jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Luigi Barbarito

Luigi Barbarito (født 19. april 1922 i Atripalda i provinsen Avellino i Italia; død 12. mars 2017 i Pietradefusi i provinsen Avellino i Italia) var katolsk erkebiskop og diplomat for Den hellige stol.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Luigi Barbarito ble ordinert til prest 20. august 1944. Fram til 1947 studerte han kirkerett ved Det pavelige gregorianske universitet i Roma. I november 1953 ble han utnevnt til apostolisk delegat til Oseania.


=== Titulærbiskop, nuntius til Haiti ===
Pave Paul VI utnevnte ham den 11. juni 1969 til titulærerkebiskop av Fiorentino og apostolisk nuntius til Haiti. Kardinal  Amleto Giovanni Cicognani bispeviet ham den 10. august samme år; medkonsekratorer var kuriebiskop Agostino Casaroli, og Pasquale Venezia, biskop av Avellino.


=== Sendemann til flere vestafrikanske land ===
Den 5. april 1975 ble han utnevnt til apostolisk pro-nuntius til Niger og Senegal og apostolisk delegat til Guinea-Bissau, Mali og Mauritania.


=== Nuntius til Australia ===
Den 10. juni 1978 ble han utnevnt til apostolisk pro-nuntius til Australia. 


=== Nuntius til Storbritannia ===
Den 21. januar 1986 ble han utnevnt til apostolisk pro-nuntius til Storbritannia og den 13. april 1993 ble han ved en terminologisk nyordning apostolisk nuntius der. I 1994 ble Barbarito doyen av det diplomatiske korps. 
Den 31. juli 1997 innvilget pave Johannes Paul II hans aldersrelaterte fratreden.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1983–1973) *1933
Erkebiskop Luigi Barbarito (1922–2017) *1969


== Referanser ==
EM i friidrett 2022 – Lengdehopp menn

Lengdehopp menn under EM i friidrett 2022 ble arrangert på Olympiastadion i München 15. og 16. august 2022.


== Program ==
Alle klokkeslett er lokal tid (UTC+2)


== Resultater ==


=== Kvalifisering ===
Kvalifisering: Utøvere som klarte kvalifikasjonskravet 8,05 m (Q) eller som var minst blant de 12 beste (q) kvalifiserte seg til finalen.


=== Finale ===
Resultater var som følger:


== Referanser ==
Sinanthobium

Sinanthobium er en utdødd gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). Denne slekten levde i Jura-tiden.


== Utseende ==
En bitteliten, bred kortvinge.


== Levevis ==
Denne arten kan finnes i mange ulike situasjoner, mellom løvstrø, på sopp, mellom mose og under stokker.


== Utbredelse i tid og rom ==
Arten er beskrevet fra Midtre Jura fra Kina.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
Stammen Anthophagini Thomson, 1859
Slekten †Sinanthobium Cai & Huang, 2013†Sinanthobium daohugouense Cai & Huang, 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Sinanthobium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sinanthobium hos Fossilworks 
Sinanthobium – detaljert informasjon på Wikispecies
Nordre Ringåsen

Nordre Ringåsen (1-39, 2-36) er en vei i Ringåsen i Ringerike kommune. 
Veien er en sidevei til Hadelandsveien, østover fra denne. Den starter ved Njardarhov, og svinger oppover på Ringåsen. Veien er en blindvei, og har én sidevei; Ringåstoppen. Veien ligger cirka 135 meter over havet ved avkjøringen fra Hadelandsveien.


== Bildegalleri ==

		


== Se også ==
Søndre Ringåsen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nordre Ringåsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pottemakerbakken

Pottemakerbakken var opprinnelig en kort bakke og gatestubb i nordenden av den gamle bybrua (1862–1952) over Hønefossen, som splitter Hønefoss i to. Bybruene (det har vært flere) har gjennom århundrer forbundet Sørsiden og Nordsiden av samfunnet langs Hønefossen. Både gamle og nye Hønefoss bru ender opp på Nordre torv, men på gamlebrua lå det en liten bakke i nordenden av brua, og den kunne være en utfordring for såvel biler som hester når det var glatt. Det er denne vesle motbakken som er, eller kanskje var Pottemakerbakken.

Pottemakerbakken er oppkalt etter pottemakeriet som lå i Pottemakergården, en mindre bygård som lå der Strandgata 1a ligger i dag. Pottemakernæringen har lange tradisjoner på Ringerike, og Ringerikes Museum har ganske rikholdig samling av pottemakerarbeider fra det gamle pottemakeriet ved Hønefossen i sine samlinger, det eldste håndverket visstnok fra 1737. Arbeidene er av høy kvalitet, såvel håndverksmessig som kunstnerisk. Pottemakeriet var i kontinuerlig drift i nærmere 150 år, men skal ha blitt nedlagt i 1850-årene. Årsaken er ikke dokumentert, men det var en brann i trehusbebyggelsen på Nordsiden også i mai 1845, altså før Hønefoss fikk bystatus. Samtidig pågår den såkalte hattemakerfeiden her i starten av 1850-årene, og pottemaker Nils Andersen var én av de dømte. Han sju måneder for å ha bidratt til oppvigleriene, men om denne hendelsen og Andersen hadde noe med nedleggelsen av pottemakeriet å gjøre er ukjent i dag. Årsaken til nedleggelsen kan også ha vært av ren økonomisk eller konjunkturmessig karakter.Ny bru over Hønefossen bygges i årene 1949–1952. Da nye Hønefoss bru åpnet ble Pottemakerbakken overflødig, siden nybrua lå i plan med Nordre torv og noen meter lenger mot vest. Pottemakerbakken ble deretter bare benyttet av virksomhetene som lå langs østsiden av den vesle bakken, som ble en kort blindvei. I mange år var det trapp mellom nybrua og restene etter gamlebrua i Pottemakerbakken, men med årene ble trappa fjernet og Pottemakerbakken nærmest glemt.
I forbindelse med byggingen av den nye byscenen Gledeshuset, Glatved brygge og en kraftig oppgradering av gang- og sykkelstiene langs fossen i Nordre park og langs elvekanten ned mot Glatved brygge, ble imidlertid Pottemakerbakken kraftig oppgradert og delvis omgjort til ei flott bred trapp ned mot elva. Anbudet på jobben med å sette i stand Pottemakerbakken ble annonsert i den nasjonale anbudsdatabasen Doffin den 23. mai 2012. I dag er det derfor liv og røre i Pottemakerbakken igjen, men bare for gående.


== Referanser ==
Duocalcar

Duocalcar er en utdødd gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). 


== Levevis ==
Disse billene er gjerne typiske skogsarter som blant annet kan finnes under barken på døde trær.


== Utbredelse i tid om rom ==
Arten er beskrevet fra ugjennomsiktig rav fra kritt-tiden, Frankrike.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
Stammen Omaliini MacLeay, 1825
Slekten †Duocalcar Peris & Thayer, 2014†Duocalcar geminum Peris & Thayer, 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Duocalcar i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Duocalcar hos Fossilworks 
Duocalcar – detaljert informasjon på Wikispecies
Robertprisen for årets lyddesigner

Robertprisen for årets lyddesigner (orig. Robert for årets sounddesigner) er en dansk filmpris som deles ut av Danmarks Film Akademi ved den årlige utdelingen av Robertprisen. Prisen har vært utdelt årlig siden 1984.


== Prisvinnere ==
2010-årene2000-årene1990-årene1980-årene
Kjernefysisk batteri

Et kjernefysisk batteri, atombatteri, radioisotopbatteri eller radioisotopgenerator er en enhet som bruker energi fra omdanningen av en radionuklide for å generere elektrisitet. I likhet med atomreaktorer genererer de elektrisitet fra atomenergi, men skiller seg ut ved at de ikke bruker en kjedereaksjon. Selv om de ofte kalles batterier, er de teknisk sett ikke elektrokjemiske og kan ikke lades eller lades. De er svært kostbare, men har ekstremt lang levetid og høy energitetthet, og derfor brukes de vanligvis som strømkilder for utstyr som må fungere uten tilsyn over lengre perioder, som romfartøy, pacemakere, undervannssystemer og automatiserte vitenskapelige forskningsstasjoner i fjerntliggende deler av verden.Henry Moseley demonstrerte i 1913 en strøm generert av ladede partikkelstrålinger. Feltet fikk betydelig dyptgående forskningsoppmerksomhet for applikasjoner som krever strøm i land tid for romfart i løpet av 1950- og 1960-årene. I 1954 forsket RCA på et lite atombatteri for små radiomottakere og høreapparater. Siden RCAs første forskning og utvikling på begynnelsen av 1950-tallet har mange typer og metoder blitt designet for å utvinne elektrisk energi fra kjernefysiske kilder. De vitenskapelige prinsippene er velkjente, men moderne teknologi i nanoskala og nye halvledere med brede båndgap har skapt nye enheter og interessante materialegenskaper som ikke tidligere var tilgjengelige.
Atombatterier kan klassifiseres av energiovergang teknologi i to hovedgrupper: termiske omformere og ikke-termiske omformere. De termiske typene omdanner noe av varmen som genereres av atomnedbrytningen til elektrisitet. Det mest bemerkelsesverdige eksemplet er en radioisotopgenerator (RTG), ofte brukt i romfartøy. De ikke-termiske omformerne trekker ut energi direkte fra den utsendte strålingen, før den brytes ned til varme. De er lettere å miniatyrisere og krever ikke en termisk gradient for å fungere, så de er egnet for bruk i småskala applikasjoner. Det mest bemerkelsesverdige eksemplet er den betavoltaiske cellen.
Atombatterier har vanligvis en effektivitet på 0,1–5 %. Høyeffektive betavoltaiske enheter kan nå 6–8 % effektivitet.


== Referanser ==
Betavoltaisk celle

En betavoltaisk celle (betavoltaisk enhet eller betavoltaisk batteri) er en type atombatteri som genererer elektrisk strøm fra beta-partikler (elektroner) som sendes ut fra en radioaktiv kilde, ved hjelp av halvlederforbindelser. En vanlig kilde som brukes er hydrogenisotopen tritium. I motsetning til de fleste kjernekraftkilder som bruker kjernefysisk stråling for å generere varme som deretter brukes til å generere elektrisitet, bruker betavoltaiske celler en ikke-termisk konverteringsprosess, og konverterer elektron-hull-parene produsert av ioniseringssporet til beta-partikler som krysser en halvleder.Betavoltaiske kraftkilder (og den relaterte teknologien til alfavoltaiske kraftkilder) er spesielt godt egnet for elektriske applikasjoner med lav effekt der lang levetid for energikilden er nødvendig, for eksempel implanterbart medisinsk utstyr eller militær- og romfartsapplikasjoner.


== Referanser ==
Edward Björner

Edward Andreas Björner (1971–) er en svensk lyddesigner og musiker.


== Filmografi ==


=== Filmer ===
2021: Jeg er Zlatan
2020: Se upp för Jönssonligan


=== TV-serier ===
2022: Clark
2021: Solsidan
2021: Knutby
2021: Bert
2006: Snapphanar


=== Dokumentarer ===
2021: Flukt


== Priser ==
I 2022 vant han Robertprisen for årets lyddesigner sammen med Tormod Ringnes for Flukt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edward Björner på Internet Movie Database 
(sv) Edward Björner i Svensk Filmdatabas
Batrisocenus

Batrisocenus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, avlange, blanke, brunrøde køllebiller. Hode, pronotum og dekkvinger er rundede, bakkroppen forholdsvis lang.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Batrisitae
Gruppen Batrisini Reitter, 1882
Understammen Batrisina Reitter, 1882
Slekten Batrisocenus Raffray, 1903


=== Lister over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Batrisocenus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Batrisocenus i Encyclopedia of Life 
(en) Batrisocenus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Batrisocenus hos NCBI 
Batrisocenus – detaljert informasjon på Wikispecies
Haslum skole

Haslum skole er en offentlig barneskole i Bærum kommune. Skolen hadde per 2021 487 elever.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Elasmatus

Elasmatus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Utseende ==
En liten, nærmest pæreformet køllebille. Antennene består tilsynelatende av bare ett, klubbeformet ledd. Hodet er lengre enn bredt med små fasettøyne, pronotum rundet, noe lengre enn bredt, dekkvingene kraftig utvidet bakover, nokså korte.


== Levevis ==
Sannsynligvis er alle medlemmene i gruppen Clavigeritae knyttet til maur (de er myrmekofiler). Denne slekten er i alle fall delvis knyttet til maur i slekten Crematogaster.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Clavigeritae
Gruppen Clavigerini Leach, 1815
Understammen Clavigerodina Schaufuss, 1882
Slekten Elasmatus Raffray, 1903Elasmatus lamellipes Raffray, 1903


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elasmatus i Global Biodiversity Information Facility 
Elasmatus – detaljert informasjon på Wikispecies
Nesiotozethus

Nesiotozethus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Bythinoplectini Schaufuss, 1890
Understammen Bythinoplectina  Schaufuss, 1890
Slekten Nesiotozethus Jeannel, 1954Nesiotozethus dimorphus Jeannel, 1954
Nesiotozethus integer Jeannel, 1956
Nesiotozethus vadoniJeannel, 1960


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nesiotozethus i Global Biodiversity Information Facility 
Nesiotozethus – detaljert informasjon på Wikispecies
Bekkestua barneskole

Bekkestua barneskole er en offentlig 1-7-skole i Bærum kommune.
Skolen startet opp i ny skolekrets høsten 2014 med tre førsteklasser, og har utvidet suksessivt med ett trinn per år. For skoleåret  2022-2023 er antallet elever 515, fordelt på 23 klasser. 
Bekkestua barneskole flyttet inn i nytt skolebygg i august 2019, i lokaliteter med plass til 800 elever.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Bekkestua barneskole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Neodalmus

Neodalmus er en slekt av små, rødlige til svarte køllebiller.


== Utseende ==
Små, avlange, rødaktige til svarte køllebiller. Kroppen er nokås jevnbred og forholdsvis langstrakt (til køllebiller å være). Hodet er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er ofte mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Venezuela.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Trichonychini Reitter, 1882
Understammen Trimiina Bowman, 1934
Slekten Neodalmus Raffray, 1891Neodalmus carinatus Raffray, 1891


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Neodalmus i Global Biodiversity Information Facility 
Neodalmus – detaljert informasjon på Wikispecies
Nornalup

Nornalup er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore, brunlige køllebiller. Kroppsformen er nokså smal. Antennene er knapt fortykkede mot spissen, nokså lange. Hodet er bredt med små fasettøyne. Pronotum er rundet, bredest foran midten. Dekkvingene er rundede, omtrent så brede som pronotum. Bakkroppen er noe bredere enn dekkvingene, fire ledd er synlige bak disse, gjerne tett hårete. Beina er kraftige, særlig lårene på forbeina er fortykkede.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørvestlige Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Faronitae - bare én undergruppe:
Gruppen Faronini Raffray, 1890
Slekten Nornalup Park & Chandler, 2017Nornalup afoveatus Park & Chandler, 2017
Nornalup minusculus Park & Chandler, 2017
Nornalup quadratus Park & Chandler, 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nornalup i Global Biodiversity Information Facility 
Nornalup – detaljert informasjon på Wikispecies
Huns Within Our Gates

Huns Within Our Gates er en amerikansk stumfilm fra 1918.


== Handling ==
Under første verdenskrig trenger Arthur Morgan, en oppfinner som har perfeksjonert en revolusjonerende ny fly-motor, penger for å fullføre restenn av arbeidet sitt fordi familie-formuen hans gikk tapt under den amerikanske borgerkrigen. En tysk spion tilbyr å kjøpe oppfinnelsen hans, men Arthur nekter - hvoretter spionen forsøker å kidnappe Arthurs kjæreste.
Når spionen bestemmer seg for å ødelegge Arthurs verksted, bærer Rover, familie-hunden, bomben vekk og slipper den ved det samme treet som agenten har gjemt seg bak. Spionen blir drept i eksplosjonen, som også skader bakken i nærheten av treet. Dette avslører også Arthurs for lengst tapte familie-formue.


== Skuespillere ==
Derwent Hall Caine som Arthur Morgan
Valda Valkyrien som Dorothy Waring
Harry Robinson som dommer Morgan
Robin H. Townley som Eli Brown
Bessie Wharton som grevinne Von Shoenburg


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Huns Within Our Gates på Internet Movie Database
I Love You (1918)

I Love You er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Walter Edwards.


== Handling ==
Felice, en bondepike som bor i nærheten av Firenze i Italia, er så vakker at landsbyboerne kaller henne «pasjonsblomsten». Jules Mardon, en fransk kunstner på reise i Italia, maler Felice - og vinner hennes kjærlighet i prosessen. Men etter at portrettet av henne er ferdig, forlater han Felice og vender tilbake til Paris - hvor maleriet gir ham både rikdom og berømmelse.
Millionæren Armand de Gautier forelsker seg i dette portrettet av Felice, kjøper portrettet før han oppsøker og gifter seg med modellen. Flere år etter fødselen til deres barn får Jules i oppdrag av Armand å male sin kone og sønn, hvorpå kunstneren igjen prøver å forføre henne.


== Skuespillere ==
Alma Rubens som Felice
John Lince som Ravello
Francis McDonald som Jules Mardon
Wheeler Oakman som Armand de Gautier
Frederick Vroom som Prins del Chinay
Lillian Langdon som Prinsesse del Chinay
Peaches Jackson som en ung gutt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) I Love You på Internet Movie Database 
(en) I Love You på AllMovie
Åsbygda skole

Åsbygda skole kan vise til:

Åsbygda skole (Ringerike), tidligere skole i Ringerike kommune
Åsbygda skole (Stange), barneskole i Stange kommune
Rabyxis

Rabyxis er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar.


== Systematisk oversikt ==
Slektesnavnet er et anagram av Bryaxis.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
Gruppen Brachyglutini Raffray, 1904
Slekten Rabyxis Raffray, 1890


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rabyxis i Global Biodiversity Information Facility 
Rabyxis – detaljert informasjon på Wikispecies
Kobe Hernandez-Foster

Kobe Andre Hernandez-Foster (født 26. juni 2002) er en amerikansk fotballspiller som spiller for HamKam.Han spilte for juniorlaget til LA Galaxy, før han i juli 2020 signerte for den tyske bundesligaklubben VfL Wolfsburg. Han debuterte for klubbens A-lag i juli 2021 i en treningskamp mot Erzgebirge Aue.Høsten 2021 trente han med HamKam, og i november 2021 signerte han en toårskontrakt med klubben.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kobe Hernandez-Foster – Transfermarkt 
(en) Kobe Hernandez-Foster – WorldFootball.net 
(en) Kobe Hernandez-Foster – FootballDatabase.eu 
(en) Kobe Hernandez-Foster – Soccerway 
(en) Kobe Hernandez-Foster – FBref
EM i friidrett 2022 – Tikamp menn

Tikamp menn under EM i friidrett 2022 ble arrangert på Olympiastadion i München 15. og 16. august 2022.


== Resultater ==


=== 100 meter ===
Resultatene var som følger:


=== Lengde ===
Resultatene var som følger:


== Sammenlagt ==


== Referanser ==
Dag Øyvind Engen Nilsen

Dag Øyvind Engen Nilsen (født 1970 i Bergen) er en norsk forfatter og psykolog. Han er særlig kjent for sitt arbeide med personlighetsforstyrrelser og har skrevet to bøker om emnet. 


== Bakgrunn og virke ==
Engen Nilsen vokste opp i Bergen. Engen Nilsen har siden 2007 arbeidet som selvstendig rådgiver og terapeut. Han foreleser i psykologisk testmetodikk på NTNU og Høyskolen Kristiania, og er fast konsulent for DNV-GLs sertifiseringsordning for psykologiske tester. Han er også tidligere fagredaktør for nettstedet psykopaten.info. Han har tidligere skrevet bøker om testing, statistikk og ledelse, før han i 2019 utga Psykopattesten på Kagge forlag.
2008 debuterte han med boken Wisc-V, en håndbok i tolkning og rapportering. David Wechsler publiserte den første Wisc-testen i 1939. Testen var den første IQ-testen som målte verbale og ikke-verbale evner i tillegg til IQ.
Engen Nilsen bor i Oslo, og deler sin praksis mellom Oslo og Bergen.


== Bibliografi ==
WISC-IV, Gyldendal 2013. ISBN 9788205445345
Psykopattesten, Gyldendal 2019. ISBN 9788248924289


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Engen Nilsen på Kagge Forlags nettsider
Bokklubben
Engen Nilsen på NTNUs nettsider