jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sclerocyphon

Sclerocyphon er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede. 


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 6-9 millimeter), bredt ovale, nokså flate, lysbrunlige biller. Kroppen er lite sklerotisert (myk) og de voksne dyrene er temmelig skjøre. Antennene er ganske lange og sagtakkede. Hodet er ganske lite og gjerne ikke synlig ovenfra. Fasettøynene er utstående, med fine fasetter, uten hår. Antennene er 11-leddete og når minst til midten av brystskjoldet, hos noen arter er de lengre enn kroppen. De fleste av leddene har et side-utskudd slik at antennen blir mer eller mindre sagtakket eller kamformet. Brystskjoldet (pronotum) er ganske lite og kort, sterkt tilsmalnet framover. Dekkvingene er brede og flate, ofte med dype punktstriper. Beina er slanke, føttene er tynne og fem-leddete. Larvene ("water pennies") er flate, hos denne slekten ganske avlange. Oversiden er fullstendig dekket av brede, overlappende ryggplater, glatt og jevn. På undersiden sitter tre par kraftige bein. Bakkroppen har en del lange hår. 


== Levevis ==
Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.


== Utbredelse ==
Artene lever i det østlige Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
Underfamilien Eubriinae
Slekten Sclerocyphon Blackburn, 1892
Sclerocyphon aquaticus Lea, 1919
Sclerocyphon aquilonius Davis, 1986
Sclerocyphon basicollis Lea, 1895
Sclerocyphon collaris (Fabricius, 1775)
Sclerocyphon fuscus Bertrand & Watts, 1965
Sclerocyphon lacustris Davis, 1986
Sclerocyphon maculatus Blackburn, 1892
Sclerocyphon minimus Davis, 1986
Sclerocyphon nitidus Davis, 1986
Sclerocyphon secretus Smith, 1981
Sclerocyphon serratus Lea, 1895
Sclerocyphon striatus Lea, 1895
Sclerocyphon zwicki Davis, 1986


== Eksterne lenker ==
Nettside om slekten
Atlas of Living Australia - Sclerocyphon [1]
(en) Sclerocyphon i Encyclopedia of Life 
(en) Sclerocyphon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sclerocyphon hos NCBI 
Sclerocyphon – detaljert informasjon på Wikispecies
Kloppa naturreservat

Kloppa naturreservat i Bærum kommune ble opprettet 20. desember 2019.
Kloppa ligger rett øst for Engervannet i et område i Osloregionen med svært stort press på arealene. Det utgjør en nordvestvendt liside og åsrygg sør for Øverlandselva, omkranset av boligområder. Berggrunnen i området består av kalkstein, leirstein og sandstein. Kollepartiet i syd er småkupert med en rekke kalkberg og små forsenkninger med friskere og dypere jord. Nordover er en relativt bratt skrent, før terrenget flater ut. Lenger nord heller terrenget ytterligere ned mot elva.
Formålet med naturreservatet er å bevare et skogområde som representerer en bestemt type natur og har særlig betydning for biologisk mangfold ved at det inneholder kalk- og lågurtfuruskog, samt kalkrik alm-lind-hasselskog, med godt potensial for forekomst av mange truede og sjeldne arter knyttet til slike skogmiljø. Området utgjør en viktig fugle- og viltbiotop.


== Referanser ==
Call of Duty: Mobile

Call of Duty: Mobile er et gratis skytespill i Call of Duty-serien. Det kom ut i 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Call of Duty: Mobile – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Call of Duty: Mobile hos MobyGames 
(en) Call of Duty: Mobile på Metacritic 
(en) Call of Duty: Mobile på Internet Movie Database 
(en) Call of Duty: Mobile hos Internet Game Database
Franz Zorn von Bulach

Franz Freiherr Zorn von Bulach (født 20. november 1858 i Strasbourg i Alsace i Frankrike, død 13. januar 1925 samme sted) var en katolsk prelat, pavelig diplomat i Madrid, og hjelpebiskop i Strasbourg 1901–1919 og titulærbiskop av Erythrae.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Franz Zorn von Bulach ble født og døde i Strasbourg. Han kom fra en gammel alsatisk adelsfamilie, Zorn. Han var sønn av François Zorn von Bulach (1828–1890), som var kammerherre til Napoleon III og en deputert for Nedre Alsace (Bas-Rhin), og hans hustru Antoinette née von Reinbach-Hirtzbach.
Franz Zorn von Bulach studerte juss, og virket deretter i den tyske utenrikstjeneste en kort stund. 


=== Prest ===
10. august 1891 ble han ordinert til prest i Strasbourg, og ble utnevnt til den pavelige diplomatiske tjeneste og arbeidet som sekretær ved det apostoliske nuntiatur i Madrid.
I 1900 var Franz Zorn von Bulach den alsaciske foretrukne kandidat for den ledige bispestol i Metz. Den tyske keiser Wilhelm II fikk imidlertid gjennomslag for av hans egen favoritt, den tyske benediktiner og den prøyssiske undersått Willibrord Benzler.


=== Hjelpebiskop i Strassburg ===
Franz Zorn von Bulach ble i stedet utnevnt 24. oktober 1901 til hjelpebiskop i sitt hjembispedømme Strasbourg, og titulærbiskop av Erythrae. Han ble bispeviet den 3. november 1901 i Roma, av kardinal Francesco Satolli, samt av medkonsekratorene erkebiskop Edmund Stonor og kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (senere statssekretær for pave Pius X). 
Han utøvde embetet som hjelpebiskop i Strassburg fra 1901 til 1919, og fra 1903 var han også bispedømmets generalvikar. Dete inkluderte den vanskelige tid under første verdenskrig, da bispedømmet var en del av kampområdet og mange utenlandske soldater var til stede. Etter at Frankrike tok over Alsace i 1919, måtte biskopene som ble utnevnt under den tyske regjeringstid gå av. Dette gjaldt også Franz Zorn von Bulach, som døde i 1925 som biskop emeritus.
Hans bror Hugo Zorn von Bulach var politiker og representant til Den tyske riksdag.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1827
Kardinal Raffaele Monaco La Valletta (1827-1896) *1874
Kardinal Francesco di Paolo Satolli (1839-1910) *1888
Biskop Franz Zorn von Bulach (1867-1925) *1901


== Referanser ==
The Fall and Rise of Reginald Perrin

The Fall and Rise of Reginald Perrin er en britisk komiserie som ble sendt på BBC fra 1976 til 1979. Serien kretset rundt den middelaldrene desillusjonerte mellomlederen Reginald "Reggie" Perrin som ofte viklet seg inn i bisarre situasjonen grunnet den meningsløse jobben han hadde ved Sunshine Desserts. Etter et nervøst sammenbrudd simulerte han sin egen død i håp om å finne en mer meningsfull tilværelse. Han returnerte så til sin gamle arbeidsplass under forkledning, bare for å finne ut at alt var ved det samme. Deretter startet han en suksessfull butikkjede, men i frykt for å ha skapt et kommersielt monster med dårlig produkter valgte han å ødelegge den. Deretter forsøkte han sammen med kona å etablere et alternativt samfunn hvor desillusjonerte som han selv kunne oppnå indre harmoni. Det hele endte i kaos og opprør. Hovedrollen som Reginald ble spilt av Leonard Rossiter, mens andre sentrale roller ble spilt av Pauline Yates, Sally-Jane Spencer, David Warwick, Tim Preece, Leslie Schofield, John Barron, Sue Nicholls, Geoffrey Palmer, Trevor Adams og Bruce Bould. Serien ble skapt av David Nobbs' og var i basert på hans egen humoristiske roman The Death of Reginald Perrin (1975).Serien hadde høye seertall og fikk god omtale hos tv-anmelderne.


== Avledede serier ==
I 1996 kom en oppfølger kalt The Legacy of Reginald Perrin. Den gikk én sesong og hadde Geoffrey Palmer i en av de ledende rollene. Denne handlet om kollegene til Perrin og deres utspekulerte forsøkte å få tak i hans millionformue etter at han hadde blitt drept. Serien består av syv episoder og ble laget flere år etter Leonard Rossiter død.I 2009 gjenoppstod en modernisert versjon av serien kalt Reggie Perrin. Den gikk i én sesong og hadde Martin Clunes i hovedrollen.
En kortlivet amerikansk versjon med Richard Mulligan i hovedrollen ble sendt på ABC i 1983. Den het Reggie og bestod av seks episoder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Fall and Rise of Reginald Perrin på Internet Movie Database
Sputnikmusic

Sputnikmusic er en amerikansk musikknettside. Blant annet legges det ut anmeldelser og nyheter der av frivillige.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Official U.S. PlayStation Magazine

Official U.S. PlayStation Magazine var et månedlig utgitt tidsskrift med fokus på PlayStation-produkter og spill. Det ble etablert i 1997 og lagt ned i 2007, da til fordel for PlayStation: The Official Magazine.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Fôrflåte

En fôrflåte (engelsk: feed barge), også kalt serviceflåte, er en flåte med fôringsanlegg benyttet til fôring av fisk ved fiskeoppdrett. Fôrflåten fungerer som en flytende silo. Fiskefôret lagres i egne fôrsiloer på fôrflåten. Fiskefôr blir levert til flåtene av fôrbåter. Fôret pumpes eller blåses ut av skipets tanker, og direkte inn i fôrflåten. Fôrflåter er konstruert forskjellig, men bygges vanligvis av stål eller betong. Valg av konstruksjon er ofte basert på hvor harde vær-påkjenninger som forventes der flåten blir plassert. Fôrflåtene er ofte plassert nær land, for å skjermes mest mulig for vind. Flåtene er ankret til havbunnen, eller fortøyd til land.Mange fôrflåter er utstyrt med et sentralfôringsanlegg, som er koblet til flere fôringslinjer. Fôringslinjene fører fiskefôret fra fôrflåten til de forskjellige merdene ved lokaliteten.
Ved mange fiskeoppdrett fungerer fôrflåten som base for arbeidet ved lokaliteten. Moderne fôrflåter er ofte utstyrt med kontor, lugarer, sanitæranlegg, kjøkken og oppholdsstue for røktere. Mange fôrflåter har også kvern for å kverne dødfisk til ensilasje, kran, strømgenerator og dieseltank.Det finnes rundt 900 operative fôrflåter langs norskekysten per 2019.


== Historie ==
For 40 år siden gikk røkteren rundt på tremerden med bøtta og håndfôrte fisken. Dagens høyteknologiske fôrflåter representerer en lang teknologisk reise fra den gang.

Fra tiden fisk ved fiskeoppdrett ble fôret manuelt med bøtte, er fôringen gjort mer automatisk. Verdens første flytende fôringsanlegg for ørret ble tatt i bruk utenfor Kongsberg i 1964. Den første fôringsautomaten kom i 1980-årene.I 2020 ble den første fôrflåten med mulighet for tilkobling til fôrslangene fra bunn av flåten tatt i bruk. Dette gjør at alle sider av flåten blant annet kan benyttes til mottak av fôr.I 2019 hadde de største fôrflåtene dekksareal på rundt 900 kvadratmeter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Feed barges – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Epilichas

Epilichas er en slekt av biller der de fleste, men ikke alle, artene har karakteristiske kamformede antenner. De fleste artene lever i eller ved ferskvann, men noen er landlevende og beiter på mikroskopiske sopper.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, blanke biller med lange, kamformede antenner. Kroppen er mørk, dekkvingene ofte rødbrune.


== Levevis ==
Arter i denne slekten kan finnes i kalde, klare bekker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Øst-Asia med mange arter i Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
Familien kamfølerbiller, Ptilodactylidae Laporte de Castelnau, 1836
Underfamilien Anchytarsinae
Slekten Epilichas White, 1859
Epilichas amamianus Nakane, 1963 - ofte plassert som en underart av E. flabellata
Epilichas atricolor Lewis, 1895
Epilichas brunneicornis Lewis, 1895
Epilichas candezei White, 1859
Epilichas flabellata (Kiesenwetter, 1874)
Epilichas iriomotensis Satô, 1968 - ofte plassert som en underart av E. yakushimensis
Epilichas monticola Nakane, 1952
Epilichas muneaka Nakane, 1963  - ofte plassert som en underart av E. flabellata
Epilichas mutsuensis Nakane, 1958  - ofte plassert som en underart av E. flabellata
Epilichas niponicus Lewis, 1895
Epilichas okinawana Satô, 1968 - ofte plassert som en underart av E. flabellata
Epilichas oshimana Nakane, 1952 - ofte plassert som en underart av E. yakushimensis
Epilichas otsukai Nakane, 1985
Epilichas rubricollis Nakane, 1952  - ofte plassert som en underart av E. flabellata
Epilichas taiwanensis Nakane, 1996
Epilichas tamaii  Satô, 1964- ofte plassert som en underart av E. flabellata
Epilichas taniuchiensis Nakane, 1985  - ofte plassert som en underart av E. flabellata
Epilichas yakushimensis Nakane, 1952


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Epilichas i Encyclopedia of Life 
(en) Epilichas i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Epilichas hos NCBI 
Epilichas – detaljert informasjon på Wikispecies
Dilophotes

Dilophotes er en slekt av rødvinger der hunnene er larvelignende.


== Utseende ==
Hannene er middelsstore (6-8 millimeter), slanke, røde til brunrøde rødvinger. Antennene er svarte, svært kraftige, litt lengre enn til nesten dobbelt så lange som kroppen, bredt sagtakkede. Hodet er forholdsvis lite, mørkt farget, med små, utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet trapesformet, noe bredere enn langt, tydelige smalere enn dekkvingene. Disse er jevnbrede med tre opphøyde lengderibber, hvert ribbemellomrom med to rader av store, tverrbrede groper. Beina er mørke, ganske korte.


== Levevis ==
De voksne hannene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. De voksne hunnene er neoteniske, det vil si at de er larvelignende også i det voksne stadiet. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia.


== Systematisk oversikt med noen arter ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Ateliinae Kleine, 1928
slekten Dilophotes Waterhouse, 1879


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dilophotes i Encyclopedia of Life 
(en) Dilophotes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dilophotes hos NCBI 
Dilophotes – detaljert informasjon på Wikispecies
Lampyrolycus

Lampyrolycus er en slekt av rødvinger der hunnene er larvelignende.


== Utseende ==
Hannene er middelsstore (11-13 millimeter), slanke, gulrødlige rødvinger. Antennene er slanke, omtrent en tredjedel av kroppslengden. Hodet er forholdsvis lite, med utstående fasettøyne. Pronotum er trapesformet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede med opphøyde lengderibber, fint hårete, nokså tynne. Beina er ganske korte. Hunnene er larvelignende (neoteni)ske.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det vestlig-sentrale Afrika (Ekvatorial-Guinea og Den Demokratiske republikken Kongo).


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
Underfamilien Dexorinae Bocak & Bocakova, 1989
slekten Lampyrolycus Burgeon, 1937
Lampyrolycus bicolor Kazantsev, 1999
Lamprolycus hulstaerti Burgeon, 1937


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lampyrolycus i Global Biodiversity Information Facility
Level (tsjekkisk tidsskrift)

Level er et tidsskrift med fokus på videospill, grunnlagt i 1995. Det har opphav i Tsjekkia, med grener i Romania og Tyrkia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Level (tidsskrift)

Level (tidsskrift) kan vise til:

Level (tsjekkisk tidsskrift)
Level (svensk tidsskrift)
Level (svensk tidsskrift)

Level var et svensk tidsskrift med fokus på videospill. Det begynte på bli gitt ut i 2006 og ble lagt ned i 2018.


== Referanser ==
Steinsland i Birkenes

Steinsland er en gård (gnr. 22) i Birkenes kommune i Agder som i dag består av 5 opprinnelige bruk, pluss 8 eneboliger uten større eiendom. Steinsland ligger i luftlinje 7 km. vest for Birkenes kirke og tilhører Svaland krins. 

Det totale areal av det som utgjør Steinslands mark er på 7340 dekar, inkludert gnr. 23 Sauestøl (støl og husmannsplass).
På grunn av delinger, sammenslåinger, kjøp og salg har antall bruk på Steinsland variert. Mellom 1661 og 1885 varierte det mellom 3 og 5 bruk. I 1790 ble f.eks. et av brukene kjøpt opp av to av de andre gårdeierne og det ble delt i to mellom de. Derav steingjerdet som går tvers gjennom det gamle gårdstunet. 

I årene 1885-1887 ble det foretatt en omfattende utskifting på Steinsland der det også ble tegnet et svært detaljert kart med alt av teignumre, teignavn og typer markslag. 


== Navn og opprinnelse ==
Gården og navnet Steinsland tyder på å ha sin opprinnelse i den norske folkevandringstida, 400-600 e.Kr. Navnet er satt sammen av “stein” og “land”, der ordet “land” i dette tilfellet betyr dyrket mark og “stein” henviser til flere store kampesteiner i Steinslands inn- og utmark som ble lagt igjen da isen smeltet og flyttet seg under siste istid.


== Sauestøl ==

Sauestøl ligger ca. 1 km. nord-øst for Steinsland og var opprinnelig støl under Steinsland. Trolig sent på 1500-tallet eller tidlig på 1600-tallet ble det ryddet husmannsplass i Sauestøl under navnet Husebakken. Her er der spor etter to separate gårdstun under samme bruksnummer. (se kulturminnesok.no)“Et sagn forteller at det en gang i tiden sto et slag på Sauestøl mellom folk på Klepp og Svalandsfolket. Ofrene ble gravlagt på valplassen (slagmarken)”. (Dolven, 1975)


== Referanser ==
Mortal Kombat

Mortal Kombat er en videospillserie bestående hovedsakelig av slåssespill. Det første spillet i serien, arkadespillet Mortal Kombat, ble utviklet og utgitt i USA av Midway Games i 1992. Spillet ble senere utgitt 13. september 1993 i Europa for Mega Drive, SNES, Game Gear og Master System (samt flere plattformer senere).


== Utgivelser ==

Elleve spill er utgitt i hovedserien av Mortal Kombat-spill, samt flere spin-off-spill og nyutgivelser. Mortal Kombat-serien har også blitt vist i forskjellige typer media, inkludert flere filmer, fjernsynsserier, tegneserier og ett teaterstykke (Mortal Kombat: Live Tour).


=== Hovedserien ===
Mortal Kombat (1992; opprinnelig et arkadespill)
Mortal Kombat II (1993; opprinnelig et arkadespill)
Mortal Kombat 3 (1995; opprinnelig et arkadespill)
Mortal Kombat 4 (1997; opprinnelig et arkadespill)
Mortal Kombat: Deadly Alliance (2002; opprinnelig for PlayStation 2, Xbox og GameCube)
Mortal Kombat: Deception (2004; PlayStation 2, Xbox og Gamecube)
Mortal Kombat: Armageddon (2006; opprinnelig for PlayStation 2 og Xbox)
Mortal Kombat vs. DC Universe (2008; PlayStation 3 og Xbox 360)
Mortal Kombat (2011; opprinnelig for PlayStation 3 og Xbox 360)
Mortal Kombat X (2015; opprinnelig for PlayStation 4, Xbox One og Windows)
Mortal Kombat 11 (2019; opprinnelig for Nintendo Switch, Google Stadia, PlayStation 4, Xbox One og Windows)


=== Spin-off-spill og nyutgivelser ===
Ultimate Mortal Kombat 3 (1995; opprinnelig et arkadespill)
Mortal Kombat Trilogy (1996; opprinnelig for PlayStation og Nintendo 64)
Mortal Kombat Mythologies: Sub-Zero (1997; PlayStation og Nintendo 64)
Mortal Kombat Gold (1999; Dreamcast)
Mortal Kombat: Special Forces (2000; PlayStation)
Mortal Kombat Advance (2001; Game Boy Advance)
Mortal Kombat: Tournament Edition (2003; Game Boy Advance)
Mortal Kombat: Shaolin Monks (2005; PlayStation 2 og Xbox)
Mortal Kombat: Unchained (2006; PlayStation Portable)
Ultimate Mortal Kombat (2007; Nintendo DS)
Mortal Kombat Arcade Kollection (2011; opprinnelig for PlayStation 3 og Xbox 360)
Mortal Kombat Mobile (2015; Android, iOS og iPadOS)


=== Annen media ===


==== Filmer ====
Mortal Kombat (1995)
Mortal Kombat: Annihilation (1997)
Mortal Kombat Legends: Scorpion's Revenge (2020)
Mortal Kombat Legends: Battle of the Realms (2021)
Mortal Kombat (2021)
Mortal Kombat Legends: Snow Blind (kommende i oktober 2022)


==== Fjernsynsserier ====
Mortal Kombat: Defenders of the Realm (1996; én sesong)
Mortal Kombat: Conquest (2010; én sesong)
Mortal Kombat: Legacy (2011; to sesonger)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mortal Kombat – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mortal Kombat hos MobyGames
Arne Kristian Lindmo

Arne Kristian Lindmo (født 11. september 1981) er en norsk forfatter fra Inderøy i Trøndelag.Han har tidligere jobbet mange år som lærer i Oslo-skolen.Lindmo debuterte som forfatter i 2022 med barneboken Kråkeslottets hemmelighet, som er første bok i Trollheim-serien. Han ble tildelt ARKs barnebokpris for boken. 


== Trollheim ==
Bokserien handler om de tre vennene Adam, Tara og Tobias, som opplever mystiske ting i det lille tettstedet Trollheim. Bøkene er illustrert av Ida Skjelbakken og tilhører fantasysjangeren. De låner flere skapninger fra norrøn mytologi og norsk folketro.


== Bibliografi ==
Kråkeslottets hemmelighet, barnebok, Figenschou forlag (2022)
Hevneren fra Helheim, barnebok, Figenschou forlag (2022)
Underjordisk Oppdrag, barnebok, Figenschou forlag (2022)


== Referanser ==
Kjell Jacobsen

Kjell Jacobsen (født 8. august 1941 i Osen i Sør Trøndelag, død 14. november 2019 i Mosjøen), var en norsk historiker og bygdebokforfatter i Vefsn. 
Han var cand.philol. fra Universitetet i Oslo (UiO) og var fra 1970 ansatt som bygdebokredaktør i Vefsn kommune. Han var en aktiv lokalhistoriker over mange år og var redaktør og delforfatter av Vefsn bygdebok  som også omfatter gårdshistorie for Vefsn, Grane og Hattfjelldal. Han var også med på etableringen av Helgeland historielag i 1970 og var bidragsyter i Årbok for Helgeland fra 1970 til 2006. 
I tillegg til mange publikasjoner og foredrag, arbeidet han også med bevaring av bebyggelsen i Sjøgata i Mosjøen og var drivkraften bak opprettelsen av foreningen Sjøgatas Vel hvor han var første formann. Han var også initiativtaker til andelslaget Lydiabryggas venner.
I studietiden tok Kjell Jacobsen aktivt del i studentpolitikken. Han var også medlem av Unge Venstres landsstyre og redaktør for Unge Venstres medlemsavis.
Jacobsen var æresmedlem i Helgeland historielag og var tildelt Vefsn kommunes kulturpris. I 2008 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.


== Referanser ==