jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Byer på Filippinene

En by (filippinsk: lungsod eller siyudad) er et nivå av lokale myndigheter på Filippinene. Byer er i hierarkiet på samme nivå som kommuner, men er vanligvis mer autonome. Per september 2019 er det 146 byer på Filippinene. I likhet med kommuner deles byer inn i barangayer.


== Storbyregioner ==
Quezon City, som tilhører Metro Manila, er med sine 2 936 116 innbyggere (folketellingen 2015) den mest folkerike byen på Filippinene. Davao er med sine 2 444 kvadratkilometer en av verdens største byer i utstrekning.
Det er tre storbyområder på Filippinene. Den desidert mest folkerike regionen er Metro Manila, med et befolkning på 11 553 427 i 2007. De andre storbyregionene er Metro Cebu med 2 314 897 og Metro Davao med 1 363 337 innbyggere (2007).


== Liste over byer ==
Befolkningstall er hentet fra folketellingene fra 1. mai 1990, 1. mai 2000, 1. mai 2010 og 1. august 2015. Listen er rangert etter folketall i 2015, men kan sorteres etter valgfri kolonne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
National Statistics Office of the Philippines Arkivert 18. mai 2007 hos Wayback Machine.
League of Cities of the Philippines
Nigidius helleri

Nigidius helleri er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså liten ( 15 - 18 millimeter), smal, flat, blank, brunsvart hjortebille. Denne gruppen har ikke svært forstørrede kjever hos hannene, derimot har kjevene en oppoverrettet, krokformet lobe ("øre") ved roten. Hodet er avrundet trapesformet, bakhjørnene skarpe. Pannen er ganske flat, hodet er svært grovt og tett, men grunt punktert med en tverrfure mellom fasettøynene. Pronotum er rundet, bredere enn langt, svært blankt og grovt punktert, med en smal midtfure, forkanten er litt nedsenket sammenlignet med resten av pronotum. Dekkvingene har tydelige, grove punktrekker med finere punkter mellom.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Borneo, Sumatra og Java.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Nigidiini
Slekten Nigidius W.S. MacLeay, 1819 – 75 arter
Nigidius helleri Boileau, 1905


== Eksterne lenker ==
Nettside om arten, besøkt 20.11. 2019
(en) Nigidius helleri i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nigidius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nerpa skipsverft

Nerpa skipsverft (russisk:[Нерпа (судоремонтный завод)|Головной филиал ОАО "ЦС «Звездочка» "СРЗ «Нерпа») i Snezjnogorsk, Murmansk oblast er den del av Skipsverftssenteret Zvjozdotsjka.
Verftet ble etablert i 1966 og har levert en rekke fartøy til Nordflåten og til Rosatom


== Referanser ==
Erste Bank Open 2019

Erste Bank Open 2019 var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2019 som fant sted i Wien i Østerrike fra 21. til 27. oktober 2019. 
Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn på hardcourt.


== Vinnere ==


=== Singel ===
 Dominic Thiem slo  Diego Schwartzman, 3–6, 6–4, 6–3


=== Dobbel ===
 Rajeev Ram /  Joe Salisbury slo  Łukasz Kubot /  Marcelo Melo,  6–4, 6–7(5–7), [10–5]


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Swiss Indoors 2019

Swiss Indoors 2019 var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2019 som fant sted i Basel i Sveits fra 21. til 27. oktober 2019. 
Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn på hardcourt.


== Vinnere ==


=== Singel ===
 Roger Federer slo  Alex de Minaur, 6–2, 6–2


=== Dobbel ===
 Jean-Julien Rojer /  Horia Tecău slo  Taylor Fritz /  Reilly Opelka, 7–5, 6–3


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Rolex Paris Masters 2019

Rolex Paris Masters 2019 var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2019 som fant sted i Paris i Frankrike fra 28. oktober til 3. november 2019. 
Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn på hardcourt.


== Vinnere ==


=== Singel ===
 Novak Djokovic def.  Denis Shapovalov, 6–3, 6–4.


=== Dobbel ===
 Pierre-Hugues Herbert /  Nicolas Mahut def.  Karen Khachanov /  Andrey Rublev, 6–4, 6–1.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) 2019 Rolex Paris Masters – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Next Generation ATP Finals 2019

Next Generation ATP Finals 2019 var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2019 som fant sted i Milano i Italia fra 5. til 9. november 2019. 
Det ble konkurrert i singel for menn på hardcourt. Kun spillere under 21 år kunne delta, og turneringen ga ingen ATP-poeng.


== Vinnere ==


=== Singel ===
 Jannik Sinner slo  Alex de Minaur, 4–2, 4–1, 4–2


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) 2019 Next Generation ATP Finals – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Karen Marie Fougner

Karen Marie Fougner (født 5. januar 1840 i Bergen, død 31. desember 1907 i Asker) var en norsk skuespillerinne.


== Familie ==
Karen Marie Fougner var datter av hattemakersvenn og senere proprietær Johan Eilert Fougner (1815–1884) av slekten Fougner og Alida Cathrine Brunfeldt (1815–1896). Hun ble 12. juli 1863 gift i Bergen med skuespiller Jacob Prom (1831-1865). Hun ble 16. oktober 1867 gift i Christiania med Samuel Frederik Bætzmann (1841–1913). I sitt første ekteskap ble hun mor til skuespiller Ellen Prom, og i det andre til journalist, skuespiller, billedhugger, skribent og kulturarbeider Kitty Wentzel.


== Liv og virke ==
Karen Marie Fougner debuterte 2. desember 1860 ved Det norske Theater i fødebyen Bergen i tittelrollen i det romantiske lystspillet Tonietta. Annendebuten kom i rollen som Margit i Ibsens Gildet paa Solhaug.I perioden 1863-1865 var hun ved Det norske Theater i Trondheim sammen med sin ektemann Jacob Prom.
Fougner debuterte 17. mai 1866 ved Christiania Theater, da hun igjen gestaltet rollen som Margit i Gildet paa Solhaug. Her var hun ansatt frem til sitt giftermål i 1867. Den høsten hadde hun også flere opptredener i Bergen.
I 1877 utga hun skuespillet Der skal Skabet staa.


== Roller i utvalg ==
Tonietta i Tonietta av Henrik Hertz (Det norske Theater, 1860)
Margit i Gildet paa Solhaug av Henrik Ibsen (Det norske Theater)
Eline i Fru Inger til Østråt  av Henrik Ibsen (Det norske Theater, 1861)
fru Warming i En liden Hemmelighed av F. J. Hansen (Trondheim, 1863)
madame Sommer i lystspillet Plader av Christian Wengel (Trondheim, 1863)
Grete i Kjærlighet uten strømper av Johan Herman Wessel (Trondheim, 1863)
Fruen i Valbygaasen av Erik Bøgh (Trondheim, 1863)
Nicolette i Adelsgale Borger av Molière (Christiania Theater, 1866)
Magdalene i Erasmus Montanus av Ludvig Holberg (Bergen, 1867)
Baronesse von Schroffenstein i operaen La fille du régiment av Gaetano Donizetti (Bergen, 1867)


== Bibliografi ==
1877: Der skal Skabet staa (skuespill)


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 55. ISBN 8200056228.
WTA Shenzhen Open 2019

WTA Shenzhen Open 2019 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2019 som fant sted i Shenzhen i Kina fra 31. desember 2018 til 5. januar 2019. 
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.


== Vinnere ==


=== Singel ===
 Aryna Sabalenka slo  Alison Riske, 4–6, 7–6(7–2), 6–3


=== Dobbel ===
 Peng Shuai /  Yang Zhaoxuan slo  Duan Yingying /  Renata Voráčová 6–4, 6–3


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Hobart International 2019

Hobart International 2019 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2019 som fant sted i Hobart i Australia fra 7. til 12. januar 2019. 
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.


== Vinnere ==


=== Singel ===
 Sofia Kenin slo  Anna Karolína Schmiedlová, 6–3, 6–0


=== Dobbel ===
 Chan Hao-ching /  Latisha Chan slo  Kirsten Flipkens /  Johanna Larsson, 6–3, 3–6, [10–6]


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
St. Petersburg Ladies’ Trophy 2019

St. Petersburg Ladies' Trophy 2019 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2019 som fant sted i St. Petersburg i Russland fra 28. januar til 3. februar 2019. 
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.


== Vinnere ==


=== Singel ===
 Kiki Bertens slo  Donna Vekić, 7–6(7–2), 6–4


=== Dobbel ===
 Margarita Gasparyan /  Ekaterina Makarova slo  Anna Kalinskaya /  Viktória Kužmová, 7–5, 7–5


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Qatar Total Open 2019

Qatar Total Open 2019 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2019 som fant sted i Doha i Qatar fra 11. til 16. februar 2019. 
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.


== Vinnere ==


=== Singel ===
 Elise Mertens slo  Simona Halep, 3–6, 6–4, 6–3


=== Dobbel ===
 Chan Hao-ching /  Latisha Chan slo  Anna-Lena Grönefeld /  Demi Schuurs, 6–1, 3–6, [10–6]


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Hungarian Ladies Open 2019

Hungarian Ladies Open 2019 var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2019 som fant sted i Budapest i Ungarn fra 18. til 24. februar 2019. 
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.


== Vinnere ==


=== Singel ===
 Alison Van Uytvanck slo  Markéta Vondroušová 1–6, 7–5, 6–2


=== Dobbel ===
 Ekaterina Alexandrova /  Vera Zvonareva slo  Fanny Stollár /  Heather Watson, 6–4, 4–6, [10–7]


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Alexandra Bjärrenholt

Alexandra Inez Lovisa Bjärrenholt (født 19. februar 1993 i Stockholm) er en svensk håndballspiller, som spiller for den svenske klubben Skuru og det svenske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til Henrik Signell foran Håndball-VM 2019, men var ikke blant de 16 utvalgte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexandra Bjärrenholt – Det europeiske håndballforbundet (EHF) Mal:Skuru IK spillerstall
Sofia Hvenfelt

Sofia Hvenfelt (født 23. april 1996 i Göteborg) er en svensk håndballspiller, som spiller for den svenske klubben Höör og det svenske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til Henrik Signell foran Håndball-VM 2019, men var ikke blant de 16 utvalgte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sofia Hvenfelt – Olympedia 
(en) Sofia Hvenfelt – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Rijksmuseum Boerhaave

Rijksmuseum Boerhaave, eller Museum Boerhaave, er et museum for vitenskapshistorie ved Nederlands eldste universitet  i Leiden. Museet har en stor samling historiske vitenskapelige instrumenter fra alle disipliner hovedsakelig fra medisin, fysikk og astronomi. Et anatomisk teater er av museets mest interessante objekter.
Museet ligger i sentrum av Leiden, i en bygning som opprinnelig var et kloster. 
Museet har navn etter Herman Boerhaave, en nederlandsk lege og botaniker som var kjent over hele Europa for sin undervisning. Han hadde studenter fra hele Europa, bl.a. Peter den store, Voltaire og Linné.
Boerhave Museum arbeider med å dokumentere samlingene for å kunne presentere dem digitalt med bilder og beskrivelser for hvert enkelt objekt. 


== Historie ==

Museets historie begynte i 1907, da en Leiden universitet arrangerte en midlertidig utstilling om naturvitenskap og medisin. De mange gjenstandene i utstillingen kom fra alle kanter av landet. Det var en stor suksess og umiddelbart ble det satt i gang tiltak for å få til en permanent utstilling innen temaet vitenskapshistorie. I 1928 ble en det laget foreløpige vedtekter til en stiftelse som skulle starte innsamling og registrere objekter til samlingene. Realfagene skulle stå sentralt: Matematikk, Astronomi, Fysikk, Kjemi, Botanikk, Zoologi, Farmasøytfag og dessuten medisinske hjelpevitenskaper som Fysiologi og Anatomi. I 1931 åpnet museet for publikum. 
1947 fikk museet et råd med representanter fra alle universitetene i Nederland. Dette understreket ambisjonene om å bli et museum for hele Nederland. Planen var å få samlinger fra alle vitenskapelige institutter i ett museum, men dette lykkes ikke helt.
For å gi samlingene plass ble et tidligere nonnekloster (Saint Cecilia) kjøpt. Bygningen er fra begynnelsen av 1400-tallet og ble kommunal eiendom etter reformasjonen. Rett før 1600 ble huset tatt i bruk til psykiatri og pestsykehus og ‘’Leiden Akademiske hospital’’ ble grunnlagt her en gang mellom 1636 og 1639. Bygningen kunne tas i bruk som museum i 1991.x 
Leiden anatomiske teater er en rekonstruksjon av Theatrum Anatomicum (anatomiske teater) opprinnelig bygd 1596. Her huserte Leidens kirurger som hadde sitt eget laug.


== Nederlands vitenskapshistorie ==

En stor del av utstillingene er viet til vitenskapsmannen museet har navn etter: Lege, botaniker og kjemiker Herman Boerhaave. Svensken Carl von Linné oppholdt seg 3 år i Nederland og det var da han publiserte sitt arbeid Systema Naturae. Under oppholdet tok  Linné også en grad i medisin og arbeidet tett sammen med Boerhave. 
Brødrene van Mussenbroeck : Pieter var professor, kreditert med oppfinnelsen av den første kondensator i 1746: : Jan Jan var en berømt instrumentmaker som laget presisjon termometre som ble brukt over hele Europa.


== Eksterne lenker ==
(en) Museum Boerhaave Leiden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Museum Boerhaave, official website
Evelina Källhage

Evelina Källhage (født 20. april 1997 i Göteborg) er en svensk håndballspiller, som spiller for den svenske klubben Önnereds HK og det svenske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til Henrik Signell foran Håndball-VM 2019, men var ikke blant de 16 utvalgte. 2021 kom hun med i nettotroppen till Håndball-VM 2021 for kvinner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Evelina Källhage – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Cassandra Tollbring

Cassandra Isabell Helene Tollbring (født 19. mars 1993 i Rimbo) er en svensk håndballspiller, som spiller for den norske klubben Storhamar og det svenske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til Henrik Signell foran Håndball-VM 2019, men var ikke blant de 16 utvalgte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cassandra Tollbring – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Cassandra Tollbring – Ligue Féminine de Handball (LFH)
Emma Rask

Emma Rask (født 17. januar 1996 i Höör) er en svensk håndballspiller, som spiller for den svenske klubben Höör og det svenske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til Henrik Signell foran Håndball-VM 2019, men var ikke blant de 16 utvalgte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emma Rask – Olympedia 
(en) Emma Rask – Det europeiske håndballforbundet (EHF) Mal:H 65 Höör spillerstall
Rebecca Nilsson

Rebecca Nilsson (født 21. juni 1998 i Tumba) er en svensk håndballmålvakt, som spiller for den svenske klubben Skuru og det svenske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til Henrik Signell foran Håndball-VM 2019, men var ikke blant de 16 utvalgte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rebecca Nilsson – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Sofie Börjesson

Sofie Börjesson (født 31. mai 1997 i Uddevalla) er en svensk håndballmålvakt, som spiller for norske Vipers Kristiansand,  og det svenske kvinnelandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til Henrik Signell foran Håndball-VM 2019, men var ikke blant de 16 utvalgte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sofie Börjesson – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
https://vipers.no/spiller/?player_id=138177
Bergliot Prom

Bergliot Prom g. Fearnley (født 18. desember 1858 i Bergen, død 19. oktober 1934 i Oslo) var en norsk skuespillerinne, sangerinne og sangpedagog.
Bergliot var datter av skuespillerne Jacob Prom og Helene Marie Reutzer Wiese. Hun var halvsøster av skuespiller Ellen Prom, og vokste opp hos morens søster Eugenie Bernadine Wiese (f. 1837) og hennes ektemann, konsul og handelsmann Peder Valentin Rosenkilde (1836-1901) i Stavanger. Hun ble 7. desember 1887 gift i Trefoldighetskirken med Gjensidiges direktør Thomas Fearnley (1851-1917).
Hun studerte i flere år sang i Tyskland, hos sangpedagogen Desirée Artôt de Padilla. Da hun vendte tilbake til Norge i 1884, begynte hun å gi sangundervisning i fødebyen Bergen.Som Bergliot Prom debuterte hun 20. oktober 1886 på Christiania Theater i rollen som Inga i stykket Mellem Slagene.


== Roller i utvalg ==
Inga i Mellem Slagene av Bjørnstjerne Bjørnson (Christiania Theater, 1886)
Preciosa i Preciosa av Carl Maria von Weber og Pius Alexander Wolff (Christiania Theater, 1886)
Edith i farsen Bibliothekaren av Gustav von Moser (Christiania Theater, 1886)


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 137. ISBN 8200056228.
Tammerfors domkirke

Tammerfors domkirke (finsk: Tampereen tuomiokirkko), opprinnelig Sankt Johannes-kirken, er en kirkebygning i byen Tammerfors i Birkaland. Kirken er domkirke i Tammerfors stift innenfor den evangelisk-lutherske kirken i Finland.
Bygningen ble oppført i årene 1902–1907 i finsk nasjonalromantisk stil. Arkitekten Lars Sonck hadde blant annet Finströms kyrka på Åland som forebilde.Kirkens freskomalerier er malt av Hugo Simberg (1873–1917).
Kirken ble domkirke ved opprettelsen av Tammerfors stift i 1923.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Referanser ==
Aeoloides

Aeoloides er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 10-15 millimeter), avlange, mørke smellere, gjerne med lyst grå skjellkledning. Kroppen er fint hårete. Antennene er tynne og sagtakkede. Pronotum er omtrent så langt som bredt, med rundede sider, bakhjørnene rett tilbaketrukne. Dekkvingene har fine punktstriper.
Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Afrika, det sørøstlige Europa, Midtøsten og Sentral-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
Stammen Oophorini Gistel, 1856
Slekten Aeoloides Schwarz, 1906
Aeoloides agriotides Wurst, Schimmel & Platia, 2001
Aeoloides atricapillus (Germar, 1824) - finnes i det sørlige Russland
Aeoloides bicarinatus (Reitter, 1891) - Kaukasus
Aeoloides confusus Cobos, 1970
Aeoloides contractus (Boheman, 1851)
Aeoloides convexus Fleutiaux, 1935
Aeoloides cuneolus Schwarz
Aeoloides ferrugineus Schwarz
Aeoloides figuratus (Germar, 1844)
Aeoloides filipponii Platia & Schimmel, 1997
Aeoloides futilis Candeze
Aeoloides giganteus Girard, 1975
Aeoloides grisescens (Germar, 1844) - sørlige Russland, Ukraina, Kypros, Syria, Arabia
Aeoloides hauseri (Reitter, 1896)- Sentral-Asia
Aeoloides holzschuhi Platia & Schimmel, 1997 - Arabia
Aeoloides houschkai Platia, 2008 - Nord-Afrika
Aeoloides imitator (Reitter, 1891)
Aeoloides inops Candeze
Aeoloides inornatus Schwarz
Aeoloides iranicus Platia & Gudenzi, 2002
Aeoloides jeanneli Fleutiaux, 1935
Aeoloides murinus Candeze
Aeoloides rabainus Fleutiaux, 1935
Aeoloides senex (Candèze, 1895)
Aeoloides sequester (Candèze, 1859)
Aeoloides spissus (Candèze, 1889)
Aeoloides waltlii (Candeze, 1859)


== Eksterne lenker ==
Bilder av noen av artene
Fauna Europaea Web Service - utbredelsesdatabase over europeiske dyr. Besaøkt 21.11. 2019
(en) Aeoloides i Encyclopedia of Life 
(en) Aeoloides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aeoloides hos Fauna Europaea 
(en) Aeoloides hos NCBI 
(en) Kategori:Aeoloides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aeoloides – detaljert informasjon på Wikispecies
Hifoides

Hifoides er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Levevis ==
Disse artene har lysorganer på bakkroppen.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
Stammen Pyrophorini Candéze, 1859
Slekten Hifoides Schwarz, 1906
Hifoides semiotoides (Schwarz, 1906)


== Eksterne lenker ==
(en) Hifoides i Global Biodiversity Information Facility
Doktor Proktor og verdens undergang. Kanskje

Doktor Proktor og verdens undergang. Kanskje er en barnebok av Jo Nesbø fra 2010. Boken er den tredje i serien om Doktor Proktor. Den første var Doktor Proktors prompepulver som kom ut i 2007.
Boken er pr. 2019 oversatt til 17 språk.


== Referanser ==
Oxylasma

Oxylasma er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og slanke,  brunlige smellere. Oversiden er halvblank og fint hårete. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne. Antennene er 11-leddete, tynne og trådformede, forholdsvis lange. Brystskjoldet (pronotum) er betydelige lengre enn bredt, trapesformet. Sidekantene er tydelig markerte, og bakhjørnene er noe tilbaketrukket. Dekkvingene er slanke, med tydelige lengdestriper. 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
Stammen Ctenicerini Fleutiaux, 1936 - eventuelt regnet til Prosternini
Slekten Oxylasma Broun, 1881
Oxylasma basalis Broun, 1886
Oxylasma carinalis Broun, 1893
Oxylasma pannosum Broun, 1881
Oxylasma tectum Broun, 1881
Oxylasma vittiger Broun, 1893


== Eksterne lenker ==
Southern Alps Photography - bilde av Oxylasma sp.
New Zealand Invertebrates - Oxylasma. Besøkt 21.11. 2019
(en) Oxylasma i Global Biodiversity Information Facility 
Oxylasma – detaljert informasjon på Wikispecies
Aglophus

Aglophus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Levevis ==
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen. I likhet med mange andre arter knyttet til død ved er mange av storsmellerne sjeldne og truede arter. Denne arten finnes i skog.


== Utbredelse ==
Arten lever på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Ampedini
Slekten Aglophus Sharp, 1877
Aglophus moedstus Sharp, 1877


== Eksterne lenker ==
(en) Aglophus i Global Biodiversity Information Facility
Lomemus

Lomemus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Levevis ==
Storsmellernes larver lever for det meste i morken, død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen. I likhet med mange andre arter knyttet til død ved er mange av storsmellerne sjeldne og truede arter. Denne arten finnes i skog.


== Utbredelse ==
Artene lever på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
Stammen Ampedini
Slekten Lomemus Sharp, 1877
Lomemus collaris Sharp, 1877
Lomemus elegans Sharp, 1877
Lomemus flavipes Sharp, 1877
Lomemus frontalis Broun, 1893
Lomemus fulvipennis Broun, 1893
Lomemus fuscicornis Broun, 1893
Lomemus fuscipes Broun, 1893
Lomemus maurus Broun, 1893
Lomemus obscuripes Sharp, 1877
Lomemus pictus Sharp, 1877
Lomemus pilicornis Sharp, 1877
Lomemus puncticollis Broun, 1895
Lomemus rectus (Broun, 1883)
Lomemus sculpturatus Broun, 1893
Lomemus similis Sharp, 1877
Lomemus suffusus Sharp, 1877
Lomemus vittatus (Broun, 1883)
Lomemus vittipennis Broun, 1910


== Eksterne lenker ==
New Zealand Land Invertebrates - Lomemus. Besøkt 21.11. 2019
(en) Lomemus i Encyclopedia of Life 
(en) Lomemus i Global Biodiversity Information Facility 
Lomemus – detaljert informasjon på Wikispecies