jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dominica under Samveldelekene 2022

Dominica deltar under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det er den 11. gangen Dominica deltar under samveldelekene.
6. juli 2022 ble et lag på 11 utøvere (åtte menn og tre kvinner) som skal konkurrere i tre idretter, tatt ut for å delta i lekene. Dennick Luke og Thea LaFond var flaggbærer for Dominica under åpningsseremonien.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Lyropaeus

Lyropaeus er en slekt av rødvinger der hunnene er larvelignende.


== Utseende ==
Hannene er middelsstore, slanke, brunrøde til brunsvarte rødvinger. Antennene er noksåm kraftige, ikke sagtakkede, rundt halvparten så lange som kroppen. Hodet er forholdsvis lite, mørkt farget, med små, utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet trapesformet, noe bredere enn langt, tydelige smalere enn dekkvingene. Disse er utvidet bakover (litt pæreformede). Beina er mørke, ganske korte. Hunnene er større en hannene. De er neotene, det vil si at de er larvelignende også som voksne. De har lysorganer på undersiden.


== Levevis ==
De voksne hannene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. De voksne hunnene er neoteniske, det vil si at de er larvelignende også i det voksne stadiet. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk oversikt ==
Listen er ufullstendig.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Leptolycinae Leng & Mutchler, 1922
slekten Lyropaeus Waterhouse, 1878
Underslekten Lyroneces  Kazantsev, 1998 - Indonesia, Filippinene
Lyropaeus (Lyroneces) bicolor Pic, 1911
Lyropaeus (Lyroneces) binotatus Pic, 1926
Lyropaeus (Lyroneces) dominator Kleine
Lyropaeus (Lyroneces) longipennis Pic, 1911
Lyropaeus (Lyroneces) optabilis Kleine
Lyropaeus (Lyroneces) orcinus Kazantsev, 1998
Lyropaeus (Lyroneces) philippinensis Kleine, 1926
Lyropaeus (Lyroneces) ritsemae Gorham, 1882
Lyropaeus (Lyroneces) rubrostriatus Kleine
Lyropaeus (Lyroneces) waterhousei Gorham, 1882
Underslekten Lyropaeus (i snever forstand) - India, Sri Lanka og Vietnam
Lyropaeus avernus Kazantsev, 1997
Lyropaeus aurantiacus Bourgeois
Lyropaeus ceylonicus Bocak & Bocakova
Lyropaeus fallax (Walker, 1858)
Lyropaeus helvius (Medvedev & Kazantsev, 1992)
Lyropaeus kejvali Masek, Ivie, Palata & Bocak, 2014
Lyropaeus nepalensis Masek, Ivie, Palata & Bocak, 2014
Lyropaeus tamil


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder av Atelius expansicornis [1]
(en) Lyropaeus i Encyclopedia of Life 
(en) Lyropaeus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lyropaeus hos NCBI
U20-VM i friidrett 2022 – 5000 meter menn

5000 meter for menn under U20-VM i friidrett 2022 ble arrangert på Estadio Olímpico Pascual Guerrero i Cali i Colombia 1. august 2022.22 utøvere fra 16 land deltok.


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder før U20-VM i friidrett 2022:


== Resultater ==
Finalen startet 1. august 2022 klokka 17:26. Resultater:


== Referanser ==
Calopteron

Calopteron er en bille i underfamilien snuterødvinger i familiegruppen rødvinger. 


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, rødlige og svarte rødvinger. Antennene er litt sagtakkede. Hodet er ganske lite, ikke snuteformet forlenget. Fasettøynene er store. Pronotum er lite, trapesformet, dekkvingene utvidet bakover.


== Levevis ==
Voksne (imago), finnes ofte i skogkanter og ikke sjeldent på blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i den Nye Verden.


== Systematisk inndeling ==

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Cantharoidea
familien  rødvinger (Lycidae)
underfamilie snuterødvinger (Calochrominae)
Stammen Calopterini Green, 1949
Slekten Calopteron Laporte de Castelnau, 1838
Calopteron anxium Bourgeois, 1879
Calopteron cyanipenne Pic, 1922
Calopteron discrepans (Newman, 1838)
Calopteron leovazquezae Zaragoza-Caballero, 1996
Calopteron megalopteron LeConte, 1861
Calopteron quadraticollle Taschenberg, 1874
Calopteron reticulatum (Fabricius, 1775)
Calopteron scenicum Bourgeois, 1889
Calopteron serratum (L., 1758)
Calopteron terminale (Say, 1823)
Calopteron terminatum Latreille, 1833
Calopteron tricolor Olivier, 1790
Calopteron tropicum (L., 1764)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. Side 11. (344 sider)  ISBN 8712166936
Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722


== Eksterne lenker ==
(en) Calopteron i Encyclopedia of Life 
(en) Calopteron i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Calopteron hos ITIS 
(en) Calopteron hos NCBI 
(en) Kategori:Calopteron – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calopteron – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk entomologisk forening
Erodiscini

Erodiscini er en gruppe av små snutebiller med lang, tynn snute. Billene lever på levende planter, og en del arter er problematiske skadedyr. 


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne ca. 10 millimeter), avlange, mørke snutebiller. Snuten er lang og tynn, de slanke, knebøyde antennene er festet langt ute på snuten, men ikke helt i spissen. Pronotum er ovalt, skilt fra de litt rundede dekkvingene med en markert innsnevring. Beina er ganske lange og kraftige, lårene klubbeformede, leggene krumme.


== Levevis ==
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den Nye verden.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien snutebiller, Curculioninae Latreille, 1802
Stammen Erodiscini Lacordaire, 1863
Slekten Ecnomorhinus Vanin, 1986 - én art, svært lang snute, kanskje den lengste av alle snutebiller:
Ecnomorhinus quasimodus Vanin, 1986
Slekten Erodiscus Schönherr, 1825 - 39 arter
Slekten Hammatostylus Champion, 1903 - 6 arter
Slekten Lancearius Vanin, 1986 - én art
Slekten Ludovix Laporte de Castelnau, 1840 - 9 arter
Slekten Pimelerodius Vanin, 1986 - 13 arter
Slekten Prosicoderus Vanin, 1986 - 11 arter
Slekten Pseuderodiscus Heller, 1932 - 3 arter
Slekten Sicoderus Vanin, 1986 - 75 arter


== Referanser ==


== Kilder ==
Milne, L. og Milne, M. 1980. The Audubon Society Field Guide to North American Insects and Spiders. Alfred A. Knopf, New York. Om bomullssnutebillen, s. 613.
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om snutebiller, s. 381-395.


== Eksterne lenker ==
(en) Erodiscini hos NCBI 
(en) Kategori:Erodiscini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Erodiscini – detaljert informasjon på Wikispecies
Eugnomini

Eugnomini er en gruppe av små snutebiller med lang, tynn snute. Billene lever på levende planter, og en del arter er problematiske skadedyr. 


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne ca. 10 millimeter), avlange, gjerne rødlige snutebiller. Snuten er lang og tynn, de slanke, knebøyde antennene er festet langt ute på snuten, men ikke helt i spissen. Ellers er de ganske forskjellige når det gjelder kroppsform, mange har lange, skarpe pigger på pronotum og/eller dekkvinger.


== Levevis ==
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt på den sørlige halvkulen med mange arter på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien snutebiller, Curculioninae Latreille, 1802
Stammen Eugnomini Lacordaire, 1863
Understammen Eugnomina
Slekten Amylopterus Broun, 1886 - 2 arter
Slekten Ancistropterus White, 1846 - 3 arter
Slekten Ancyttalia Zimmerman, 1994 - 14 arter
Slekten Callistomorphus Perroud & Montrouzier, 1864 - 9 arter
Slekten Eugnomus Schönherr, 1847 - 7 arter
Slekten Goneumus Marshall, 1937 - én art
Slekten Gonoropterus Broun, 1904 - én art
Slekten Hoplocneme White, 1846 - 10 arter
Slekten Icmalius Broun, 1893 - én art
Slekten Nyxetes Pascoe, 1870 - én art
Slekten Omoides Boheman, 1859 - 7 arter
Slekten Oreocalus May, 1993  - 19 arter
Slekten Pactola Pascoe, 1876 - 13 arter
Slekten Pactolotypus Broun, 1909 - 4 arter
Slekten Rhopalomerus Blanchard, 1849 - 27 arter
Slekten Scolopterus White, 1846 - 3 arter
Slekten Stephanorhynchus White, 1846 - 14 arter
Slekten Tysius Pascoe, 1875 - én art
Slekten Udeus Champion, 1902 - 7 arter
Understammen Meriphina
Slekten Meriphus Erichson, 1842 - 11 arter
Slekten Myossita Pascoe, 1865 - 10 arter
Slekten Orpha Pascoe, 1870  - én art


== Referanser ==


== Kilder ==
Milne, L. og Milne, M. 1980. The Audubon Society Field Guide to North American Insects and Spiders. Alfred A. Knopf, New York. Om bomullssnutebillen, s. 613.
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om snutebiller, s. 381-395.


== Eksterne lenker ==
(en) Eugnomini hos Fossilworks 
(en) Eugnomini hos NCBI 
(en) Kategori:Eugnomini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eugnomini – detaljert informasjon på Wikispecies
Ligue Magnus 2022/23

Ligue Magnus 2022/23 er den 102. sesongen av Frankrikes øverste nivå i ishockey. 


== Tabellen ==


== Lagene ==


== Sluttspillet ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Kamajoki

Kamajoki (nordsamisk: Gamajohka) er ei elv i Utsjok kommune i Lappland i Finland. Den er ei sideelv til Kevojoki, og er 20,3 kilometer lang. Elva har utspring på sørsiden av fjellet Kuivi og renner mot øst til samløpet med Kevojoki.


== Referanser ==
Addisu Yihune

Addisu Yihune (født 17. mars 2003) er en etiopisk friidrettsutøver, som konkurrerer i mellom- og langdistanseløp. Han vant 5000 meter under U20-VM i friidrett 2022.


== Idrettskarriere ==


=== Sesongen 2021 ===
Yihune ble nummer fem på 5000 meter under det etiopiske mesterskapet i friidrett i 2021. Han deltok i U20-VM i friidrett 2021, og kom der på fjerdeplass på 5000 meter.


=== Sesongen 2022 ===
Han vant terrengløpet Campaccio-International (10 km) i Italia i januar, og han kom på andreplass Juan Muguerza Cross-Country (10,8 km) i Spania. Under det etiopiske mesterskapet i friidrett ble han nummer 15 på 5000 meter. Han deltok i to Diamond League-stevner i juni, i Paris der han kom på femteplass på 5000 meter, og i Stockholm der han ble nummer 11 på 3000 meter. Han deltok i U20-VM i friidrett 2022, og vant der 5000 meter, foran Merhawi Mebrahtu og Habtom Samuel, begge fra Eritrea.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Addisu Yihune – World Athletics 
(en) Addisu Yihune – TheSports.org
Gonipterini

Gonipterini er en gruppe av små snutebiller med lang, tynn snute. Billene lever på levende planter, og en del arter er problematiske skadedyr. 


== Utseende ==
Middelsstore, brede, gjerne brunlige snutebiller. Snuten er nokså lang og tynn.


== Levevis ==
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø. Mange av disse artene lever på trær i eukalyptusslekten.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Oseania, de fleste av artene i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien snutebiller, Curculioninae Latreille, 1802 eller bredsnutebiller, Entiminae Schönherr, 1823
Stammen Gonipterini Lacordaire, 1863
Slekten Bryachus Pascoe, 1870 - 2 arter, Australia
Slekten Gonipterus Schönherr, 1833 - 37 arter, noen kan være synonymer
Slekten Iptergonus Lea, 1908 - 4 arter, Australia
Slekten Oxyops Schönherr, 1826 - 66 arter, Australia
Slekten Pantoreites Pascoe, 1870 - 12 arter, Australia
Slekten Prophaesia Pascoe, 1870 - 6 arter, Australia
Slekten Pterogonius Kuschel, 2014 - 12 arter, Fiji og Ny-Caledonia
Slekten Syarbis Pascoe, 1865 - 22 arter, Australia


== Referanser ==


== Kilder ==
Milne, L. og Milne, M. 1980. The Audubon Society Field Guide to North American Insects and Spiders. Alfred A. Knopf, New York. Om bomullssnutebillen, s. 613.
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om snutebiller, s. 381-395.


== Eksterne lenker ==
(en) Gonipterini hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Gonipterini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gonipterini – detaljert informasjon på Wikispecies
Ekstraliha 2022/23

Ekstraliha 2022/23 er den 30. sesongen av den øverste divisjonen i belarusisk ishockey.


== Tabellene ==


== Lagene ==


== Sluttspillet ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Cenchrenini

Cenchrenini er en gruppe av små snutebiller med lang, tynn snute. Billene lever på levende planter. 


== Utseende ==
Små, tettbygde snutebiller med et karakteristisk utseende. Slekten Camarotus er brede og flate, leggene på forbeina og dekkvingene sterkt utvidete. de kan ha uvanlige farger for snutebiller, for eksempel skarpt rosa. Artene i gruppen Prionomerina har gjerne lange, kraftige pigger på dekkvingene.


== Levevis ==
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø.


== Utbredelse ==
Mange av artene lever i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien snutebiller, Curculioninae Latreille, 1802
Stammen Cenchrenini Voss, 1960
Slekten Cenchrena Pascoe, 1874 - 4 arter
Slekten Thechia Pascoe, 1873 - 6 arter


== Referanser ==


== Kilder ==
Milne, L. og Milne, M. 1980. The Audubon Society Field Guide to North American Insects and Spiders. Alfred A. Knopf, New York. Om bomullssnutebillen, s. 613.
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om snutebiller, s. 381-395.


== Eksterne lenker ==
Cenchrenini – detaljert informasjon på Wikispecies
Demimaeini

Demimaeini er en gruppe av små snutebiller med lang, tynn snute. Billene lever på levende planter. 


== Utseende ==
Små, kraftige, svarte snutebiller med tegninger laget av tette, gråhvite, nedliggende hår. I tillegg er oversiden kledt med mørke, oppstående hår.


== Levevis ==
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien snutebiller, Curculioninae Latreille, 1802
Stammen Demimaeini Voss, 1937
Slekten Demimaea Pascoe, 1870
Demimaea bakeri Marshall, 1926
Demimaea basalis Kôno, 1939
Demimaea castanea Voss, 1938
Demimaea circulus Schenkling, S. & Marshall G. A. K., 1934
Demimaea dorsalis Voss, 1938
Demimaea eugenii Korotyaev, 2015 - Vietnam
Demimaea fasciata Voss, 1938
Demimaea fascicularis Schenkling, S. & Marshall G. A. K., 1934
Demimaea gibbicollis Voss, 1937
Demimaea ihai Chûjô & Voss, 1960
Demimaea luctuosa Pascoe, 1870
Demimaea minuta Voss, 1938
Demimaea mori Kôno, 1939
Demimaea okuboana Voss, 1943
Demimaea okuboi Kôno, 1939
Demimaea philippinensis Voss, 1938
Demimaea strumosa Heller, 1900
Demimaea sumatrana Voss, 1938
Demimaea trigonalis Voss, 1940
Demimaea vau Voss, 1953
Demimaea vicina Voss, 1938


== Referanser ==


== Kilder ==
Milne, L. og Milne, M. 1980. The Audubon Society Field Guide to North American Insects and Spiders. Alfred A. Knopf, New York. Om bomullssnutebillen, s. 613.
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om snutebiller, s. 381-395.


== Eksterne lenker ==
Bilde av Demimaea sp.
Demimaeini – detaljert informasjon på Wikispecies
Geochini

Geochini er en gruppe av små snutebiller med lang, tynn snute. Billene lever på levende planter, og en del arter er problematiske skadedyr. 


== Utseende ==
Små (litt mer enn 1 millimeter), runde snutebiller, gjerne brunlige. Kroppen er svært grovt punktert.


== Levevis ==
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø. Mange av disse artene lever på trær i eukalyptusslekten.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i New Zealand og Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien snutebiller, Curculioninae Latreille, 1802
Stammen Geochini Zimmerman, 1994
Slekten Afrogeochus Rheinheimer, 1998 - én art, Sør-Afrika
Slekten Geochus Broun, 1882 - 26 arter, New Zealand


== Referanser ==


== Kilder ==
Milne, L. og Milne, M. 1980. The Audubon Society Field Guide to North American Insects and Spiders. Alfred A. Knopf, New York. Om bomullssnutebillen, s. 613.
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om snutebiller, s. 381-395.


== Eksterne lenker ==
(en) Geochini hos NCBI 
(en) Kategori:Geochini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Geochini – detaljert informasjon på Wikispecies
Itini

Itini er en gruppe av små snutebiller med lang, tynn snute. Billene lever på levende planter, og en del arter er problematiske skadedyr. 


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), avlange, brunlige snutebiller. Kroppen er tett kledt med lyse skjell.


== Levevis ==
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø. Mange av disse artene lever på trær i eukalyptusslekten.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i det sørlige Palearktis fra Kanariøyene i vest til Turkmenistan i øst, nord til det nordlige Spania.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien snutebiller, Curculioninae Latreille, 1802
Stammen Itini Reitter, 1913
Slekten Ita Tournier, 1878
Ita berbera Meregalli & Borovec, 2011
Ita caldarai Meregalli & Borovec, 2011
Ita chavanoni Meregalli & Borovec, 2011
Ita chobauti (Desbrochers, 1895)
Ita crassirostris Tournier, 1878
Ita friedmani Meregalli & Borovec, 2011
Ita gracilis Tournier, 1878
Ita gratiosa Meregalli & Borovec, 2011
Ita hispanica Meregalli & Borovec, 2011
Ita kirschi Tournier, 1879
Ita korotyaevi Meregalli & Borovec, 2011
Ita latirostris (Khnzorian, 1964)
Ita marina Meregalli & Borovec, 2011
Ita punica Meregalli & Borovec, 2011
Ita turkmena Meregalli & Borovec, 2011


== Referanser ==


== Kilder ==
Milne, L. og Milne, M. 1980. The Audubon Society Field Guide to North American Insects and Spiders. Alfred A. Knopf, New York. Om bomullssnutebillen, s. 613.
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om snutebiller, s. 381-395.


== Eksterne lenker ==
(en) Itini hos Fauna Europaea 
Itini – detaljert informasjon på Wikispecies
Mecinini

Mecinini er en gruppe av små snutebiller med lang, tynn snute. Billene lever på levende planter, og en del arter er problematiske skadedyr. 


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), avlange, brunlige snutebiller. Kroppen er mer eller mindre tett kledt med lyse skjell og gjerne også oppstående hår.


== Levevis ==
Denne underfamilien går på levende planter, og larvene utvikler seg som oftest i blomster, frukter eller frø. Mange av disse artene lever på trær i eukalyptusslekten.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Palearktis.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien snutebiller, Curculioninae Latreille, 1802
Stammen Mecinini Gistel, 1848
Slekten Cleopomiarus Pierce, 1919 - 3 arter
Slekten Gymnetron Germar, 1821 - 21 arter
Slekten Mecinus Germar, 1821 - 95 arter
Slekten Miarus Schönherr, 1826 - 20 arter
Slekten Rhinumiarus Caldara, 2001 - 4 arter
Slekten Rhinusa Stephens, 1829 - 15 arter


== Referanser ==


== Kilder ==
Milne, L. og Milne, M. 1980. The Audubon Society Field Guide to North American Insects and Spiders. Alfred A. Knopf, New York. Om bomullssnutebillen, s. 613.
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om snutebiller, s. 381-395.


== Eksterne lenker ==
(no) Mecinini hos Artsdatabanken 
(sv) Mecinini hos Dyntaxa 
(en) Mecinini hos Fauna Europaea 
(en) Mecinini hos Fossilworks 
(en) Mecinini hos Fossilworks 
(en) Mecinini hos NCBI 
(en) Kategori:Mecinini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mecinini – detaljert informasjon på Wikispecies