jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Johannes Bobrowski

Johannes Bobrowski (født 9. april 1917 i Tilsit i Østpreussen i Tyskland, død 2. september 1965 i Berlin) var en tysk forfatter.
Bobrowski kom fra en evangelisk-baptistisk og nasjonalkonservativt orientert familie. Faren var jernbanefunksjonær. Han ble født i byen som da het Tilsit, men i 1925 flyttet familien til Rastenburg, og endelig i 1928 til Königsberg, der han gitt på gymnasium. En av hans lærere var Ernst Wiechert. I 1937 begynte han på et kunsthistoriestudium ved Universitetet i Berlin. Som del av Bekennende Kirche hadde Bobrowski kontakt med den tyske motstand mot nasjonalsosialismen. 
Han deltok som korporal i andre verdenskrig i Polen, i Frankrike og i Sovjetunionen på Østfronten, og var krigsfange i Russland 1945–1949. Etter løslatelsen bosatte han seg i bydelen Berlin-Friedrichshagen i Øst-Berlin, der han fra 1950 arbeidet som forlagskonsulent. Det første diktet han utga etter krigen sto i Sinn und Form, og førte til et nært vennskap med Peter Huchel. Han inngikk i den tyske litterære sammenslutningen kalt Gruppe 47.


== Verker i utvalg ==
Sarmatische Zeit, dikt, 1961
Schattenland Ströme, dikt, 1962
Levins Mühle, 34 Sätze über meinen Großvater, romanl, 1964
Boehlendorff und Mäusefest noveller, 1965
Litauische Claviere roman, 1966
Wetterzeichen',' dikt, 1967
Der Mahner, noveller, 1967
Im Windgesträuch, dikt fra Bobrowskis etterlatenskaper, 1970


== Priser og utmerkelser ==
Gruppe 47s litteraturpris 1962


== Referanser ==
Buheii vindpark

Buheii Vindpark ligger i Kvinesdal kommune i Agder, på et fjellplatå øst for Tonstad.
Det er installert 19 Vestas V150 MK 3E turbiner på 4,2 MW hver. Rotordiameter 150 meter, tårnhøyde 105 meter.
Total effekt er 79,8 MW. Årsproduksjon er 281 GWh.
17 års kraftproduksjon fra vindparken er solgt til smelteverket Eramet Kvinesdal.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vindkraftverk – utbygd.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vindkraftverk
Greeninvestmentgroup: Buheii Vindpark
Multikonsult: Vurdering av konsekvenser av endret turbintype og –antall
Darrol Barry

Darrol Barry (født 13. september 1956 i Salford, død 3. juni 2018 i Muskat) var en engelsk komponist.
Darrol Barry hadde sin utdannelse fra Salford University - der han blant annet studerte under Roy Newsome og Goff Richards og fra Royal College of Music der han studerte under Joseph Horovitz. Han er særlig kjent for sine mange verk for brassband, mange av dem benyttes i lavere divisjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Darrol Barry på Discogs 
(en) Darrol Barry på MusicBrainz 
(en) Darrol Barry på Spotify
Renato De Riva

Renato De Riva (født 7. mai 1937, død 10. mai 1983) var en italiensk skøyteløper som var aktiv internasjonalt mellom 1958 og 1968. Han konkurrerte i Vinter-OL i 1960, 1964 og 1968. Beste resultat var en 14. plass på 10,000 m i 1960 og på 5000 m i 1964.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Renato De Riva – Olympedia 
(en) Renato De Riva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Renato De Riva – Speedskatingbase.eu 
(en) Renato De Riva – SpeedSkatingNews.info 
(en) Renato De Riva – SpeedSkatingStats.com 
(en) Renato De Riva – TheSports.org
Buksepresse

En buksepresse er et elektrisk apparat som brukes for å fjerne rynker fra bukser. De kan ofte finnes på hotellrom rundt om i verden, men kan også kjøpes til bruke hjemme. De forbindes som regel med forretningsfolk som skal kle seg med et formelt uttrykk, for eksempel dress.


== Historie ==
I 1960-årene ble buksepresser svært populære blant den britiske middelklassen.
I august 2021 døde oppfinneren av buksepressen, Royal Air Force-veteranen Peter Corby, i en alder av 97 år.


== Motivasjon ==
De fleste rynkene på bukser oppstår på de nedre to-tredjedelene av buksebenet, særlig på baksiden av kneet. Buksepressen er da en vanlig redskapen for å fjerne slike rynker uten å skade buksen.


== Prosessen ==
Buksepressen åpnes, og buksen plasseres mellom presseplaten og varmeplaten. Pressen lukkes, og buksen strekkes forsiktig slik at den blir posisjonert riktig. Varmen slås så på, og pressen varmes opp til cirka 60 °C. Pressingen kan ta mellom 15 til 45 minutter avhengig av modell. En viktig parameter er termostatstyringen som skal sørge for å forsiktig varme opp og presse bort rynkene uten å brenne buksen.


== Se også ==
Strykejern
Tøydamper


== Referanser ==
Sengegavl

En sengegavl er et møbel som festes til hodeenden eller fotenden av en seng (henholdsvis hodegavl eller fotgavl).


== Historisk bruk ==
Historisk hadde sengegavler en funksjon som varmeisolasjon mot trekk og kulde i dårlig isolerte bygninger, og var derfor fremstilt av materialer som var mindre termisk ledende. De gav ofte et mellomrom fra veggen og ut til sengen slik at kald luft skulle falle fritt ned til gulvet istedet for ned på sengen.


== I dag ==
I dag, med bedre oppvarmede boliger, brukes sengegavler av estetiske og andre praktiske årsaker som å hindre at puter faller ut av sengen. De kan også ha lagringsplass for bøker og andre personlige gjenstander, belysning og lading av elektronikk. På sykehus kan sengegavler huse kritiske medisinske funksjoner.


== Referanser ==
Holeveien

Holeveien eller Holevegen kan vise til følgende veier eller gater i Norge:

Holeveien (Drammen)
Holeveien (Færder)
Holevegen (Gausdal)
Holevegen (Giske)
Holevegen (Gloppen)
Holeveien (Hole)
Holevegen (Karmøy)
Holeveien (Kvinesdal)
Holeveien (Larvik)
Holevegen (Lesja)
Holevegen (Sogndal)
Holevegen (Stord)
Holevegen (Stryn)
Holevegen (Sykkulven)
Hòlevegen (Ullesvang)
Holevegen (Vestre Toten)
Holevegen (Årdal)
Holevegen (Øygarden)
Malariavaksine

En malariavaksiner er en vaksine som skal forebygge malaria. 


== Beskrivelse ==
Den eneste godkjente vaksine pr. 2021 er RTS,S, kjent som Mosquirix. Den er en rekombinant proteinbasert vaksine. Den krever fire injeksjoner.De første vaksineringsforsøk mot malaria fant sted i 1948, med inaktiverte merozoitter fra plasmodium falciparum. Man hadde imidlertid ingen pålitelig metode for å telle plasmodiene, og bivirkningene fra adjuvantene var markante. Fra 1967 ble det utprøvde røntgenbestålte sporozoitter fra P. berghei. Hemmende var særlig utforrdringen om å utvinne tilstyrekkelige mengder av sporozoitter.  Fra 1990-tallet kom man inn på de spor som tidlig i 2020-årene viser seg mer lovende.
I tillegg til TTS,S, som er i ferd med å bli tatt i regulær bruk (2021), pågår det forskning på flere andre vaksinekandidater. Den mest lovende av dem som er kommet inn i utprøvingsstadiet er R21/Matrix-M, med en effektivitet på 77% i tidlige utprøvinger, og vesentlig høyere antistoffnivåer enn RTS,S-vaksinen. Denne vaksinekandidaten var den første som syntes å ha nådd World Health Organizations (WHO) mål om at malariavaksiner burde ha i det minste 75% effektivitet. Dersom den vaksinen skulle bli godkjent, kan over 200 millioner doser produseres årlig av Serum Institute of India.Andre malariavaksiner under utvikling er PfSPZ-vaksinen, en saRNA-vaksine, SPf66 og andre.
Det skjelnes mellom fire malariabærende arter som er farlige for mennesker. De overføres alle ved stikk av malariamyggen. En femte er lite farlig - slik at man sier at den kan gi benign malaria. Teoretisk måtte man utvikle egne vaksiner for hver av de fire farlige artene. Men ettersom plasmodium falciparum forårsaker 80% av all sykdomstilfeller og 90% av alle dødsfall i verden, konsenterer forskningen seg om denne arten. Arten Plasmodium vivax er langt vanligere, og utløser malaria tertiana, men er altså mindre farlig for mennesker. De øvrige er P. ovale (særlig i Afrika, også i Sørøstasia), P. malariae (svært utbredt, nærmest ufarlig) og P. knowlesi (Sørøstasia). 
Plasmodium-artene frembyr i løpet av sin livssyklus forskjellige innsatspunkter for vaksinene. De såkalte preerytrocyttære vaksinestoffer, som griper inn i parasittenes livssyklus innen de inntar de røde blodcellene, er kommet lengst i utviklingen.


== Litteratur ==


== Referanser ==
Christian Numsen

Christian Frederik (von) Numsen (1741–1811) var overhoffmarskalk, diplomat, generalløytnant og geheimeråd i Danmark-Norge.
Han ble født i København som sønn av offiser Michael Numsen (1686–1757) og Margrethe Marie Thomasine von Ingenhaef. I årene 1772-75 var han gesandt i Sankt Petersburg, direktør for Øresunds Toldkammer i 1776, overkammerherre og første deputert i Generaltoldkammeret i 1781. Fra 1784–1791 var han første direktør for Det Kongelige Teater, og brakte i den forbindelse den berømte tyske komponist Johann Gottlieb Naumann til København. I 1791 bosatte han seg i Helsingør, hvor han varetok direktørrollen for Øresunds Toldkammer. Her døde han den 26. november 1811, som slektens siste mann.Christian Numsen var gift med overhoffmesterinne Margrethe von der Lühe.


== Referanser ==
Inki Steen

Ingeborg Louise Steen, kjent som Inki Steen og tildels som Inki Steen Krogvig, (født 23. mars 1919 i Christiania, død 3. april 1986 i Oslo) var en norsk psykolog, organisasjonsleder og folkeopplyser. Hun var leder i Norsk Psykologforening 1957–1958 og hadde verv i en rekke andre organisasjoner. Hun var også kjent som en aktiv formidler av barnepsykologisk kunnskap gjennom NRK og andre massemedier i 1950- og 1960-årene.


== Karriere ==
Hun ble mag.art. i psykologi ved Universitetet i Oslo i 1947 og spesialist i klinisk psykologi i 1960. I 1947 ble hun ansatt i den nyopprettede stillingen som psykolog ved Gaustad sykehus, der hun samarbeidet nært med Nic Waal som da arbeidet som psykiater ved sykehuset, blant annet om behandlingsopplegg for psykosebehandling. Steen ble dermed den første psykologen som arbeidet i norsk psykiatri. Hun ble etterfulgt i stillingen av Ragnar A. Christensen i 1949.Hun arbeidet siden som skolepsykolog, forskningsstipendiat med et forskningsprosjekt om kjønnsidentifisering og kjønnsroller, ​universitetslektor i psykologi ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo fra 1960 og endelig som sjefpsykolog ved helsetjenesten på Blindern. Hun var også bestyrer ved Norsk Psykoanalytisk Institutt fra 1969. Hun var også Filmkontrollens barnepsykologisk sakkyndige og var medlem av flere andre statlige råd. I 1950 var hun medlem av en komité sammen med Thorbjørn Egner som gav råd om utformingen av billedbøker for barn under skolealderen.Hun hadde også verv i flere psykologorganisasjoner. Hun var leder i Norsk Psykologforening 1957–1958 og leder i Statsansatte psykologers ervervsgruppe fra 1959, og var sekretær i Nordiske Psykologers Samarbeidskomité. Hun var også aktiv i Norsk Kvinnesaksforening og bidragsyter til tidsskriftet Kvinnen og Tiden. Hun var nestleder i Norske Kvinnelige Akademikeres Landsforbund (1956–1959), den norske seksjonen i International Federation of University Women som ble grunnlagt av Kristine Bonnevie og Ellen Gleditsch.Hun var gift i første ekteskap med psykiateren Bård Brekke. Som gift fortsatte hun å bruke sitt opprinnelige navn Steen, men ses noen ganger omtalt med navnet Brekke og siden med navnet Krogvig som hun fikk i sitt andre ekteskap.


== Bibliografi (utvalg) ==
Steen, Inki (1951): «Klinisk barnepsykologi i Norge». Nordisk Psykologi, 3(4):132–135
Steen, Inki (1960): «Femininitet: Psykoanalytiske og sosialpsykologiske synspunkter». Nordisk Psykologi, 12(5):335–343
Kvinner i akademisk fellesskap. Oslo: Aschehoug. 1970. 


== Referanser ==
Loch nan Uamh Viadukt

Loch nan Uamh viadukten en jernbaneviadukt på West Highland Line i West Highlands, Skottland. Viadukten krysser elven Allt a' Mhama og har fin utsikt over fjorden Loch nan Uamh.


== Konstruksjon ==
West Highland Railway ble bygget til Fort William men det ble forsinkelser på den videre strekningen, fra Fort William til Mallaig, på grunn av manglende statlige bevilgninger. Når pengene ble bevilget i 1896 var entreprenøren og arbeiderne, som hadde bygget jernbanen så langt, flyttet sørover. Det var Robert McAlpine & Sons og ingeniørene i Simpson & Wilson som overtok arbeidet.Byggingen av forlengelsen fra Fort William til Mallaig begynte i januar 1897, og linjen åpnet 1. april 1901. Glenfinnan viadukten var imidlertid så ferdig i oktober 1898 at den kunne brukes til å transportere materialer til jernbanen.


== Design ==
Viadukten har 8 betongbuer med et spenn på 15 meter, fire på hver side av en stor sentral pilar. Årsaken til dette designet er ikke kjent. Viadukten krysser Allt a 'Mhama like før den renner ut i Loch nan Uamh. På linjen rett nord for viadukten er en kort tunnel.Betongen som ble benyttet var uten armering.


== Jernbanestrekningen ==
Strekningen trafikkeres av persontog som drives av ScotRail mellom Glasgow Queen Street og Mallaig, vanligvis dieseltog. I tillegg blir det om sommeren kjører et gammelt Jacobite damplokomotiv på linjen. Damptoget er populært for turister og viadukten er i tillegg til den større viadukten Glenfinnan en av linjens store attraksjoner.


== En ulykke med en hest ==
En kjent historie knyttet til Loch nan Uamh viadukten var at en hest hadde falt ned i en av pilarene under byggingen i 1898 eller 1899. I 2001 ble skanningsteknologi benyttet og restene av hesten og vognen ble funnet i en av pilarene.


== Referanser ==
Maria Numsen

Maria (von) Numsen (1734–1765) var en dansk grevinne, søster til geheimeråd Christian Numsen. 
Hun var datter av offiser Michael Numsen (1686–1757) og hustru Margrethe Marie Thomasine von Ingenhaef. Den 20. oktober 1752 giftet hun seg med kammerherre Eggert Christopher lensgreve (von) Knuth (1722–1776). De fikk en sønn og tre døtre. Maria døde etter knapt 13 års ekteskap i 1765. Hun ble bisatt i gravkapellet i Hunseby kirke på Lolland.Maria Numsen ble malt av Peder Als i 1752.


== Referanser ==
Flostranda naturreservat

Flostranda naturreservat ligger i fjellsiden opp fra fylkesveien langs Flostranda ved Oppstrynsvatnet i Stryn kommune. Reservatet ligger sørvendt på berggrunn av gneis, og er den største forekomsten av varmekjær skog i Nord-Europa. Vegetasjonen er edellauvskog av typen alm-lindeskog. Det dominerende treslaget er lind og i feltsjiktet er det stor artsrikdom med blant annet hvit skogfrue. Det er også påvist den internasjonalt trude løvråtevedbillen Microrhagus lepidus.Etter at reservatet ble opprettet i 1991, er det lagt planer om å legge fylkesveien i tunnel forbi reservatet. Grensene for for verneområdet ble derfor i 2019 justert og utvidet delvis ned til vannkanten. Det er videre kartlagt omkring 40 styvingstrær og laget forslag til skjøtsel av disse.Plante- og dyrelivet er vernet mot skade og ødeleggelse, og bålbrenning er forbudt hele året.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Goggle map, street  view
Laban Korir

Laban Kipngetich Korir (født 30. juni 1985 i Uasin Gishu fylke) er en kenyansk langdistanseløper.
I 2019 fikk Korir 11. plass da han representerte Kenya på maraton under VM i friidrett 2019 i Doha, Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Laban Korir – World Athletics
Paul Lonyangata

Paul Lonyangata (født 12. desember 1992) er en kenyansk langdistanseløper som har spesialisert seg på gateløp.
I 2019 representerte han Kenya på maraton under VM i friidrett 2019 i Doha, Qatar, men fullførte ikke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Lonyangata – World Athletics 
(en) Paul Lonyangata – Diamond League 
(en) Paul Lonyangata – Track and Field Statistics
Kaitlyn McGregor

Kaitlyn Anne McGregor (født 3. mars 1994 i Herisau) er en sveitsisk skøyteløper og ishockeyspiller. Ved siden av sitt sveitsiske stastsborgerskap har hun også sitt canadiske statsborgerskap fra sin canadiske far, Mark McGregor.


== Sammenlagt i Verdenscupen ==
Oppdatert etter sesongen 2020/21.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kaitlyn McGregor på Twitter 
Kaitlyn McGregor på Facebook 
(en) Kaitlyn McGregor – Eliteprospects.com 
(en) Kaitlyn McGregor – Speedskatingbase.eu 
(en) Kaitlyn McGregor – SpeedSkatingNews.info 
(en) Kaitlyn McGregor – SpeedSkatingStats.com 
(en) Kaitlyn McGregor på www.isu.html.infostradasports.com
(en) Kaitlyn McGregor på SpeedskatingResults.com
(en) Kaitlyn McGregor på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)Bilder(en) Kaitlyn McGregor på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Chen Jiamin

Chen Jiamin (kinesisk: 陳佳敏; født 1. mai 1996 i Henan) er en kinesisk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 100 meter hekk der hun ble slått ut i førsøksheatet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chen Jiamin – Olympedia 
(en) Chen Jiamin – World Athletics
Reetta Hurske

Reetta Hurske (født 15. mai 1995) er en finsk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 100 meter hekk der hun ble slått ut i førsøksheatet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Reetta Hurske – Olympedia 
(en) Reetta Hurske – World Athletics
Ricarda Lobe

Ricarda Lobe (født 13. april 1994) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 100 meter hekk der hun ble slått ut i førsøksheatet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ricarda Lobe – Olympedia 
(de) Ricarda Lobe – Tysklands olympiske komité 
(en) Ricarda Lobe – World Athletics 
(en) Ricarda Lobe – Diamond League
Sarah Lavin

Sarah Lavin (født 28. mai 1994) er en irsk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 100 meter hekk der hun ble slått ut i førsøksheatet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sarah Lavin – Olympics.com 
(en) Sarah Lavin – Olympedia 
(en) Sarah Lavin – World Athletics
Laura Valette

Laura Valette (født 16. februar 1997) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 100 meter hekk der hun ble slått ut i førsøksheatet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Laura Valette – Olympics.com 
(en) Laura Valette – Olympic.org 
(en) Laura Valette – Olympedia 
(fr) Laura Valette – Frankrikes olympiske komité 
(en) Laura Valette – World Athletics 
(fr) Laura Valette – Fédération française d athlétisme
Abemus

Abemus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Nokså store og kraftige, halvmatte, mørke kortvinger, gjerne med litt bronseaktig glans, særlig på dekkvingene. Oversiden er fint hårete. Hodet er stort og kantete.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Europa og Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
Stammen Staphylinini Latreille, 1802
Gruppen Staphylinina Latreille, 1802
Slekten Abemus Mulsant & Rey, 1876
Abemus africanus (Cameron, 1942)
Abemus chloropterus (Creutzer, 1796) - usikkert om hvilket av de to like navnene som er gyldig
Abemus chloropterus (Panzer, 1796)
Abemus hebraeus (Smetana, 1978)
Abemus hemichrysis (Fauvel, 1905)
Abemus hottentottus (Nordmann, 1837)
Abemus olivaceus (Cameron, 1928)
Abemus vethi (Bernhauer, 1915)


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 – utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
Bilde av Abemus chloropterus (Panzer)
(en) Abemus i Encyclopedia of Life 
(en) Abemus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Abemus hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Abemus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Abemus – detaljert informasjon på Wikispecies
Habrolinus

Habrolinus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, smale, blanke, rødbrunlige kortvinger. Hodet er ovalt med små fasettøyne. Det er markert, avsatt "hals", pronotum er avrundet firkantet, nokså smalt, lengre enn bredt. Dekkvingene er forholdsvis korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er korte og kraftige.


== Levevis ==
Artene er nattaktive rovdyr.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra det vestlige Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
Stammen Xantholinini
Slekten Habrolinus Casey, 1906Habrolinus abdominalis Smetana, 1988
Habrolinus andrewsi Smetana, 1988
Habrolinus brevicornis (Smetana, 1982)
Habrolinus californicus Smetana, 1988
Habrolinus dentifer Smetana, 1982
Habrolinus hardyi Smetana, 1988
Habrolinus longipes (Smetana, 1982)
Habrolinus tahoensis Casey, 1906


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Habrolinus i Global Biodiversity Information Facility 
Habrolinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Nanophthalmus

Nanophthalmus er en slekt av små biller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.


== Utseende ==
Knøttsmå til små biller (gjerne ca. 1,5  mm), som oftest forholdsvis slanke og blanke, nakne eller med oppstående hår. Denne gruppen kjennes vanligvis lett fra andre perlebiller på at pronotum er forholdsvis stort og bredt, vanligvis tydelig bredere enn dekkvingene. Hodet er lite og mer eller mindre rundt, og skilt fra brystet med en tydelig "hals". Fasettøynene er små og utstående med ganske få fasetter, noen arter mangler fasettøyne. Antennene er ganske lange og kraftige, trådformede eller svakt kølleformede, og består av 11 ledd. Palpene er ofte forholdsvis lange og kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis omtrent så langt som bredt og mye smalere enn dekkvingene. Ofte har det en tverr-rekke av dype groper nær roten. Dekkvingene dekker vanligvis hele bakkroppen. De er ofte ovale på form og bredest omkring midten. Hos mange arter har de noen dype groper ved roten. Beina er forholdsvis lange med fortykkede lår, ellers slanke. Fremlåret er ofte kledt med "sugekopper" som hjelper dem holde fast på byttet. Føttene er fem-leddete.


== Levevis ==
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørøstlige Europa (Serbia, Bulgaria, Ukraina, Russland).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
Gruppe Cephenniitae Reitter, 1882
Stammen Cephenniini Reitter, 1882
Slekten Nanophthalmus Motschulsky, 1851
Nanophthalmus amplus Stevanović, 2011
Nanophthalmus armeniacus (Reitter, 1885)
Nanophthalmus assingi Stevanović, 2011
Nanophthalmus beszedesi Reitter, 1913
Nanophthalmus bulgaricus Stevanović, 2009
Nanophthalmus ditomus (Saulcy, 1878)
Nanophthalmus megaloderoides Motschulsky, 1851
Nanophthalmus meybohmi Stevanović, 2012
Nanophthalmus nonveilleri Besuchet & Vít, 2000
Nanophthalmus robustus Roubal, 1913
Nanophthalmus rotundicollis (Reitter, 1882)
Nanophthalmus serbicus Besuchet & Vít, 2000
Nanophthalmus turcicus Reitter, 1894


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nanophthalmus i Encyclopedia of Life 
(en) Nanophthalmus i Global Biodiversity Information Facility 
Nanophthalmus – detaljert informasjon på Wikispecies