jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Campsis grandiflora

Campsis grandiflora er en klatreplante i trompettrefamilien.
Den er en løvfellende busk som klatrer ved hjelp av luftrøtter. Den har en kraftig, tett vekst og blir 8–10 m høy. Bladene er ulikefinnete med 3–4 par småblad og et endesmåblad. Småbladene er sagtannede med bredt kileformet basis. Blomstene er trompetformede og sitter i endestilte, ofte ganske hengende, kvaster. Kronrøret er ca. 5 cm langt, rødt på utsiden og oransjerødt på innsiden. Fruktene er avlange, opptil 12 cm lange kapsler. De sprekker opp på langs så de mange små, vingede frøene kan spres med vinden.
Campsis grandiflora vokser vilt i Kina og Japan. Den er mye brukt som hageplante, men er ikke hardfør til å dyrkes utendørs i Norge.


== Galleri ==

		
		
		


== Litteratur ==
«Campsis grandiflora». Flora of China. Besøkt 22. oktober 2018. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 419. ISBN 0-7136-7015-0. 
H. Petersen (1987). Hagestuer. Norsk utgave ved N. Skaarer. Cappelen. s. 29. ISBN 82-02-09192-6. 
«Campsis grandiflora». Missouri Botanical Garden. Besøkt 22. oktober 2018. 


== Eksterne lenker ==
(en) Campsis grandiflora i Encyclopedia of Life 
(en) Campsis grandiflora i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Campsis grandiflora hos ITIS 
(en) Campsis grandiflora hos NCBI 
(en) Campsis grandiflora hos The International Plant Names Index 
(en) Campsis grandiflora hos Tropicos 
(en) Kategori:Campsis grandiflora – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Campsis grandiflora – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Campsis grandiflora – detaljert informasjon på Wikispecies
Ole Vive

Ole Vive (født 22. april 1976 i Faxe) er en dansk lokalpolitiker som representerer Venstre. Han er borgermester i Faxe kommune etter kommunevalget i 2017. Vive stilte til valg som Venstres borgermesterkandidat for første gang ved dette valget og var ikke medlem av byrådet. Han fikk 1 360 personlige stemmer.


== Referanser ==
Einar Jansen

Einar Jansen (født 28. mars 1893 i Røyken, død 13. desember 1960 i Bergen) var en norsk arkivar og redaktør for Norsk biografisk leksikon.


== Liv ==
Han var sønn av sogneprest Jens Jonas Elstrand Jansen (1844–1912) og Jenny Therese Schroeter (født 1863). Han vokste opp i Sandvika, var elev ved Bærum middelskole og tok examen artium som privatist i 1911. Han studerte i Kristiania og tok språklig-historisk embetseksamen i 1919, med hovedfag i historie. Hovedoppgaven handlet om «Det suspensive lovvetos anvendelse i norsk konstitutionel praksis»
Fra 1921 var han ansatt i Riksarkivet, og i 1933 ble han utnevnt til statsarkivar i Bergen. Han ble i denne stillingen til han gikk av i 1960.
Han skrev artikler i Norsk slektshistorisk tidsskrift og var medredaktør av tidsskriftet fra 1928 til 1929. Fra 1928 til 1935 var han medlem av styret for Norsk Slektshistorisk Forening. Fra 1924 var han redaktør for Norsk biografisk leksikon sammen med Edvard Bull d.e., og etter dennes død med A. W. Brøgger. I 1960 var han ansatt som redaktør for det planlagte bokverket Den norske kirkes biskoper og prester etter reformasjonen, men døde før han kom i gang med arbeidet.
Jansen var medlem av Selskapet til Videnskapernes Fremme i Bergen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Studentene fra 1911. Bergen: (J. D. Beyer A.S boktr.). 1961. s. 102.
Otto Gudmundsen Søberg

Otto Gudmundsen Søberg (født i Elverum 19. oktober 1816, død i Elverum 21. april 1903) var gårdbruker på gården Storhov i Heradsbygd og ordfører i Elverum 1859-1861. Han var også varaordfører 1861–63 og 1875–77.
Han var også styremedlem i Elverum sparebank 1850–51 og 1861–72.Hans dattersønn Otto Svenkerud giftet seg i 1900 med Helge Væringsaasens datter Ingeborg; de overtok gården Storhov. Svigersønnen Gudbrand Søberg drev gården Rømmen i Løten, var styreformann ved Løiten Brænderi og ordfører i Løten 1902–1907.


== Referanser ==
Ecliptophanes

Ecliptophanes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, spinkle, rødbrune til svarte trebukker. Antennene er ganske tynne, de to eller tre ytterste leddene mer eller mindre kraftig forstørrede, danner en løs klubbe. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt. Dekkvingene er smale, tydelig innbuktet i midten, dekker ikke bakkroppspissen. Bakbeina er lange og tynne, lårene tydelig klubbeformede i alle fall på bakbeina, spissen av bakbeinas legg kan ha en dusk av svarte hår.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Brasil og Fransk Guyana.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhinotragini Lacordaire, 1869
Slekten Ecliptophanes Melzer, 1934
Ecliptophanes bucki (Melzer, 1934)
Ecliptophanes chacunfrancozi (Tavakilian & Penaherrera-Leiva, 2003)
Ecliptophanes laticornis (Melzer, 1922)
Ecliptophanes scopipes (Zajciw, 1965)
Ecliptophanes silvai (Zajciw, 1958)
Ecliptophanes tommyi (Hovore, 1989)


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Rhinotragini


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
(en) Ecliptophanes i Global Biodiversity Information Facility 
Ecliptophanes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Rhinotragini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pernille Beckmann

Pernille Beckmann (født 19. oktober 1973 i Glostrup) er en dansk lokalpolitiker  som representerer Venstre. Hun ble borgermester i Greve kommune etter kommunevalget i 2013 og gjenvalgt etter valget i 2017.


== Referanser ==
VM i paratriatlon 2018

VM i paratriatlon 2018 (2018 ITU Elite Paratriathlon World Championships) ble arrangert 15. september 2018, i Gold Coast i Australia. 


== Resultater menn ==


=== PTWC ===


=== PTS2 ===


=== PTS3 ===


=== PTS4 ===


=== PTS5 ===


=== PTVI ===


== Resultater kvinner ==


=== PTWC ===


=== PTS2 ===


=== PTS3 ===


=== PTS4 ===


=== PTS5 ===


=== PTVI ===


== Kilder ==
Resultater
Oversikt
PTWC menn Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
PTS2 menn Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
PTS3 menn  Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
PTS4 menn Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
PTS5 menn Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
PTVI menn Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
PTWC kvinner Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
PTS2 kvinner Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
PTS3 kvinner Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
PTS4 kvinner Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
PTS5 kvinner Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
PTVI kvinner Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
International Triathlon Union
Hilarius av Arles

Hilarius av Arles, St. Hilarius (født ca. 400, død 5. mai 449 i Arles), var biskop i Arles i Sør-Frankrike. Han æres som helgen i både den romersk-katolske kirke og den gresk-ortodokse kirke. med minnedag 5. mai.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
I 420-årene dro Hilarius til Lerinsklosteret hvor hans slektning, muligens onkel, Honoratus var abbed. Før det bodde han sannsynligvis i Dijon, mens noen hevder han kom fra Gallia Belgica eller Provence. Han kan ha vært en slektning, kanskje sønn, av en Hilarius som var prest i Gallia i 396 og i Roma i 408.


=== Biskop ===
I 429 døde Honoratus, og selv om Hilarius sørget over tapet av sin åndelige far, gledet den unge munken seg over muligheten til å vende tilbake til sitt kloster. Han hadde allerede begynt på reisen dit da han ble tatt igjen av budbringere, som kunne fortelle at folket i Arles ville at han skulle bli deres nye erkebiskop. Dette hadde også vært Honoratus' ønske. Hilarius lot seg overtale til å motta valget, og han ble behørig konsekrert, bare 29 år gammel.
Etter mønster fra Augustin av Hippo organiserte han sin kirke i en menighet og brukte mye av sin tid til sosiale aktiviteter og askese. Han fikk rang som metropolitt av Vienne og Narbonne og forsøkte å utøve forrang over kirken i Sør-Gallia).Hilarius avsatte Chelidonus som biskop av Besançon for å ha forsøkt å motsette seg Hilarius’ forrang, og for å forsøke å selv bli metropolitt. Dette ble klaget inn til Roma, og pave Leo I fradømte Hilarius retten til å innvie biskoper, innkalle til synoder og være overhode i provinsen. Paven godkjente også keiser Valentinian IIIs edikt, som avgjorde at kirken i Wien ikke var underlagt Arles, noe som fikk stor betydning for den galliske kirken. Pavens vedtak var i tråd med keiserlig lov og dermed underlagt strafferettslige sanksjoner. Historikeren Léon Clugnet, medforfatter av Catholic Encyclopedia, antyder at uoverensstemmelsene skyldes at Romas domsmyndighet og metropolittmyndigheten ikke var tydelig på denne tiden, og at retten til å klage til paven ikke var godt kjent.Etter sin død i 449 ble Hilarius’ navn innført i den romerske martyrologien.


=== Forfatterskap ===
Hilarius var ansett som svært kunnskapsrik og veltalende, og kjent for sin pietisme. Hans bevarte verker Vita S. Honorati Arelatensis episcopi og Metrum in Genesin holder høy standard i forhold til sammenlignbar litteratur fra perioden.Et dikt, De providentia, som vanligvis tilskrives den samtidige geistlige Prosper av Aquitaine, blir av noen heller tilskrevet Hilarius.


== Referanser ==


== Kilder ==
Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.


== Litteratur ==
Léon Clugnet, St. Hilary of Arles, vol. 7


== Eksterne lenker ==
Opera Omnia by Migne Patrologia Latina with analytical indexes
Den katolske kirke, Den hellige Hilarius av Arles
Divgoaivi

Divgoaivi (nordsamisk) er et fjell i Tana kommune i Finnmark. Det ligger nordøst på Laksefjordvidda, i overgangen til Ifjordfjellet. Fjellet har en høyde på 488 meter over havet.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Gakori

Gakori er en bydel i Alta kommune i Finnmark. Gakori ligger ved E6 mellom Bossekop og Hjemmeluft.
I Gakori er det et boligfelt med Gakori skole- og barnehage sentralt. Hvis du går lengre inn samme vei kommer du til Gakorivannet som er et populært friluftsområde og badested i Alta.
Stedet innehar en lokal matbutikk og et populært pizzeria.


== Kilder ==
Gakori på Norgeskart.no fra Statens kartverk, besøkt 23. oktober 2018
Kanalbrua (Skien)

Kanalbrua i Skien er en klaffebro på fylkesvei 59 som krysser en smal minikanal drevet av sluseanlegget Skien sluse, en del av Telemarkskanalen, i Skien kommune i Telemark. Brua er 31 meter lang, og lengste spenn er 12 meter. Brua er med dette Norges minste klaffebro.


== Se også ==
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==
Matematikk i middelalderens islam

Matematikk i middelalderens islam handler om utvikling av matematikk i løpet av Den muslimske gullalderen.
Greske matematikere hadde arbeidet lenge på å utvikle matematikken, blant annet Aristotles, Euler og Arkimedes, selv om arabiske matematikere også på sin side bidro i utvikling av matematikk. Blant annet ble titallsystemet gjort fullkommen ved å inkludere desimaltall. Det var et omfattende bidrag i emnet algebra (beskrevet i boken The Compendious Book on Calculation by Completion and Balancing  av matematikkens far, den persiske matematikeren Al-Khwarizmi). Boken inkluderer også bidrag innen emner av geometri og trigonometri. Selv om Evklid og Diofant kom med mulige fremgangsmåter til å regne ut andregradsligninger, var det den persiske matematikeren Al-Khwarizmi som 150 år senere, i det 9. århundre, kom med fullstendige fremgangsmåter til å regne ut andregradsligninger i sin bok  Al-jabr wa’l muqabalah som inneholdt en oversikt over løsning av alle typer andregradsligninger med positive røtter. I tilfeller med to positive røtter er begge oppgitt. Også betydningen av fortegnet til diskriminanten er omtalt. Navnet algebra er en omforming av første ordet al-jabr i tittelen på dette viktige verket, som innførte en ny systematikk i studiet av ligninger.


== Referanser ==
Rosebasunblomst

Rosebasunblomst (Incarvillea delavayi) er en flerårig urt i trompettrefamilien.
Den har ingen stengel, og de enkeltfinnete, 8–25 cm lange bladene sitter i en grunnstilt rosett. Det er 4–11 par småblad, som er sagtannete, tilspissede, 4–7 cm lange og 1–2,5 cm brede. Blomsterstanden er en klase med 2–6 blomster som sitter i enden av en 30 cm lang stilk. Blomsten er trompetformet og rosa med gult svelg. Kronrøret er 6,5 cm langt og 3,5 cm bredt og har fem avrundede kronfliker. Frukten er en kapsel som er gråbrun, firkantet i tversnitt og 5–7,5 cm lang. Frøene er bredt eggformede, glatte på en side og hårete på den andre.
Rosebasunblomst vokser vilt i grasmark og skråninger 2400–3900 moh. i sørvestlige Kina, vest i Sichuan og nordvest i Yunnan. Den er en vanlig hageplante, og det finnes mange kultivarer, blant annet 'Snowtop' med hvite blomster. I Norge er den hardfør til herdighetssone 4 hvis den dyrkes som en vanlig staude. Hvis en tar inn knollene om vinteren, kan den brukes i hele landet.


== Litteratur ==
«Incarvillea delavayi». Flora of China. Besøkt 23. oktober 2018. 
F.E. Wielgolaski og E. Kiær (1977). Hagens blomster i farger · 2. Oslo: Det norske hageselskap i samarbeid med Aschehoug. s. 173. ISBN 82-03-08970-4. 
R. Bengtson m.fl. (1993). Staudeboka: med plantebeskrivelser. Oversatt og omarbeidet til norske forhold av M. Sandved og B. Sæbø. Landbruksforlaget og Det norske hageselskap. s. 236. ISBN 82-529-1303-2. 
Det Norske hageselskap (1998). Hageselskapets sortsliste (9 utg.). Oslo: Grøndahl Dreyer. s. 144–145. ISBN 82-504-2454-9. 


== Eksterne lenker ==

(en) Rosebasunblomst i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rosebasunblomst hos ITIS 
(en) Rosebasunblomst hos NCBI 
(en) Rosebasunblomst hos The International Plant Names Index 
(en) Rosebasunblomst hos Tropicos 
(en) Kategori:Incarvillea delavayi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Incarvillea delavayi – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Incarvillea delavayi – detaljert informasjon på Wikispecies
Karl Heinrich von Hänisch

Karl Heinrich von Hänisch  (født 25. april 1861 i Unruhstadt; død 27. mars 1921 i Blankenburg) var en general i infanteriet under kongedømmet Preussen.
Under novemberrevolusjonen var han stedfortredende kommanderende general for det X. armékorps.
Roc-A-Fella Records

Roc-A-Fella Records var et amerikansk plateselskap som hadde hovedkontor i New York. Plateselskapet var grunnlagt av Shawn «Jay-Z» Carter, Damon «Dame» Dash og Kareem «Biggs» Burke i 1995. Selskapet var drevet som en avdeling tilknyttet Def Jam Recordings, med hovedfokus på hiphop. Plateselskapet huset artister som blant annet Jay-Z, Beanie Sigel, Memphis Bleek, Kanye West og menge fler. Det ble opphørt i 2013 grunnet Jay-Z forlot selskapet til fordel for å opprette Roc Nation.


== Diskografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Anders Waage Nilsen

Anders Waage Nilsen (født 18. februar 1975 i Bergen) er en norsk skribent, gründer og musiker. Han er tidligere journalist i Bergens Tidende. Han grunnla  magasinet Fri Flyt i 1998 sammen med Eivind Eidslott og var ansvarlig redaktør i perioden 1999 til 2005. Han er medstifter av og tidligere festivalsjef av Fjellfilmfestivalen. Han er trommeslager i Skog og Kommode, bandprosjektet som frontes av Eirik Glambek Bøe. Han er teknologispaltist i Dagens Næringsliv.


== Bibliografi ==
Ski touring in Norway: 156 great skiing mountains, sammen med Trygve Sunde Kolderup (1978-), Arne Litlerė, og Erlend Sande. Fri Flyt (2014)
Den lille håndboken i grønn naboskaping, sammen med Agnes Tvinnereim. Bærekraftige Liv (2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Anders Waage Nilsen på Twitter 
Anders Waage Nilsen på Facebook 
Anders Waage Nilsen på LinkedIn
Corallancyla

Corallancyla er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, gulbrune trebukker. Antennene er ganske tynne, kortere enn kroppen. Pronotum er rundet, bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spissen, litt bredere enn pronotum. Beina er forholdsvis korte, lårene klubbeformede.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Brasil og Fransk Guyana.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhinotragini Lacordaire, 1869
Slekten Corallancyla Tippmann, 1960
Corallancyla durantoni Peñaherrera-Leiva & Tavakilian, 2003
Corallancyla neotropica Tippmann, 1960


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Rhinotragini


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
(en) Corallancyla i Encyclopedia of Life 
(en) Corallancyla i Global Biodiversity Information Facility 
Corallancyla – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Rhinotragini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cylindrommata

Cylindrommata er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og tynne, rødbrune trebukker, dekkvingene kan være svarte. Antennene er ganske tynne, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet, bredere enn langt. Dekkvingene er smale, vanligvis noe innbuktet i midten. Beina er lange og tynne, mørkt fargede.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhinotragini Lacordaire, 1869
Slekten Cylindrommata Tippmann, 1960
Cylindrommata aurantia Monné M. L. & Mermudes, 2009
Cylindrommata longissima Tippmann, 1960
Cylindrommata lustrata Monné M. L. & Mermudes, 2009
Cylindrommata susanae Monné M. L. & Mermudes, 2009
Cylindrommata willersi Santos-Silva & Martins, 2013


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Rhinotragini


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
(en) Cylindrommata i Encyclopedia of Life 
(en) Cylindrommata i Global Biodiversity Information Facility 
Cylindrommata – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Rhinotragini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pseudagaone

Pseudagaone er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, brungule og svarte trebukker. Antennene er ganske tynne, noe kortere enn kroppen, noe sagtakkede i den ytre delen. Hodet er litt snuteformet forlenget. Pronotum er tønneformet, gulaktig, midtfeltet mer eller mindre svart. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover, gjerne litt innbuktet i midten, ensfarget gule eller med gule og svarte tegninger. Beina er middels lange, lårene sterkt klubbeformede.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Fransk Guyana, Brasil og Bolivia.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhinotragini Lacordaire, 1869
Slekten Pseudagaone Tippmann, 1960
Pseudagaone cerdai (Tavakilian & Peñaherrera, 2007)
Pseudagaone spinipenne (Fuchs, 1961) - gjerne ført til slekten Neoregostoma
Pseudagaone suturafissa Tippmann, 1960
Pseudagaone williamsi Santos-Silva, Bezark & Martins, 2012


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Rhinotragini


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
(en) Pseudagaone i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudagaone i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudagaone – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Rhinotragini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chariergodes

Chariergodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og tynne, gulbrune eller svarte trebukker. Antennene er ganske tynne innerst, fortykkede mot spissen, litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt. Dekkvingene er smale, litt innbuktede i midten. Beina er lange, lårene noe klubbeformede.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Brasil, Panama og Costa Rica.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhinotragini Lacordaire, 1869
Slekten Chariergodes Zajciw, 1963
Chariergodes anceps (Melzer, 1927)
Chariergodes carinicollis (Zajciw, 1963)
Chariergodes flava (Zajciw, 1963)
Chariergodes lingafelteri Wappes & Santos-Silva, 2017
Chariergodes turrialbae (Giesbert, 1991)


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Rhinotragini


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Chariergodes i Encyclopedia of Life 
(en) Chariergodes i Global Biodiversity Information Facility 
Chariergodes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Rhinotragini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oxyommata

Oxyommata er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, langstrakt, svart trebukk, hode og pronotum er oransje. Antennene er ganske tynne, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt. Dekkvingene er smale og jevnbrede. Beina er lange, tynne og tydelig hårete.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Brasil (Espirito Santo).


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhinotragini Lacordaire, 1869
Slekten Oxyommata Zajciw, 1970
Oxyommata collaris (Audinet-Serville, 1833)


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Rhinotragini


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 23. oktober 2018 hos Wayback Machine.
(en) Oxyommata i Encyclopedia of Life 
(en) Oxyommata i Global Biodiversity Information Facility 
Oxyommata – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Rhinotragini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons