Aurivillius, 1908)


== Kilder ==
Longicorn ID - Tragocephalini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Nettside om arten
(en) Crucitragus i Encyclopedia of Life 
(en) Crucitragus i Global Biodiversity Information Facility 
Crucitragus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Tragocephalini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Neochariesthes

Neochariesthes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Kamerun.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Tragocephalini J. Thomson, 1857
Slekten Neochariesthes Breuning & Téocchi, 1982
Neoochariesthes subsaperdoides (Breuning, 1960)


== Kilder ==
Longicorn ID - Tragocephalini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Neochariesthes i Encyclopedia of Life 
(en) Neochariesthes i Global Biodiversity Information Facility 
Neochariesthes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Tragocephalini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dinocephalopsis

Dinocephalopsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, noe kraftige. Pronotum er bredere enn langt, med en avrundet knøl midt på hver sidekant. Dekkvingene er nesten jevnbrede.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Kamerun.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Tragocephalini J. Thomson, 1857
Slekten Dinocephalopsis Téocchi, Sudre & Jiroux, 2015Dinocephalopsis garnieri Téocchi, Sudre & Jiroux, 2015


== Referanser ==


== Kilder ==
Longicorn ID - Tragocephalini
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Dinocephalopsis i Global Biodiversity Information Facility 
Dinocephalopsis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Tragocephalini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Milas (navn)

Milas er et guttenavn. Navnet har sin opprinnelse i Øst-Europa. Navnet var i 2018 blant de femti mest brukte i Danmark. Per 2019 er det 21 menn i Norge som har Milas som fornavn.


== Referanser ==
McKamey Manor

McKamey Manor er amerikanske spøkelseshus og blir drevet av eieren Russ McKamey. Det finnes blant annet spøkelseshus i Summertown, Tennessee og Huntsville, Alabama. McKamey har sagt at han har brukt en halv million dollar på turistattraksjonene sine. Besøkende kan vinne 20 000$, noe som tilsvarer 190 000 kroner, hvis de fullfører den ti timers lange turen. Hvis besøkende banner vil de risikere å vinne mindre beløp. Ifølge McKamey har ingen klart utfordringen så langt og han har påstått at spøkelseshuset er et av de mest intense i verden.


== Deltakelseskrav ==
For å delta må besøkende være over 21 år gammel, men hvis man har fått samtykke fra foresatte er det 18 års aldersgrense. I tillegg må besøkende ta en utholdenhets test, ha en bakgrunnssjekk og legeattest på at de er mentalt og fysisk friske nok til å delta. Besøkende må også ha helseforsikring, signere en 40 siders kontrakt på at de samtykker på å delta og ha et sikkerhetsord de kan si for å få ansatte i spøkelseshuset til å stoppe med å skremme dem. Deltakere må i tillegg se videoer av andre deltakeres turer for å vite hva som venter dem. I motsetning til de fleste turistattraksjoner tar ikke McKamey penger for det og vil at kundene skal gi ham hundefôr i stedet for. Han er eieren til fem hunder.


== Aktiviteter ==
Besøkende i spøkelseshuset kan bli bundet fast, tilgriset med lekeblod, låst inne i mørke rom og bli dynket i kaldt vann. De kan også få bind foran øynene, bli kneblet og møte på levende dyr som slanger, biller og lignende. Ifølge McKamey er hoved knepet for å skremme besøkende å fortelle dem noe som ikke er sant, som for eksempel å si at det er en hai i bassenget.


== TV-serie ==
Turistattraksjonen ble vist i Netflix-serien «Haunters: Art of the scare» og i en episode av «Dark tourist».


== Kritikk ==
I oktober 2019 ble det holdt en underskriftskampanje for å få lagt ned spøkelseshuset McKamey manor. Grunnen til motstanden var at skeptikerne mente at turistattraksjonen var skadelig. Ifølge Frankie Towery som opprettet underskriftkampanjen blir besøkende tvunget til å ta narkotiske stoffer som gir hallusinasjoner, gjennomgå drukningstortur og blir bundet fast. Per 31. oktober hadde kampanjen over 40 000 underskrifter.I 2017 rykket politiet ut til området etter at de hadde mottatt en melding om kidnapping av en kvinne og fant henne bundet med gaffertape i kjelleren, har Fox17 skrevet.Turistattraksjonen er lovlig fordi at besøkende signerer under en kontrakt på at de samtykker til å delta. Selv om mange er skeptiske, så er det over 20 000 på venteliste på å besøke attraksjonen.


== Se også ==
Skrekkfilm
Grøsser


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mckamey Manor sin hjemmeside
Mckamey Manor sin YouTube kanal
Dobbelt begjær

Dobbelt begjær , (originaltittel: L'Amant double) er et fransk-belgisk thriller-drama fra 2017 med manus og regi av François Ozon og med romanen «Kindred Passions» av Joyce Carol Oates som forelegg.


== Medvirkende ==
Marine Vacth - Chloé
Jérémie Renier - Paul og Louis
Jacqueline Bisset - Fru Schenker
Myriam Boyer - Rose
Dominique Reymond - Agnès Wexler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dobbelt begjær på Internet Movie Database 
(no) Dobbelt begjær hos Filmfront 
(da) Dobbelt begjær i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Dobbelt begjær på Allociné 
(en) Dobbelt begjær på AllMovie 
(en) Dobbelt begjær på Rotten Tomatoes 
(en) Dobbelt begjær på Metacritic
Helgerudveien

Helgerudveien eller Helgerudvegen kan henvise til:

Helgerudveien (Aurskog-Høland)
Helgerudvegen (Gjøvik)
Helgerudveien (Lier)
Helgerudveien (Ringerike)
Helgerudveien (Ringerike)

Helgerudveien (1–25, 2-22) er en vei i Heradsbygda i Ringerike. 
Veien er en stikkvei fra Oppenåsen som ligger på nordsiden av Heradsbygdveien. Veien er preget av trehusbebyggelse - eneboliger og tomannsboliger - og ligger cirka 200 meter over havet. Bergveien er en stikkvei fra Helgerudveien. I sørenden av Helgerudveien går det en gang- og sykkelsti over til Kremleveien. 


== Bildegalleri ==

		


== Se også ==
Gater i Hønefoss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helgerudveien, Ringerike – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bård Sverre Gilberg Fossen

Bård Sverre Fossen (født 19. juli 1953) er en norsk lokalpolitiker. Han representerer Høyre og er fra 2019 varaordfører i Sigdal kommune.Fossen er selvstendig næringsdrivende, styreleder i Sigdal Handelslag og tidligere administrerende direktør i Nordisk Kellogg's Norge.


== Referanser ==
Urdveien

Urdveien (1–8, 2-24) er en vei i Heradsbygda i Ringerike. 
Veien er en blindvei, og er en stikkvei fra Valhallveien, på vestsiden av denne, rett nedenfor Helgerud skole. Veien er preget av trehusbebyggelse og ligger cirka 157 meter over havet.


== Se også ==
Gater i Hønefoss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Urdveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Huginveien

Huginveien (3–43, 2-36) er en vei i Heradsbygda i Ringerike. 
Veien er en blindvei, og er en stikkvei fra Valhallveien, på vestsiden av denne, rett nedenfor Heradsbygda barnehage. Veien er preget av trehusbebyggelse og ligger cirka 150 meter over havet.


== Bildegalleri ==


== Se også ==
Muninveien
Gater i Hønefoss


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Huginveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tårnet kraftverk

Tårnet kraftverk var et vannkraftverk i Sør-Varanger kommune i Troms og Finnmark. Det ble bygget i 1919 av A/S Sydvaranger for å skaffe energi til selskapets anlegg ved Kirkenes. Kraftverket utnyttet fallet i nedre del av Tårnelva. Tre innsjøer var regulert og inntaket til kraftverket var i Rundvatnet.Kraftverket var i drift fram til 29. mai 1979, da demningen ved Storvatnet brast og slapp 3,8 millioner kubikkmeter vann nedover dalen. I tillegg til store terrengskader ble 200 meter riksvei, en garasje, to sjøbuer, bygdas bedehus og noen hytter ødelagt. De store vannmengdene førte stein inn i rørene til Tårnet kraftverk, som ble ødelagt og aldri satt i drift igjen. Kraftverksbygningen ble etter 2011 ombygd til boligformål.


== Referanser ==
Fylkesvei 186

Fylkesvei 186 går mellom  Snarud i Ringsaker og Bondesvea i Hamar kommune.
Strekningen ble opprettet i 2019, og består av delstrekninger av de tidligere fylkesvei 66 (Hedmark) og  fylkesvei 74 (Hedmark).


== Kommuner og knutepunkter ==

 RingsakerKårtorpvegen 

 Hamar


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv186
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Ireneusz Kiejda

Ireneusz Kiejda (født 30. januar 1964) er en polsk judoka.
Han representerte Polen under Sommer-OL 1988 i Seoul, der han ble nummer 20 i ekstra lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ireneusz Kiejda – Olympedia 
(en) Ireneusz Kiejda – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ireneusz Kiejda – JudoInside
Phil Takahashi

Phil Takahashi (født 29. juni 1957) er en canadisk judoka.
Han representerte Canada under Sommer-OL 1988 i Seoul, der han ble nummer 20 i ekstra lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phil Takahashi – Olympics.com 
(en) Phil Takahashi – Olympic.org 
(en) Phil Takahashi – Olympedia 
(en) Phil Takahashi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Phil Takahashi – JudoInside
Mikhalakis Skouroumounis

Mikhalakis Skouroumounis (født 16. november 1956 i Britisk Kypros) er en kypriotisk judoka.
Han representerte Kypros under Sommer-OL 1988 i Seoul, der han ble nummer 20 i ekstra lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mikhalakis Skouroumounis – Olympedia 
(en) Mikhalakis Skouroumounis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Emad El-Din Hassan

Emad El-Din Hassan (født 19. november 1963) er en egyptisk judoka.
Han representerte Egypt under Sommer-OL 1988 i Seoul, der han ble nummer 20 i ekstra lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emad El-Din Hassan – Olympedia 
(en) Emad El-Din Hassan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Badrakhyn Nyamjav

Badrakhyn Nyamjav (født 20. november 1962) er en mongolsk judoka.
Han representerte Mongolia under Sommer-OL 1988 i Seoul, der han ble nummer 20 i ekstra lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Badrakhyn Nyamjav – Olympedia 
(en) Badrakhyn Nyamjav – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Abbão Bartolomeu

Abbão Bartolomeu (født 15. mars 1966) er en angolansk judoka.
Han representerte Angola under Sommer-OL 1988 i Seoul, der han ble nummer 20 i ekstra lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abbão Bartolomeu – Olympedia 
(en) Abbão Bartolomeu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Daniel Brunhart

Daniel Brunhart (født 18. juni 1968) er en liechtensteinsk judoka.
Han representerte Liechtenstein under Sommer-OL 1988 i Seoul, der han ble nummer 20 i ekstra lettvekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Brunhart – Olympedia 
(en) Daniel Brunhart – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)