jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sadyr Japarov

Sadyr Nurgozjojevitsj Japarov (kirgisisk: Садыр Нургожоевич Жапаров) født 6. desember 1968, er en kirgisisk politiker som har vært Kirgisistans president siden 28. januar 2021. Han var også fungerende statsminister fra 6. oktober 2020 og fungerende president fra 16. oktober etter at Sooronbaj Jeenbekov gikk av 15. oktober 2020 på grunn av store demonstrasjoner. Japarov trakk seg fra sine verv 14. november samme år for å stille som kandidat til presidentvalget.10. januar 2021 ble Japarov erklært som vinner av presidentvalget etter å ha fått 79,83% av de avgitte stemmene. Han ble innsatt som president 28. januar 2021.


== Referanser ==
Regnhytten

Regnhytten, også kjent som Regnhytten i Bergen, var et kunstverk i Lungegårdsparken designet av Martin Borchert.. Kunstverket ble offisielt åpnet av byrådsleder Anne-Grete Strøm-Erichsen en regndag den 22. oktober 2000 der den stod i 18 år før den ble flyttet den 14. august 2018 til helikopterbasen i Møllendal.


== Kritikk ==
Regnhytten har blitt beskyldt for å ha blitt et «sprøyterom», mye brukt av personer med rusmiddelavhengighet, og til tross for ukentlig rydding var den ofte forsøplet og fylt med urinlukt.


== Referanser ==
Abby Steiner

Abby Steiner (født 24. november 1999 i Dublin i Ohio) er en friidrettsutøver fra USA som konkurrerer i sprintløp.
Hun vant 200 meter under NCAA-mesterskapet i friidrett (det nasjonale collegemesterskapet i USA) innendørs i 2021 og 2022, og da hun vant dette mesterskapet i 2022 den 26. februar 2022 satte hun USA-rekord på 200 meter innendørs med 22,09 sekunder.. Hun vant også 200 meter under NCAA-mesterskapet utendørs i 2022.


== Idrettskarriere ==


=== Sesongen 2021 ===
I 2021 vant hun 200 meter under Southeastern Conference Indoor Championships, og hun vant 200 meter under NCAA-mesterskapet innendørs, med ny personlig rekord på 22,38 sekunder. Tiden var også en tangering av mesterskapsrekorden.


=== Sesongen 2022 ===
I februar 2022 satte hun ny personlig rekord på 200 meter innendørs med 22,09 sekunder under Southeastern Conference Indoor Championships, der hun vant denne øvelsen. Hun vant 200 meter under NCAA-mesterskapet innendørs, og fikk sølv på 60 meter der hun satte ny personlig rekord med 7,10 sekunder, én hundredel bak Melissa Jefferson.Utendørs fikk hun sølv på 100 meter og 200 meter under Southeastern Conference Outdoor Championships, og hun fikk gull på 200 meter og bronse på 100 meter NCAA-mesterskapet utendørs, der hun satte nasjonal rekord for USA på 200 meter med 21,80 sekunder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abby Steiner – World Athletics 
(en) Abby Steiner – TheSports.org
Francesco Savino

Francesco Savino (født 13. november 1954 i Bitonto i provinsen Bari i Italia) er en italiensk katolsk prelat og biskop av Cassano all'Jonio.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Francesco Savino ble ordinert til prest den 24. august 1978 for erkebispedømmet Bari-Bitonto.


=== Biskop ===
Den 28. februar 2015 utnevnte pave Frans ham til biskop av Cassano all'Jonio.Erkebiskopen av Bari-Bitonto, Francesco Cacucci, bispeviet ham den 2. mai samme år. Medkonsekratorer var hans forgjenger Nunzio Galantino og den emeriterte biskop av Prato, Gastone Simoni. Innsettelsen i bispedømmet Cassano all'Jonio fant sted 31. mai 2015.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1829
Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1873
Kardinal Giovanni Simeoni (1816-1892) *1875
Kardinal Antonio Agliardi (1832-1915) *1896
Kardinal Basilio Pompilj (1858-1931) *1911
Kardinal Adeodato Giovanni Piazza (1884-1957) *1930
Kardinal Sebastiano Baggio (1913-1993) *1953
Erkebiskop Andrea Mariano Magrassi, O.S.B. (1930-2004) *1977
Erkebiskop Francesco Cacucci (1926-2004) *1966
Biskop Francesco Savino (1954-) *2015 


== Referanser ==
Warren Magnuson

Warren Grant Magnuson (1905–1989) var en amerikansk politiker. Han representerte delstaten Washington i den amerikanske Kongressen i 44 år, først som medlem av Representantenes hus fra 1937 til 1944, så som medlem av Senatet fra 1944 til 1981. Magnuson tilhørte Det demokratiske parti.Magnuson var formann i Senatets næringskomité fra 1955 til 1977 og formann i Senatets bevilgningskomité fra 1977 til 1981. Han ble pådriver for sterkere beskyttelse av forbrukerne mot helse- og miljøskadelige produkter og villedende markedsføring. Han gikk også langt i å kanalisere føderale bevilgninger til sin delstat. Den andre senatoren fra Washington, Henry M. Jackson, og Magnuson – «Scoop og Maggie» – ble et politisk «radarpar».Magnuson bidrog til at Kongressen vedtok en av de mest omstridte delene av loven om borgerrettigheter av 1964, som forbød rasediskriminering på steder som hoteller, serveringssteder og kollektivtransport.Han studerte jus ved University of Washington i Seattle og begynte deretter som advokat, senere som påtalejurist. Han var aktor i King County før han ble valgt inn i Kongressen.Han ble født i Moorhead i Minnesota og adoptert bort etter fødselen til Emma (født Anderson) og William Grant Magnuson. Adoptivforeldrene var andregenerasjons skandinavisk-amerikanere. Adoptivfaren, som stammet fra Småland i Sverige, var tidlig ute av bildet, så Warren vokste opp med moren og mormoren fra Lånke i Trøndelag. Warren Magnuson var gift to ganger, men var ungkar og en beryktet levemann i mange år.


== Referanser ==
The Waiters’ Ball

The Waiters' Ball er en amerikansk stumfilm fra 1916 regissert av Fatty Arbuckle.


== Skuespillere ==
Roscoe 'Fatty' Arbuckle
Al St. John
Corinne Parquet
Joe Bordeaux
Kate Price


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Waiters' Ball på Internet Movie Database
Hege Hansen

Hege Hansen (født 24. oktober 1990) er en norsk tidligere fotballspiller.


== Karriere ==
Hun debuterte i Toppserien for Klepp i 2006, og spilte der frem til hun i 2010 gikk til Arna-Bjørnar. Før 2015-sesongen kom hun tilbake til Klepp, og spilte én sesong. I desember 2015 ble det kjent at hun hadde signert for Avaldsnes. Før 2017-sesongen vendte hun tilbake til Klepp.Hansen la opp som fotballspiller på toppnivå etter 2022-sesongen.Hansen har landskamper for J17, J19, U20, U23 og det norske A-landslaget. Hun var i den norske troppen under VM i Canada 2015.


== Annet ==
Hege er datter av tidligere fotballspiller Hugo Hansen, og søster til Cato Hansen og Tuva Hansen som også har spilt fotball på toppnivå. Hege og Tuva har også spilt en kamp sammen på A-landslaget. Den første kampen Tuva spilte for landslaget, var også den siste Hege spilte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hege Hansen – FIFA 
(en) Hege Hansen – UEFA 
(no) Hege Hansen – Norges Fotballforbund 
(de) Hege Hansen – Soccerdonna 
(en) Hege Hansen – FBref
Neverbrev nr. 292

Neverdokument nr 292 er et neverdokument (på bjørkebark) som er det eldste kjente dokument på et østersjøfinsk språk. Dokumentet er datert til begynnelsen av 1200-tallet, og ble oppdaget i 1857 av en sovjetisk ekspedisjon som ble ledet av Artemij Artsikhovskij i Nerevskij på vestkysten av Novgorod. Dokumentet oppbevares for tiden i bymusumet i Novgorod.
Språket som er brukt i dokumentet er en arkaisk form for dialekten Olonets-karelsk, som tales i byen Olonets.


== Referanser ==
Olli Harder

Olli Harder (født 31. januar 1986) er en newzealandsk fotballtrener som er sportssjef og hovedtrener for SK Brann Kvinner.


== Trenerkarriere ==
Harder har vært trener i USA, Kina, Norge og England. 
Før 2016-sesongen ble han hentet fra Amazon Grimstad til Klepp Kvinner Elite som ny assistenttrener og hovedansvarlig for rekruttlaget. Klepp endte på 10.-plass i Toppserien, samtidig som Harder ledet J19-laget til NM-gull. Sesongen etter tok han over som hovedtrener for Klepp. Han tok laget til en 4.-plass i Toppserien 2017, etterfulgt av sølv i Toppserien 2018 og bronse i Toppserien 2019. Etter 2019-sesongen ble det kjent at Harder ga seg som trener i Klepp, etter å ha gjort de til et stabilt topplag i sin tid som hovedtrener.Harder hadde flere tilbud etter suksessen i Klepp, og avslo blant annet tilbud om å bli hovedtrener i Vålerenga Fotball Damer i Toppserien og herrelaget Øygarden FK i OBOS-Ligaen. I desember 2019 ble det kjent at han hadde takket ja til å bli assistenttrener i Sandnes Ulf. Etter kun ett år i klubben ble det i desember 2020 kjent at Harder og Sandnes Ulf var enige om å avslutte samarbeidet.Kort tid etter at Harder var ferdig i Sandnes Ulf ble det kjent at han har ansatt som ny hovedtrener for West Ham United Women i FA Women's Super League. Laget endte på 9.-plass i 2020/21-sesongen, og året etter i Harders første fulle sesong i klubben endte de på 6.-plass. I mai 2022 ble det kjent at Harder forlot West Ham for å søke nye utfordringer.Kort tid etter at det ble annonsert at Harder ga seg i West Ham, ble det klart at han var ansatt som ny sportssjef i SK Brann Kvinner. I juli 2022 overtok han som hovedtrener i Brann for resten av sesongen, etter at Alexander Straus ble hentet til Bayern München. 7. desember 2022 ble det kjent at Harder ble permanent hovedtrener for Brann.


== Personlig liv ==
Harder har tyske foreldre, men er oppvokst i New Zealand.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olli Harder – Soccerway
Janne Saarikivi

Janne Santeri Saarikivi (født 29. mai 1973 i Helsinki) er en finsk språkforsker og uralist. Han har arbeidet spesielt med finsk-ugriske substratord i den nordvestlige delen av Russland.


== Bibliografi ==
Saarikivi, Janne 2006: Substrata Uralica. Studies On Finno-Ugrian Substrate In Northern Russian Dialects.
Nicolaes Witsen

Nicolaes Witsen (født 8. mai 1641 i Amsterdam, død 10. august 1717 i Amsterdam) var borgermester i Amsterdam hele 13 ganger mellom 1682 og 1706. I 1693 ble han administrator for det Det nederlandske ostindiske kompani, og i 1689 var han ekstraordinær ambassadør for det engelske hoff og ble Fellow of the Royal Society. 
Han var også kartograf, en maritim skribent og en autoritet på skipsbygging. Hans bøker er viktige kilder om nederlandsk skipsbygging på 1600-tallet. Han var også en ekspert på russiske forhold. Han var den første til å beskrive Sibir i boken  'Noord en Oost Tartarye [Nordlige og Østlige Tartaria].


== Referanser ==
Urfinsk

Urfinsk er det felles opphavet til de østersjøfinske språk, deriblant finsk og estisk. Språket er ikke attestert i noen tekster, men har blitt rekonstruert av språkforskere. Urfinsk nedstammer i seg selv fra ururalsk.
Den røde slangeklub

Den røde slangeklub (dansk: Den røde Slangeklub) er et dansk stumfilmdrama fra 1915 med ukjent regissør. Norske Einar Bruun spiller én av rollene.


== Handling ==
«Den røde Slangeklub», som står i samband med Silberstein, foretar et innbrudd hos antikvitetssamleren Lord Henry. Kjeltringene fanger ham og skal nettopp til å skyte ham og Silbersteins datter Anita når politiet kommer og tar banden til fange. Lord Henry og Anita forenes.


== Rolleliste ==
Luzzy Werren – Anita
Marius Berggren
Vilhelm Poss-Nielsen
Einar Bruun


== Kilder ==
«Den røde Slangeklub». Filmdatabasen. Det Danske Filminstitut. Besøkt 23. juni 2022. 


== Eksterne lenker ==
(en) Den røde slangeklub på Internet Movie Database 
(da) Den røde slangeklub i Danmark Nationale Filminstitut
Mecopini

Mecopini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae). De fleste av artene lever i tropene, to arter finnes i Nord-Europa, men ingen er kjent fra Norge. Conoderinene kan særlig kjennes på at fasettøynene er uvanlig store, og øyesnutebiller ville være et godt norsk navn på denne gruppen. Gruppen er meget artsrik i tropene, men de fleste artene er sannsynligvis ennå ikke beskrevet. I de siste årene er det blitt samlet inn store mengder materiale fra trekroner i tropene, som foreløpig ikke er taksonomisk utredet.


== Utseende ==
Små til middelsstore snutebiller med lang snute og lange til svært lange bein. Hodet har en lang, sylindrisk snute og store fasettøyne som dekker det meste av hodet. På farge er de gjerne nokså brokete, med rødlige, brunlige, gule og hvite tegninger. De knebøyde antennene sitter festet langt ute på snuten.


== Levevis ==
For de fleste av de tropiske artene er lite kjent om biologien, men disse billene ser ut til å være tallrike i trekronesjiktet i tropisk regnskog. Man finner ofte billene på død ved og løvverk. Det er kjent at larvene kan utvikle seg i død ved, i bladstilker (på tropiske planter med store blader, blant annet slekten Cecropia), som bladminerere og i frø. Noen få arter er kjent som skadedgjørere, blant annet på bomull. Hos noen arter kjemper hannene om hunnene, de har da gjerne spesielle strukturer (spydlignende pigger, lange bein) som de bruker i denne kampen. Et uvanlig trekk er at de voksne billene av noen arter er svært kjappe og løper rundt på en måte som minner om enkelte fluer. Det vanlige hos snutebiller er at de voksne billene er ganske trege.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien sandsnutebiller, Conoderinae    (= Zygopinae)
Stammen Mecopini Lacordaire, 1865
Slekten Achirozetes Heller, 1924 - 2 arter
Slekten Agametina Heller, 1915- én art
Slekten Agametis Pascoe, 1870 - 15 arter
Slekten Calophylaitis Heller, 1924 - én art
Slekten Chirozetes Pascoe, 1870 - 4 arter
Slekten Daedania Pascoe, 1871 - 6 arter
Slekten Emexaure Pascoe, 1871 - 6 arter
Slekten Ganyopis Pascoe, 1871 - 2 arter
Slekten Gurreanthus Alonso-Zarazaga & Lyal, 1999 - én art
Slekten Mecopoidellus Hustache, 1931 - én art
Slekten Mecopomorphus Hustache, 1920 - én art
Slekten Mecopus Schönherr, 1825 - ca. 60 arter
Slekten Neomecopus Hustache, 1921 - én art
Slekten Odoacis Pascoe, 1865 - 7 arter
Slekten Odoanus Heller, 1929 - én art
Slekten Odozetes Heller, 1922 - én art
Slekten Pempheres Pascoe, 1871 - 5 arter
Slekten Pempheromima Heller, 1898 - én art
Slekten Pempherulus G.A.K. Marshall, 1941 - 3 arter
Slekten Phylaitis Pascoe, 1871 - 2 arter
Slekten Talanthia Pascoe, 1871 - 5 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Mecopini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mecopini – detaljert informasjon på Wikispecies
Lobotrachelini

Lobotrachelini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae). De fleste av artene lever i tropene, to arter finnes i Nord-Europa, men ingen er kjent fra Norge. Conoderinene kan særlig kjennes på at fasettøynene er uvanlig store, og øyesnutebiller ville være et godt norsk navn på denne gruppen. Gruppen er meget artsrik i tropene, men de fleste artene er sannsynligvis ennå ikke beskrevet. I de siste årene er det blitt samlet inn store mengder materiale fra trekroner i tropene, som foreløpig ikke er taksonomisk utredet.


== Utseende ==
Små, kompakte, mørkfargede snutebiller med langt snute og store fasettøyne. Beina er forholdsvis lange. De har gjerne tegninger av lyse skjell.


== Levevis ==
For de fleste av de tropiske artene er lite kjent om biologien, men disse billene ser ut til å være tallrike i trekronesjiktet i tropisk regnskog. Man finner ofte billene på død ved og løvverk. Det er kjent at larvene kan utvikle seg i død ved, i bladstilker (på tropiske planter med store blader, blant annet slekten Cecropia), som bladminerere og i frø. Noen få arter er kjent som skadedgjørere, blant annet på bomull. Hos noen arter kjemper hannene om hunnene, de har da gjerne spesielle strukturer (spydlignende pigger, lange bein) som de bruker i denne kampen. Et uvanlig trekk er at de voksne billene av noen arter er svært kjappe og løper rundt på en måte som minner om enkelte fluer. Det vanlige hos snutebiller er at de voksne billene er ganske trege.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i varme områder i den Gamle verden med mange arter i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien sandsnutebiller, Conoderinae    (= Zygopinae)
Stammen Lobotrachelini Lacordaire
Slekten Doryaspis 	Chevrolat, 1844
Slekten Isomicrus 	Hartmann, 1904 - to arter
Slekten Lobotrachelus Schönherr, 1838 - ca. 150 arter
Slekten Metetra Pascoe, 1874 - 7 arter
Slekten Rhadinocerus Schönherr, 1847 - ca. 20 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lobotrachelini hos NCBI 
Lobotrachelini – detaljert informasjon på Wikispecies
Menemachini

Menemachini er en gruppe av biller i familien snutebiller (Curculionidae)..


== Utseende ==
Små, mørke snutebiller, kroppsformen kort sylindrisk. De har lang snute og store fasettøyne, beina er middels lange (ikke påfallende lange som hos mange andre Conoderinae). 


== Levevis ==
For de fleste av de tropiske artene er lite kjent om biologien, men disse billene ser ut til å være tallrike i trekronesjiktet i tropisk regnskog. Man finner ofte billene på død ved og løvverk. Det er kjent at larvene kan utvikle seg i død ved, i bladstilker (på tropiske planter med store blader, blant annet slekten Cecropia), som bladminerere og i frø. Noen få arter er kjent som skadedgjørere, blant annet på bomull. Hos noen arter kjemper hannene om hunnene, de har da gjerne spesielle strukturer (spydlignende pigger, lange bein) som de bruker i denne kampen. Et uvanlig trekk er at de voksne billene av noen arter er svært kjappe og løper rundt på en måte som minner om enkelte fluer. Det vanlige hos snutebiller er at de voksne billene er ganske trege.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
Underfamilien sandsnutebiller, Conoderinae    (= Zygopinae)
Stammen Menemachini Lacordaire, 1865
Slekten Acatus Marshall, 1930
Slekten Anamelus Marshall, 1940
Slekten Aphyocnemus Faust, 1898
Slekten Aphyomerus Hartmann, 1904
Slekten Apsophus Hartmann, 1904
Slekten Atelephae Voss, 1940
Slekten Balanogastris 	Faust, 1898
Slekten Caldaranthus 	Alonso-Zarazaga & Lyal, 1999
Slekten Conradtiella 	Hustache, 1931
Slekten Elattocerus Schönherr, 1847
Slekten Hagherius Colonnelli, 2014
Slekten Hemisulcus Kumar, 2014
Slekten Homoeometamelus Hustache, 1936
Slekten Hoplitopales Schoenherr, 1843
Slekten Idopelma Faust, 1898
Slekten Keibaris Chûjô, 1960
Slekten Kivuanella Hustache, 1934
Slekten Kumozo Morimoto, 1960
Slekten Macrotelephae Morimoto, 1960
Slekten Menemachus Schoenherr, 1843
Slekten Meneudetellus Hustache, 1937
Slekten Meneudetus Faust, 1898
Slekten Metamelus Faust, 1898
Slekten Odontomaches Schoenherr, 1843
Slekten Pastolus Hustache, 1933
Slekten Phylanticus Faust, 1898
Slekten Platyeleidus Faust, 1898
Slekten Podeschrus Roelofs, 1875
Slekten Sceloprion Marshall, 1957
Slekten Scotoephilus Hartmann, 1904
Slekten Telephae Pascoe, 1870


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Menemachini – detaljert informasjon på Wikispecies
Carl Dischler

Carl Johan Dischler (født 8. juli 1874 i Trondheim, død 1951) var en norsk-svensk kunstmaler, frisør og fotograf. Foreldrene var Martin Andreas Dischler og Jensine Emelie, f. Hagen. Carl Dischler var gift med Karin Lagerqvist.
Han flyttet fra Ålesund til Arvika rundt århundreskiftet 1900. Da arbeidet Dischler som frisør og på fritiden var han kunstmaler. For å kunne studere ved en malerskole flyttet Dischler til Stockholm. Han arbeidet på dagtid som frisør og om kveldene gikk han på malerskolenes kveldskurser. Han flyttet til Kristinehamn i 1902 og bosatte seg i den nå revne Gamla Blindskolan. I Kristinehamn var han virksom som fotograf og kunstmaler.
For Kristinehamns by malte han portretter av flere ordførere for stadsfullmäktige (bystyret). Disse henger i Stadshotellets solennitetssal, hvor fullmäktige har sine møter. For Kristinehamns tingsrätt malte han i 1929 et portrett av häradshövding L.J. von Knorring. For ordensselskapet Par Bricole i Göteborg malteh an et ittalls portretter av styremedlemmene.
Hans kunst består – foruten portretter – av landskap, motiver fra Kristinehamn samt kopior av Schultzberg og Fjæstad. Ved siden av sin kunstnergjerning stilte han ofte opp som konferansier og tryllekunstner under veldedighetstilstelninger.
En stor del av hans fotografier og glassplater ble skjenket av Karin Dischler til Kristinehamns hembygdsförening etter hans død.


== Referanser ==


== Kilder ==
Brandberg, Sten V. (1980): Kristinehamnskonstnärer, Kulturnämnden Kristinehamn, ss. 22–23
Protoscelidinae

Protoscelidinae er en utdødd gruppe biller som trolig levde av sopp som vokste på død ved. Gruppen levde i jura-tiden.


== Utbredelse i tid og rom ==
Slekten levde i jura-tiden og er kjent fra lokaliteter i Kina og Kasakhstan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien soppsnutebiller, Anthribidae Billberg, 1820
Underfamilien †Protoscelidinae Medvedev, 1968Slekten Protoscelis Medvedev, 1968
†Protoscelis jurassica Medvedev, 1968
†Protoscelis longicornis (Medvedev, 1968)
†Protoscelis medvedevi Legalov, 2013
†Protoscelis nitidicornis (Medvedev, 1968)
†Protoscelis parvula Medvedev, 1968
†Protoscelis tuanwangensis Hong & Wang, 1990


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Protoscelidinae hos Fossilworks 
Protoscelidinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Juranthribinae

Juranthribinae er en utdødd gruppe biller som trolig levde av sopp som vokste på død ved. Gruppen levde i jura-tiden.


== Utbredelse i tid og rom ==
Slekten levde i jura-tiden og er kjent fra lokaliteter i Kasakhstan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
Familien soppsnutebiller, Anthribidae Billberg, 1820
Underfamilien †Juranthribinae Legalov, 2011Slekten †Juranthribus Legalov, 2011
†Juranthribus thompsoni Legalov, 2011
Slekten †Karanthribus Legalov, 2011
†Karanthribus primitivus Legalov, 2011


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Oddvar Alstad

Oddvar Alstad (født 25. juni 1915 i Trondheim, død 31. januar 1956 i Oslo) var en norsk kunstmaler. Foreldrene var jernbanekontorist Otto Hjalmar Alstad og Davina Konstanse, f. Andresen.
Han studerte kunst vid Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo og for Axel Revold ved Statens Kunstakademi i Oslo 1943–1945. Deretter fulgte et antall studiereiser til blant annet Sverige, Danmark og Italia. Under et opphold i Paris i 1952 passet Alstad på å studere for Fernand Léger.
Alstad debuterte i en utstilling i Trondheim i 1940 og var fra 1945 en regulær utstiller på Statens Kunstutstilling. Han var representert i Nordisk Kunstforbunds utstilling i Stockholm i 1947 og i Papegøyen, som ble holdt på Kunstnernes Hus i 1953. Separat stilte han ut hos blant annet Kunstnerforbundet i Oslo i 1950 og på et arrangement av Trondheim Kunstforening i 1956. Vid siden av å være kunstmaler var han virksom som bildelærer ved Kunstskolen i Trondheim.
Alstad er representert på Nasjonalgalleriet med et selvportrett og maleriet Predikanten samt på Trondheim kunstmuseum.


== Referanser ==


== Kilder ==
Illustrert Norsk Kunstnerleksikon, Oslo, 1956, side 14