jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Richard A. Passman

Richard A. Passman (født 30. juni 1925 i Cedarhurst i delstaten New York i USA, død 11. april 2020 i Silver Spring i Maryland) var en amerikansk luft- og  romfartsingeniør som arbeidet med blant annet overlydsfly, interkontinentale ballistiske missiler og satellitter.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Richard Passman var sønn av Matthew og Ethel Passman. Faren var deleier i et forsikringsselskap.
Passman studerte ved University of Michigan. Der tok han en bachelorgrad i flyingeniørvesen, og i 1946 nok en bachelorgrad i matematikk. I 1947 fikk han mastergradseksamen som flyingeniør.


=== Karriere ===
Han begynte sin yrkeskarriere hos Bell Aircraft. Her var han med på utviklingen av overlydsflyene Bell X-1 og Bell X-2, det første flyet som brøt barrieren Mach-3. Deretter var han sentral i utviklingen av spionflyet Bell X-16, som imidlertid i praksis aldri ble tatt i bruk, ettersom Pentagon bestemte seg for det konkurrerende produktet, Lockheed U-2.  Han arbeidet også på Corona, en type spionsatellitter som holdt USA informert om sovjetisk atomkraft.I 1957 gikk han over til General Electric, der han befattet seg med romfartsproblemer, særlig vedrørende varmeutviklingen når en romfarkost kommer tilbake til jordatmosfæren. Det meste av det han foretok seg var underlagt taushetsklausuler. Til tross for hemmeligholdelsen menes det at Passman var viktig innen utviklingen av USAs første spionsatellitter. Han utviklet også varmeskjold for interkontinentale raketter.
Han ble general manager for General Electrics romfartsaktiviteter.
Som pensjonist forfattet han sammen med John D. Anderson boken X-15: The World's Fastest Rocket Plane and the Pilots Who Ushered in the Space Age, som utkom i 2014.Passman bodde på sine eldre dager med sin hustru i Florida. Etter utbruddet av covid-19-pandemien ble han overtalt av sin sønn til å flytte til et aldershjem i Silver Spring nord for Washington DC. Kort etter flyttingen dit den 15. mars 2020 måtte dette aldershjemmet stenges på grunn av covid-19-tilfellene der. Den 11. april døde Passman av komplikasjoner forårsaket av covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
John Schwartz, Richard Passman, Space-Age Engineer Who Kept His Secrets, Dies at 94, New York Times 16. april 2020.
Joe Juliano, Richard Passman: Pioneer in the aerospace industry, The Inquirer 17. april 2020.
Hōjō Tokiyori

Hōjō Tokiyori (kanji: 北条時頼, hiragana: ほうじょう ときより, født 29. juni 1227, død 24. desember 1263) var den femte shikken (regent) av Kamakura-shōgunatet i Japan. Han tilhørte Hōjōklanen, og regjerte fra 23. mars 1246 til 22. november 1256.


== Familie ==
Hōjō var sønnesønn av Hōjō Yoshitoki (北条 義時, 1163–1224), den andre shikken av Kamakura-shōgunatet. Han var også den andre sønnen av krigermunken Hōjō Tokiuji (北条 時氏, 1203–1230). Moren var Matsushita Zenni (松下禅尼), datter av Adachi Kagemori (安達 景盛, d. 1248) fra Adachiklanen. Hōjō hadde fødenavnet Kaiju, men tok navnet Tokiyori den 22. april 1238 – 10 år gammel. På denne måten ble han oppkalt etter shōgun Kujō Yoritsune (九条 頼経, 1218–1256). Tokiyori hadde tre søsken: De to brødrene Hōjō Tsunetoki (北条 経時, 1224–1246) og Hōjō Tokisada (北条 時定, d. 1290), og søsteren Hiwadahime (檜皮姫, 1230–1247).


== Regjeringstid ==
Broren Hōjō Tsunetoki ble den fjerde shikken i 1242. Han døde 17. mai 1246, og den 13. mars overtok Tokiyori som den femte shikken. Broren døde av en sykdom, og sykdommen ble utnyttet av krefter som ville fjerne Hōjōklanen fra makten. I mai 1246 samlet den tidligere shōgun Kujō Yoritsune militære styrker i et forsøk på å begå statskupp. Også Nagoe Mitsutoki var under banneret til Yoritsune; han var en slektning av Hōjōfamilien og også en sønnesønn av Hōjō Yoshitoki. Hōjō Tokiyori knuste kuppforsøket, og i juli 1246 tvangssendte han Yoritsune tilbake til Kyōto. Dette mislykkede kuppet ble kjent som Miya-sodo. Etter dette etablerte Hōjō Tokiyori en bunnsolid posisjon som regent.I det påfølgende år, lot han Adachi Kagemori ødelegge den mektige Miuraklanen i slaget om Hochi. Han fikk hentet den erfarne broren til bestefaren, Hōjō Shigetoki (北条重時, 1198–1261), fra Kyoto og utnevnte han til rensho. I 1252 erstattet han shōgun Kujō Yoritsugu (九条頼嗣, 1239–1256) med prins Munetaka  (宗尊親王, 1242–1274), og gjorde dermed sin egen maktbase mer solid.


== Noter ==


== Referanser ==


== Kilder ==
kamakuratrip.com (2020). 北条時頼（ほうじょう ときより）と鎌倉 (Hōjō Tokiyori (Hōjō Toki) og Kamakura) [japansk]. kamakuratrip.com, besøkt 3. juli 2020. 
Morrell, Robert E. (2006). Zen sanctuary of purple robes. SUNY Press, 10. juli 2006. ISBN 978-0791468272. 0-7914-6827-5. 
shinsengumi-archives (2020). HOJO Tokiyori (北条時頼). shinsengumi-archives.github.io, besøkt 3. juli 2020.
Lyrikkåret 1954

Lyrikkåret 1954 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til lyrikk i 1954.


== Hendelser ==


== Utgitte verk ==
Shahriar publiserte første del av verket «Heydar Babaya salam» i Tabriz.
Marie Takvam: Syngjande kjelder


== Fødsler ==
Alderen på levende personer født i 1954 er enten: 68 eller 69 år.


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Lyrikkåret 1966

Lyrikkåret 1966 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til lyrikk i 1966.


== Hendelser ==


== Utgitte verk ==
Shahriar publiserte andre del av verket «Heydar Babaya salam» i Tabriz og Baku.
Vi av Kolbein Falkeid
Dropar i austavind av Olav H. Hauge
HEKT av Jan Erik Vold
Bumerke (utvalgte dikt) av Einar Skjæraasen


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		
		


== Referanser ==
Pixabay

Pixabay er et internasjonalt nettsted, kopieringsfritt og gratis bruk av deling med bilder, illustrasjoner, vektorgrafikk, filmopptak og musikk. Fra november 2017 tilbød Pixabay 1 187 454 gratis bilder, illustrasjoner, vektorgrafikk og videoer.Alle video- og bildefiler som er tilgjengelig kan brukes, også til kommersielle formål, uten henvisningskrav. 


== Historie ==
Selskapet ble startet i november 2010 i Ulm i Tyskland av Hans Braxmeier og Simon Steinberger. I mars 2012 ble Pixabay redesignet og endret fra en personlig bildesamling til et interaktivt nettverk med 20 språk. I mai samme år ble et offentlig applikasjonsprogram (API) lansert for at tredjepartsbrukere og nettstedsutviklere kan søke i Pixabays bildedatabase. I dag brukes API av designermiljøet Psykopaint og hos «Jimdos WYSIWYG» hjemmesideditor. I et samarbeid med Flickr, YouTube og Wikimedia Commons, ble Pixabay i juni 2012 inkludert i Creative Commons 'offisielle CC-søkeliste'.
I 2014 ble seks ekstra grensesnittspråk implementert (thai, vietnamesisk, gresk, slovakisk, bulgarsk og dansk). I 2015 begynte Pixabay å tilby videopptak i tillegg til bilder.
9. januar 2019 forlot Pixabay lisensen CC0 for å endre den til "Pixabay lisens", hvilket forbyr salg av uendrede kopier av de lisensierte verkene, som stockbilder.I mai 2019 slo Canva Pixabay seg sammen med Pexels.


== Beskrivelse ==
På Pixabay kan brukere finne og bidra med kvalitetsbilder og -film. For å  laste opp filer og bilder i full størrelse, kreves gratis registering. Når du laster opp filer gir du fra deg rettigheter relatert til kopiering.
Bilder kan ikke inneholde beskyttede varemerker, publisitets- eller brutt på personvernrettigheter. For å sikre høy kvalitet og unngå juridiske problemer, sjekkes alle bilder opp manuelt av Pixabays egne ansatte.


== Referanser ==
Strandskogen badestrand

Strandskogen badestrand ligger i Svartskog, Nordre Follo kommune. Stranden eies av Oslo kommune.
I 2011 ble Strandskogen badestrand omgjort fra å være en naturiststrand til å bli tekstilstrand. Dette er skiltet flere steder på stranden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Strandskog badeplass
Musikkåret 1661

Musikkåret 1661 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1661.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Rafał Trzaskowski

Rafał Kazimierz Trzaskowski (uttales ˈrafaw kaˈʑĩmʲjɛ tʂaskɔfski, født 17. januar 1972) er en polsk statsviter og politiker (Platforma Obywatelska). Han var medlem av Europaparlamentet fra 2009 til 2013, var minister for administrasjon og digitalisering fra 2013 til 2014 og statssekretær i utenriksdepartementet fra 2014 til 2015. Han ble medlem av Polens parlament i 2015 og ordfører i Warszawa i 2018. Trzaskowski var kandidat ved presidentvalget i Polen i 2020. Andrzej Duda stilte til gjenvalg ved presidentvalget i Polen 2020, og han vant dette. Duda vant valget i andre omgang med 51,2 % av stemmene mot Trzaskowski som fikk 48,8 %. OSSE kritiserte TVP, det nasjonale polske fjernsynet, for ikke å være nøytrale i dekningen valgkampen i 2020 og mente at enkelte reportasjer hadde et fremmedfiendtlig og antisemittisk preg. Press-Service Monitoring Mediów, et polsk byrå for medieovervåkning, meldte at i tiden 3-16. juni 2020 var 97 % av innslagene i TVPs hovednyhetssending positive i omtalen av Duda, mens 3 % var nøytrale; tallene for omtaler av Trzaskowski 87 % negative og 13 % nøytrale.Trzaskowski har tatt til orde for å utarbeide et charter for LHBT-minoriteten. Han har også gått inn for gratis barnehager og bedret kollektivtrafikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rafał Trzaskowski – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Rafał Trzaskowski på Twitter 
Rafał Trzaskowski på Facebook 
Rafał Trzaskowski på Instagram 
Rafał Trzaskowski på YouTube 
(en) Rafał Trzaskowski hos Europaparlamentet
Musikkåret 1695

Musikkåret 1695 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1695.


== Hendelser ==
5. mars – Begravelsen til dronning Maria II av England fant sted, ledsaget av musikk skrevet for anledningen av Henry Purcell.
Musikk-forleggeren Henry Playford flytter virksomheten i London til Temple Change.
John Walsh og John Hare etablerer seg som trykkere av musikk ved "Golden Harp and Hautboy" i Catherine Street, i nærheten av the Strand i London.
Fetteren Johann Christoph Bach tar seg av den foreldreløse Johann Sebastian Bach.
Johann Pachelbel slår seg ned i Nürnberg, hvor han forblir resten av sitt liv.


== Utgitt populærmusikk ==
The Compleat Flute-Master
Henry Playfords sammenstilte Deliciæ musicæ


== Klassisk musikk ==
Johann Sebastian Bach – Fuge i e-moll, BWV 945 (forfatterskap debatteres)
John Blow – An Ode on the Death of Mr. Henry Purcell
Jean-Baptiste Drouart de Bousset – Airs sérieux et à boire
Antonio Correa Braga – Batalha de No.6 Tom
Sébastien de Brossard – Dialogus Poenitentis animae cum Deo
Juan Cabanilles – Versets, tientos, gallardes, folies, etc., pera orgue
Andre Campra
Motets, Livre 1
Motets à voix seule
Marc-Antoine Charpentier – Lauda Sion, H.268
Lambert Chaumont
Pièces de clavecin
Pièces d’orgue sur les 8 tons
Pascal Collasse – Cantiques spirituels
Johann Caspar Ferdinand Fischer – Le Journal du Printemps, Op.1
Francesco Gasparini – Cantate da camera a voce sola, Op.1
Giuseppe Maria Jacchini – Sonate nr. 5 i D-dur
Johann Friedrich Meister – Il Giardino del Piacere
Georg Muffat – Florilegium Primum
Johann Pachelbel
Compositionen zumeist Fugen uber das Magnificat
Musikalische Ergötzung, bind 2
Henry Purcell
Who can from Joy Refrain?, Z.342
The Knotting Song, Z.371
Pausanius, Z.585
The Tempest, Z.631 (forfatterskap debatteres)
John Ravenscroft – 12 Trio Sonatas, Op.1
Jean-Féry Rebel – 12 Trio Sonatas
Romanus Weichlein – Encaenia musices, Op.1


== Opera ==
Tomaso Albinoni – Il prodigio dell'innocenza
Henry Purcell
The Indian Queen
Bonduca, Z.574


== Teoretiske tekster ==
Johan Georg Ahlens musikalisches Frühlings-Gespräche av Johann Georg Ahle, om konsonans og dissonans. Første del av Ahles Musikalische Gespräche-serie av avhandlinger i form av dialoger.
Historia Musica av Giovanni Andrea Bontempi


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		


== Referanser ==
Musikkåret 1773

Musikkåret 1773 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1773.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		


== Referanser ==
Musikkåret 1755

Musikkåret 1755 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1755.


== Hendelser ==


== Opera ==
Johann Friedrich Agricola – Il tempio d'amore
Pierre Montan Berton – Deucalion et Pyrrha
Egidio Duni – L'Olimpiade
Baldassare Galuppi – La diavolessa
Carl Heinrich Graun – Montezuma (libretto av kong Fredrik den store, komponert i 1754 først oppført 7. januar 1755)
Niccolò Jommelli – Pelope
John Christopher Smith – The Fairies


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		


== Referanser ==
Musikkåret 1693

Musikkåret 1693 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1693.


== Hendelser ==


== Opera ==
Marc-Antoine Charpentier – Médée
Henri Desmarets – Didon


== Dødsfall ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Jayson Sherlock

Jayson Andrew Sherlock (født 12. juli 1970 i Melbourne i Australia) er en musiker som er mest kjent for å ha vært en aktiv medlem i metal-band som Mortification, Paramaecium, Horde og Deliverance.


== Diskografi ==
Mortification

Break the Curse – (1990)
Mortification – (1991)
Scrolls of the Megilloth – (1992)
Post Momentary Affliction – (1993)
Live Planetarium – (1993)
The Best of Five Years – (1995)
Grind Planets DVD – (2005)
Live Planetarium album and DVD – (2006)
Ancient Prophecy/Overseer EP – (2017)Paramaecium

Exhumed of the Earth – (1993)
Within the Ancient Forest – (1996)
Repentance (EP) – (1997)Horde

Hellig Usvart – (1994)
Alive in Oslo album og DVD – (2007)Soundscape

Soundscape – (2007)inExordium

inExordium – (2008)Fearscape

Nightmare Hymn – (2009)Ursula

Awakening – (2012)Revulsed

Infernal Atrocity – (2015)
Live Atrocity – The Inception of Suffering – (2017)Deliverance

Hear What I Say! – (2013)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jayson Sherlock på Discogs 
(en) Jayson Sherlock på MusicBrainz 
(en) Jayson Sherlock på Encyclopaedia Metallum
Dionisio Miranda

Dionisio Miranda (født 8. april 1947 i Baguio på Filippinene) er en katolsk prest og teolog.
Han ble presteviet 1973 for kongregasjonen Societas Verbi Divini og disputerte i moralteologi 1984 vid Accademia Alfonsiano i Roma. Han er forfatter av bøker og et stort antall artikler innen teologi.
Han ble rektor for University of San Carlos i 2008.


== Bibliografi ==
A Problematic Relationship: A Study of the Theological-Ethical Theme in the Writings of James M. Gustafson. Tagaytay Studies 4, Divine Word Seminary, 1986
PAGKAMAKATAO: Reflections on the Theological Virtues in the Philippine Context. Divine Word Publications, Manila 1987
LOOB: The Filipino Within - A Preliminary Investigation into a Pre-theological Moral Anthropology. Divine Word Publications, Manila 1989
BUTING PINOY: Probe Essays on Value as Filipino. Logos Publications, Manila 1992
PAGKAMAKABUHAY: On the side of life - Prolegomena for Bioethics from a Filipino-Christian Perspective. Logos Publications, Manila 1994
KALOOB NI Kristo: A Filipino Christian Account of Conscience. Logos Publications, Manila 2003 (Gintong Aklat Award 2004, Religious books category, of the national Book Development Association of the Philippines)


== Referanser ==
Gerard Francisco Timoner

Gerard Francisco Timoner (født 26. januar 1968 i Daet i Camarines Norte på Filippinene) er en filippinsk katolsk prest som siden 2019 har vært dominikanerordenens generalsuperior.
Timoner inntrådte i dominikanerordenen i 1985 og avla sine evige løfter i 1989. Han tok eksamen i filosofi i 1991 ved Philippine Dominican Center for International Studies og i teologi 1994 ved University of Santo Tomas i Manila.  
I 1995 ble han presteviet. Ved Radboud Universiteit Nijmegen studerte han interkulturell teologi. Han var professor i teologi ved University of Santo Tomas og ble universitetets visekansler. Han var provinsial for dominikanerne på Filippinene og socius for Asia/Stillehavet. 
I 2014 utnevnte pave Frans ham til medlem av Den internasjonale teologkommisjon.
På ordenens generalkapittel i  Biên Hòa i Vietnam ble han den 13. juli 2019 valgt til ordensstifteren St. Dominikus' 87. ertterfølger. Han avløste pater Bruno Cadoré.


== Referanser ==
François Gayot de Pitaval

François Gayot de Pitaval (født 1673 i Lyon, død 1743) var en fransk advokat og forfatter. Han er kjent for å ha innført beskrivelsen av virkelige kriminalsaker som litterær sjanger. Navnet «pitaval» er blitt synonym for en samling av kriminalsaker.


== Liv ==
Pitaval var opprinnelig soldat, før han forlot tjenesten og ble advokat. Siden han ikke gjorde lykke som sakfører, begynte han i stedet å utgi bøker. Hans mest kjente verk er samlingen av Causes célébres («Berømte rettssaker»), som utkom i 20 bind og var en beskrivelse av de mest kjente kriminalsakene på begynnelsen av 1700-tallet, basert på prosessaktene.
Selv om Pitaval regnes som en middelmåtig forfatter, ble samlingen hans forbilde for en lang rekke lignende samlinger av kriminalsaker. I noen land, for eksempel Tyskland, kaller man en slik samling simpelthen en «pitaval».
I Danmark-Norge utga juristen Frederik Vilhelm Wivet en samling etter Pitavals mønster, Forsøg til Fortælning om mærkværdige danske og norske Sager udførte i Højesteret (1774–1776).


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Gayot de Pitaval (Français)», i Biographie universelle, bind IV. Paris, 1848
Rachida Dati

Rachida Dati (fransk uttale: ​[ʁaʃida dati]; født 27. november 1965) er en fransk politiker som har vært medlem av Europaparlamentet, der hun representerte Île-de-France. Før hun ble valgt til denne posisjonen hadde hun kabinettposten som justisminister. Hun var talsperson for Nicolas Sarkozy under det franske presidentvalget i 2007. Etter hans seier utnevnte Sarkozy henne til sin regjering 18. mai 2007. Hun ble valgt til ordfører i det 7. arrondissement i Paris 29. mars 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rachida Dati hos Europaparlamentet 
(en) Rachida Dati på Internet Movie Database 
(en) Rachida Dati hos The Movie Database 
(fr) Offisiell blogg 
(en) Rachida Dati – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rachida Dati – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Rachida Dati på Twitter 
Rachida Dati på Facebook 
Rachida Dati på YouTube
Conrado Balweg

Conrado Balweg (født 29. desember 1942 i Abra på Filippinene, død 31. desember 1999 i Malibcong i Abra) var en filippinsk prest som forlot prestegjerningen og grunnla og ledet Cordillera People's Liberation Army, en militant gruppe som kjempet for autonomi for Cordilleraregionen nord på Filippinene. Han var også kjent ved sitt nom de guerre Ka Ambo.


== Liv og virke ==
Conrado Balweg kom fra folkegruppen tingguian. Han ble presteviet for kongregasjonen Society of the Divine Word av pave Paul IV i 1970 under hans pastoralbesøk til Manila. 
Han sluttet seg til New People's Army (NPA) i 1979 da han ble inspirert til å kjempe for folkene i Cordilleras etter at stammelederen Macli-ing Dulag ble drept det året. Dulag var motstander av regjeringens plan Chico River Dam Project som gikk ut på å anlegge en kunstig innsjø og bygge et vannkraftverk i Cordilleras. Tidlig på 1980-tallet definerte Armed Forces of the Philippines Balweg som sin mest ettersøkte opprørsleder, og hadde utlovet en dusør på 200 000 peso for ham. Som medlem av NPA var han del av Lumbaya Company.Balweg dannet Cordillera People’s Liberation Army (CPLA) i 1986 sammen med presten Bruno Ortega. Under hans lederskap inngikk CPLA en «sipat» (våpenhvile) med den filippinske regjering på Mt. Data Hotel i Bauko i Mountain Province den 13. september 1986 (kalt 1986 Mount Data Peace Accord).


== Død ==
Medlemmer av Chadli Molintas Cordillera Region Command innen New People's Army drepte Balweg på hans bosted i Malibcong i Abra tidlig på morgenen 31. desember 1999. Enheten ble ledet av hans bror Juvencio, som nektet på å ha avfyrt skuddene som førte til Balwegs død. New People's Army sa i en uttalelse at de drepte Balweg for «crimes against the Cordilleran people and the Revolutionary Movement».Et annet medlem av NPA, Procorpio Tauro kjent som «Pyro» og «Ka Lito», ble av filippinsk politi funnet å være direkte ansvarlig for drapet. Tauro, og Balwegs egen bror og andre NPA-medlemmer hadde vært tilstede da han ble skutt.Balweg hadde giftet seg med Corazon Cortel. Etter Balwegs død ble hun stabssjef for CPLA. Cortel døde i Camp Upi i Gamu i Isabela den 10. mars 2008, og etterlot seg fem barn.Jordan, ett av Balwegs barn, var et medlem av CPLA som ble integrert inn i Philippine Army i 2012.


== Referanser ==
Musikkåret 1690

Musikkåret 1690 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1690.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		


== Referanser ==
Itneg

Itneg (eksonym «Tinguian» eller «Tingguian») er en austronesisk folkegruppe i de øvre deler av provinsen Abra på det nordverstre Luzon på Filippinene. Deres språk, itneg, er en del av det South-Central Cordilleran languages dialektkontinuum.


== Itnegenes gamle religion ==
I itnegenes pantheon er de viktigste gudene:

Bagatulayan – Den øverste værende, verdens skaper, som lever og hersker i det himmelske rike.
Apadel/kalagang - En guddom som vokter og er iboende i de åndesteiner som kalles pinaing og som spiller en viktig rolle i folkets liv. Disse pinaing er av varierende størrelse og former, og markere vanligvis hellig grunn, gjerne under gamle trær, og er vernere av slike steder og av livet i skogene.
Kadaklan - En guddom unserstilt Bagatulayan. Han er en vennlig ånd som lærer folket å be, innhøste sin grøde, slå tilbake onde ånder, unslikke onde omen og helbrede sykdom.
Makaboteng (den som skremmer) – En god ånd sombor i de naturlige omgivelser, og verner hjort og villgris.


== Eksterne lenker ==
The Tinguian: Social, Religious, and Economic Life of a Philippine Tribe by Fay-Cooper Cole at Project Gutenberg
Traditions of the Tinguian: a Study in Philippine Folk-Lore by Fay-Cooper Cole at Project Gutenberg
Bauko (Mountain Province)

Bauko er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører Mountain Province. 


== Barangayer ==
Bauko er inndelt i 22 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Sallapadan

Sallapadan (Bayan ng Sallapadan, Abra) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Abra. 


== Baranggayer ==
Sallapadan er inndelt i 9 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Gamu

Gamu (Bayan ng Gamu) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon og tilhører provinsen Isabela. 


== Baranggayer ==
Gamu er inndelt i 16 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
San Juan (Abra)

San Juan er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Abra. 


== Baranggayer ==
San Juan er inndelt i 19 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
San Quintin (Abra)

San Quintin er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Abra. 


== Baranggayer ==
San Quintin er inndelt i 19 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority
Pilar (Abra)

Pilar er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger på øya Luzon, og tilhører provinsen Abra. 


== Navn ==
Navnet Pilar er en kortform som viser til oppkalling etter det spanske valfartsstedet og mariahelligdommen Nuestra Señora del Pilar eller María del Pilar i Zaragoza; hun fremstilles vanligvis stående på en søyle (=pilar). Andakten fikk en oppsving i Spania på 1400-tallet og i 1730 forordnet pave Innocens XIII venerasjonens utbredelse i hele det spanske verdensrike, som Filippinene var en del av.


== Baranggayer ==
Pilar er inndelt i 19 barangayer.


== Referanser ==


== Kilder ==
2015 Census of Population and Housing Report Philippine Statistics Authority