Irénée Hausherr

Irénée Hausherr (født 7. juni 1891 i Eguisheim i Alsace i Frankrike, død 5. desember 1978 i Colmar) var en fransk jesuitt og professor for patristikk og østkirkelig spiritualitet ved Det pavelige orientalske institutt.
Hausherr gikk på den apostolske skolen i belgiske Thieu og inntrådte i 1909 i jesuittordenen. Under første verdenskrig studerte Hausherr katolsk teologi i Gemert (Nederland), Enghien (Belgia) og Paris. Hausherr studerte også språkene tysk og engelsk, gresk, syrisk, armensk, arabisk, russisk og andre slaviske språk. 
Han ble presteviet 15. juli 1923. Etter studier i filologi og teologi underviste han fra 1927 ved Det pavelige orientalske institutt i Roma. I 1934 ble han progessor for kristen spiritualiet, og senere også professor for patristikk.
Hausherr anses som grunnlegger av den vitenskapelige disiplin som granske fundamentene for østlig spiritualitet. Hans etterfølger, pater Tomáš Špidlík, videreutviklet denne vitenskapsdisiplinen.Hausherr offentliggjorde mange vitenskapelige arbeider.


== Skrifter ==
Irénée Hausherr: Saint Théodore Studite: l'homme et l'ascète (d'après ses catéchèses), i: Orientalia Christiana, Pontificium Institutum Orientalium Studiorum 1926
Georg Hofmann, Guillaume de Jerphanion, Irénée Hausherr, Maurice de La Taille, Mauricio Gordillo, Mĕshīḣāzĕkhā, Nicolas Baumgarten, Franz Zorell: Le calice d'Antioche: les théories du dr. Eisen et la date probable du calice, in: Ausgabe 32, Band 2 von De Oriente: documenta, studia et libri, Pontificium Institutum Orientalium Studiorum 1927
Irénée Hausherr, Joseph C. Panjikaran, Bohumil Spáčil, Iwan von Kologriwof: Christianity in Malabar: with special reference to the St. Thomas Christians of the Syro-Malabar rite, in: Ausgabe 26, Band 1 von De Oriente: documenta, studia et libri, Pontificium Institutum Orientalium Studiorum 1928
Irénée Hausherr, Nicétas Pectoratus, Gabriel Horn: Un grand mystique byzantin: vie de Syméon le Nouveau Théologien (949-1022), in: Orientalia Christiana, Pontificium Institutum Orientalium Studiorum 1928
Irénée Hausherr, Georg Hofmann, Alexandre Deubner: Evêques russes en exil: douze ans d'épreuves (1918-1930), in: Orientalia Christiana, Pontificium Institutum Orientalium Studiorum 1931
Irénée Hausherr: De doctrina spirituali Christianorum Orientalium, Pontificium Institutum Orientalium Studiorum 1933
Irénée Hausherr, Cipriano Vagaggini, Wilhelm de Vries: Maria nelle opere di Origene, in: Orientalia Christiana analecta, Pontificium Institutum Orientalium Studiorum 1947
Irénée Hausherr, Mauricio Gordillo, Michael Lacko, Nicolò Rossi: Rom und der Athos: Briefwechsel zwischen dem Missionar auf dem Athos Nikolaus Rossi und der Kongregation de Propaganda Fide, Pontificium Institutum Orientalium Studiorum 1954
Irénée Hausherr, Tomáš Špidlík, Wilhelm de Vries: Joseph de Volokolamsk: un chapitre de la spiritualité russe, in: Orientalia Christiana analecta, Pontificium Institutum Orientalium Studiorum 1956
Heinrich Husmann (Hrsg.), Irénée Hausherr, Giulio Antonio Santori, John Krajcar: Die Melodien des chaldäischen Breviers Commune, nach den Traditionen Vorderasiens und der Malabarküste, Pontificium Institutum Orientalium Studiorum 1967
Heinrich Husmann (Hrsg.), Giulio Antonio Santori, Irénée Hausherr, John Krajcar: Cardinal Giulio Antonio Santoro and the Christian East: Santoro's audiences and consistorial acts, Pontificium Institutum Orientalium Studiorum 1967
Irénée Hausherr, Josef Frickel: Études de spiritualité orientale, Pontificium Institutum Orientalium Studiorum 1968
Irénée Hausherr: Leben aus dem Gebet, O. Müller 1969
Irénée Hausherr: Carità e vita christiana, Pontificium Institutum Orientalium Studiorum 1970


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Irénée Hausherr i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket