jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bothynus dasypleurus

Bothynus dasypleurus er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 20 millimeter), bred, blank, rødbrun til svart hornbille. Hodet er uten horn. Hannen har en nokså stor grop foran på pronotum, med et butt horn ved forkanten. Pronotum er ganske fint og spredt punktert bortsett fra gropen som har kraftig mikroskulptur. Dekkvingene har fine punktrekker. På beina har for-leggene tre store, skarpe tenner.


== Levevis ==
Svært lite er kjent om biologien til denne slekten, og larvene er ukjente. Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Brasil og Paraguay.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
Slekten Bothynus Hope, 1837
Bothynus dasypleurus (Germar, 1824)


== Kilder ==
Dynastidae du monde- nettside om arten
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Bothynus [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Bothynus dasypleurus i Encyclopedia of Life 
(en) Bothynus dasypleurus i Global Biodiversity Information Facility 
Bothynus dasypleurus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Bothynus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Othello (1955)

Othello (originaltittel: russisk: Отелло) er en sovjetrussisk spillefilm fra 1955 regissert av Sergej Jutkevitsj etter William Shakespeares stykke av samme tittel. 
Filmen ble vist under Filmfestivalen i Cannes i 1956, hvor Jutkevitsj vant prisen for beste regi.


== Handling ==
Den mauriske generalen Othello blir manipulert til å tro at hans nye kone Desdemona har hatt en affære med hans løytnant Michael Cassio.
Men dette er i virkeligheten er en del av opplegget til en bitter fenrik, ved navn Iago.


== Medvirkende ==
Sergej Bondartsjuk - Othello
Irina Skobtseva - Desdemona


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Othello på Internet Movie Database 
(sv) Othello i Svensk Filmdatabas 
(da) Othello i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Othello på Allociné 
(nl) Othello på MovieMeter 
(en) Othello på AllMovie 
(en) Othello på Rotten Tomatoes
Bothynus villiersi

Bothynus villiersi er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 20 millimeter), bred, blank, lyst rødbrun hornbille. Hodet er uten horn. Hannen har en nokså stor grop foran på pronotum, med et butt horn ved forkanten. Pronotum er ganske fint og spredt punktert bortsett fra gropen som har kraftig mikroskulptur. Dekkvingene har fine punktrekker. På beina har for-leggene tre store, skarpe tenner.


== Levevis ==
Svært lite er kjent om biologien til denne slekten, og larvene er ukjente. Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
Slekten Bothynus Hope, 1837
Bothynus villiersi Endrödi, 1968


== Kilder ==
Dynastidae du monde- nettside om arten
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Bothynus [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Bothynus villiersi i Encyclopedia of Life 
(en) Bothynus villiersi i Global Biodiversity Information Facility 
Bothynus villiersi – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Bothynus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chalepides barbatus

Chalepides barbatus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (10-15 millimeter), glatt, avlang, halvblankt brunrød hornbille. De mangler horn eller knøler på hodet, kroppsformen er jevnt oval og de kan overflatisk minne om vannlevende biller som vannkalver eller vannkjær. På undersiden har de en del stive hår, oversiden er helt naken, fint punktert. Bein og antenner er temmelig korte.


== Levevis ==
I alle fall noen av artene har et halv-akvatisk levevis og lever på vannplanter, blant annet det problematiske ugresset vannhyasint (Eichhornia crassipes). De voksne billene flyr om natten og kan komme svært tallrikt til lys.


== Utbredelse ==
Arten har en to-delt utbredelse, med én underart i Karibia og én i det sørlige Sør-Amerika - tvilsomt om de to bør regnes til samme arte?


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Cyclocephalini
Slekten Chalepides Casey, 1915
Chalepides barbatus (Fabricius, 1781)
Chalepides barbatus argentinus Prell, 1938
Chalepides barbatus barbatus (Fabricius, 1781)


== Eksterne lenker ==
(en) Chalepides barbatus i Encyclopedia of Life 
(en) Chalepides barbatus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Chalepides barbatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chalepides barbatus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dynastidae du monde- nettside om arten
Australia/New Zealand cup i langrenn 2018/19

Australia/New Zealand cup i langrenn 2018/19 (forkortes ANC) var kontinentalcupen i langrenn for Australia og New Zealand for langrennssesongen 2018/19. Cupen er åpen for utøvere fra alle land. 
Cupen gikk over sju renn fra 21. juli 2018 i Perisher Valley 6. september 2018 i Snow Farm.Enkeltrennene ble vunnet av følgende utøvere:

21. og 22, juli: ANC #1 i  Perisher Valley
Sprint klassisk:  Phillip Bellingham (m) /  Chelsea Moore (k)
15/10 km fri teknikk:  Callum Watson (m) /  Barbara Jezeršek (k)
18. og 19. august: ANC #2 i  Falls Creek
Sprint fri teknikk:  Ole Jacob Forsmo (m) /  Emily Champion (k)
10/5 km klassisk stil:  Phillip Bellingham (m) /  Casey Wright (k)
4. til 6. september: ANC #3 (finale) i  Snow Farm
10/5 km fri teknikk:  Kyle Bratrud (m) /  Jessica Diggins (k)
Sprint fri teknikk:  Kevin Bolger (m) /  Sophie Caldwell (k)
15/10 km klassisk, fellesstart:  Benjamin Saxton (m) /  Jessica Diggins (k)


== Sluttresultater menn ==


== Resultater kvinner ==

Norske plasseringer: Ingvild Soland Bolin (26).


== Referanser ==


== Kilder ==
Sluttstilling menn
Sluttstilling kvinner
Sergej Jutkevitsj

Sergej Iosifovitsj Jutkevitsj (russisk: Серге́й Ио́сифович Ютке́вич) født 28. desember 1904 i St. Petersburg, Det russiske keiserdømmet, død 24. april 1985 i Moskva) var en sovjetisk filmregissør og manusforfatter.


== Filmer i utvalg (regi) ==
1932 – Vstretsjnyj
1937 – Sjakhtjory
1938 – Tsjelovek s ruzjom
1940 – Jakov Sverdlov
1943 – Den tapre soldat Svejk
1946 – Frankrikes frigjøring
1946 – Zdravstvuj, Moskva!
1947 – Svet nad Rossijej
1948 – Tre møter (Три встречи)
1951 – Przjevalskij (Пржевальский)
1954 – Velikij voin Albanii Skanderbeg
1955 – Othello
1957 – Rasskazy o Lenine
1966 – Lenin v Polsje (Ленин в Польше)
1968 – Dzjamilja
1969 – Lika - Tsjekovs kjærlighet
1981 – Lenin v Parizje


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergej Jutkevitsj på Internet Movie Database 
(sv) Sergej Jutkevitsj i Svensk Filmdatabas 
(da) Sergej Jutkevitsj på Filmdatabasen 
(fr) Sergej Jutkevitsj på Allociné 
(fr) Sergej Jutkevitsj på Allociné 
(en) Sergej Jutkevitsj på AllMovie 
(en) Sergej Jutkevitsj hos The Movie Database
Mondopoint

Mondopoint eller Mondo er det internasjonale systemet for metriske skostørrelser. Det kan brukes for alle skotyper, og er ment å ta over for ulike nasjonale systemer for skostørrelser. I 1991 med ISO 9407 ble det definert som den foretrukne metoden for å angi skostørrelser.


== Oppbygning ==

		


=== Lengde ===
Mondostørrelser er basert på metriske enhter hvor skostørrelsen tilsvarer fotlengden i millimeter. For eksempel vil en fotlengde på 255 mm tilsvare størrelsen på 255 i Mondo-systemet (omtrent likt 6.5 UK, 7.5 US mens, 8.5 US womens, 40 EUR).


=== Bredde ===
I Mondopoint er det mulig å angi skoens bredde ved å angi et eget tall for dette etter en skråstrek. For eksempel vil 250/100 angi en størrelse på 250 fotlengde og 100 fotbredde.


== Bærekraft ==
Mondopoint har mulighet til å angi fotbredde som en del av størrelsen, og siden dette mangler i dagens nasjonale systemer er dette en styrke med Mondopoint. Det kan være en kjennsgjerning av skobredden gjerne kan variere noe mellom skomerker, og derfor hvordan sko fra ulike produsenter passer ulike personer (smale eller brede føtter, høy eller lav vrist). 
Ved netthandel kan Mondopoint dermed medføre til mer miljøvennlig og bærekraftig handel ved at det blir større sannsynlighet for å kjøpe en sko som passer og dermed slipper å returnere varen. 


== Bruk ==
Mondopoint-systemet har blitt tatt i bruk fullt ut i på militærsko av NATO og for vernesko. For eksempel tilsvarer en skostørrelse på 280/110 en fotlengde på 280 mm og en fotbredde på 110 mm (cirka 40 EUR). Mondopoint har også blitt bransjestandard for alpinstøvler.


=== Lignende systemer ===
Et lignende system er det japanske hvor størrelsen oppgis i centimeter istedet for millimeter (for eksempel 25.5 istedet for 255), men dette er ikke i henhold til standarden. En fordel med å bruke millimeter i henhold til standarden er at man unngår halve størrelser og bruk av desimaler. Det japanske systemet har heller ikke mulighet for å angi fotbredde, slik som Mondopoint.


== Se også ==
Skomakerlest
Felles europeisk standard for størrelsesmerking av klær


== Referanser ==
Actinobolus trilobus

Actinobolus trilobus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blank, brun hornbille. Denne slekten har en noe mindre avlang kroppsform enn mange andre Phileurini. Hannen har et kort horn på hver side av hodet, forøvrig er kjønnene nokså like. Pronotum er rundet, med tett og kraftig punktering foran, glatt og blankt bak.
Dekkvingene har dype punktstriper. Beina er kraftige.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Phileurini Burmeister, 1847
Slekten Actinobolus Westwood, 1841
Actinobolus trilobus Luederwaldt, 1910


== Eksterne lenker ==
Nettsdie om arten
(en) Actinobolus trilobus i Encyclopedia of Life 
(en) Actinobolus trilobus i Global Biodiversity Information Facility 
Actinobolus trilobus – detaljert informasjon på Wikispecies
Rio Open 2020

Rio Open 2020 var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2020, som fant sted i Rio de Janeiro i Brasil fra 17. til 23. februar 2020.
Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn på grus.


== Seeding ==
Utøverne ble seedet etter plassering på ATPs verdensranking fra 10. februar 2020.


== Singel ==


=== Øvre halvdel ===


=== Nedre halvdel ===


== Dobbel ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pt) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted
Porta Naevia

Porta Naevia var en antikk byport gjennom den servianske mur i Roma.
Ifølge oppregningen hos Marcus Terentius Varro var dette den første i den medsols oppregningen porta Naevia, porta Raudusculana og porta Lavernalis. Dette plasserer byporten i den østlige del av  Aventinen (Lille Aventinen). For dette taler også et innskriftsfunn som for byens Regio XII belegger en vicus portae Naeviae. Denne vicus var formodentlig en forlengelse av Via Ardeatina som løp utenfor muren, slik at porten turde ha vært mellom desenere kirker Santa Balbina all’Aventino og San Saba.
Ifølge Sextus Pompeius Festus var navnet på byporten, som også nevnes av  Titus Livius og Iulius Obsequens, å tilbakeføre på den silva eller nemora Naevia som tilhørte en viss Naevius, og som hadde sårlig rykte ettersom tyver og vagabonder samlet seg der.  Det er ikke bavart noen rester av porten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Filippo Coarelli: Rom. Ein archäologischer Führer. Herder, Freiburg (Breisgau) u. a. 1981, ISBN 3-451-17247-X, s. 20.
Samuel Ball Platner, Thomas Ashby: A Topographical Dictionary of Ancient Rome. Oxford University Press, London 1929, s. 409 (online).
Lawrence Richardson Jr.: A New Topographical Dictionary of Ancient Rome. Johns Hopkins University Press, Baltimore MD u. a. 1992, ISBN 0-8018-4300-6, s. 304–305.
Porta Raudusculana

Porta Raudusculana var en antikk byport i den servianske mur i Roma.
Slik portene nevnesetter hverandre av Marcus Terentius Varro fulgte porta Raudusculana umiddebart på porta Naevia. Den turde dermed å være å stedfeste til den østlige del av Aventinen. For dette taler et inskriftsfunn som belegger at den historiske Regio XII hadde en vicus portae R(a)udusculanae. Denne vicus var formodentig en forlengelse av vicus piscinae Publicae, slik at porten turde ha stått omtrent der hvor den moderne Viale Aventino og Via di San Saba møtes. Dagens Piazza Albania, som ligger på dette stedet, ble frem til 1940 kalt Piazza Raudusculana.
Det foreligger forskjellige overleveringer om navnet . Ifølge Varro hadde porten dette nacnet fordi den var av bronse. Ifølge Sextus Pompeius Festus skyldtes navnet enten byggverkets rue og ubearbeidede fremtoning, eller, som hos Varro, på anvendelsen av bronse. En avvikende forklaringer er overlevert av Valerius Maximus. Ifølge denne hadde porten et bilde med bronsehorn, til minne om den legendariske pretor Marcus Genucius Cipus fra republikkens tider - det vokste horn ut av hans panne mens han vendte tilbake til Roma og nærmet seg byporten etter et seierrikt felttog. Augurene tolket dette som et forvarsel om hans kongeverdighet som hanville få når han trådte inn i byen. For å slippe dette sørget han for å få senatet til å forvise ham fra Roma. Ham til ære ble hans bilde med to horn anbragt på porten, som derfor bærer hans tilnavn ,den bronsede.
Selv om legenden turde være gammel nok til å passe med murens historie, synes det vel så sannsynlig at navnet syldes at den ble kledt med bronseplater.


== Litteratur ==
Filippo Coarelli: Rom. Ein archäologischer Führer. Herder, Freiburg (Breisgau) u. a. 1981, ISBN 3-451-17247-X, s. 22.
Samuel Ball Platner, Thomas Ashby: A Topographical Dictionary of Ancient Rome. Oxford University Press, London 1929, s. 414 (online).
Lawrence Richardson Jr.: A New Topographical Dictionary of Ancient Rome. Johns Hopkins University Press, Baltimore MD o.a. 1992, ISBN 0-8018-4300-6, s. 308.


== Referanser ==
Australia/New Zealand cup i langrenn 2017/18

Australia/New Zealand cup i langrenn 2017/18 (forkortes ANC) var kontinentalcupen i langrenn for Australia og New Zealand for langrennssesongen 2017/18. Cupen er åpen for utøvere fra alle land. 
Cupen gikk over sju renn fra 22. juli 2017 i Perisher Valley til 9. september 2017 i Snow Farm.Enkeltrennene ble vunnet av følgende utøvere:

22. og 23. juli: ANC #1 i  Perisher Valley
Sprint fri teknikk:  Phillip Bellingham (m) /  Barbara Jezeršek (k)
10/5 km klassisk:  Philippe Nicollier (m) /  Katerina Paul (k)
19. og 20. august: ANC #2 i  Falls Creek
Sprint klassisk:  Phillip Bellingham (m) /  Barbara Jezeršek (k)
15/10 km fri teknikk:  Phillip Bellingham (m) /  Barbara Jezeršek (k)
7. til 9. september: ANC #3 (finale) i  Snow Farm
10/5 km fri teknikk:  Benjamin Lustgarten (m) /  Jessica Diggins (k)
Sprint klassisk:  Ben Saxton (m) /  Sophie Caldwell (k)
15/10 km klassisk, fellesstart:  Benjamin Lustgarten (m) /  Jessica Diggins (k)


== Sluttresultater menn ==


== Resultater kvinner ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Sluttstilling menn
Sluttstilling kvinner
Edvard Nikolai Joakimsen

Edvard Nikolai Joakimsen (født 12. februar 1867 i Borge i Lofoten, død 5. januar 1941 samme sted) var en norsk fisker, gårdbruker og politiker fra Venstre.Joakimsen hadde utdanning fra Lofoten og Vesterålens amtsskole og fra middelskole i Hamar. Fra rundt 13 års alder dro han på fiske, noe han fortsatte med fram til 1909. I 1907 tok han over deler av farsgården. Samtidig var han i perioden 1892–1912 herredskasserer. Fra 1916 til 1933 var han fyrvokter på Ballstad fyr.Han var medlem av herredsstyret i Borge fra 1899 til 1904 og så igjen fra 1908 og i ei rekke år. Han hadde mange andre verv i herredet og i den lokale Borge Sparebank. På nasjonalt plan satt han i flere departementsutvalg: fiskeforsyningskomiteen av 1916, selvangivelseskomiteen av 1916, komiteen om lønnsregulativ for leger av 1917 og formannskapslovutvalget av 1919.Joakimsen representerte Lofoten krets av Nordland amt på Stortinget i fire valgperioder fra 1910 til 1921. I den første perioden, 1910–12, var han sekretær i næringskomiteen, deretter i 1913 formann i samme komite. I 1914-sesjonen var han permittert. Fra 1915 var han i vegkomiteen, der han var nestformann 1917–18 og formann 1919–21. Joakimsen var vararepresentant til Stortinget fra 1906 til 1909.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Edvard Nikolai Joakimsen hos Norsk senter for forskningsdata
Porta Lavernalis

Porta Lavernalis var en antikk byport i den servianske mur i Roma.
Porten lå tett på gudinnen Lavernas hellige lund, som formodentlig var rett utenfor bymuren, ettersom det var et sted der tyver pleide å skjule sitt bytte. Ifølge Marcus Terentius Varro var porta Lavernalis etter portene porta Naevia og porta Raudusculana. Således tude den være vestenfor oppe på Aventinen, hvor en antikkens gate fulgte det moderne gateløpet Via di Porta Lavernale og brøt gjennom bymuren, og knyttet sammen vicus Armilustri med Via Ostiensis. I så fall lå porten formodentlig direkte øst for Bastione del Sangallo fra 1400-tallet. Men på den annen side er det overlevert en Lavernas lund ved Via Salaria, sltså helt nord i byen. Om dette kanskje var et andre kultsted for tyvenes verneguddinne, eller om man heller burde anta at Porta Lavernalis også var nord i byen, er et åpent spørsmål. Noen rester av porten er ikke funnet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Filippo Coarelli: Rom. Ein archäologischer Führer. Herder, Freiburg (Breisgau) o.a. 1981, ISBN 3-451-17247-X, s. 20.
Samuel Ball Platner, Thomas Ashby: A Topographical Dictionary of Ancient Rome. Oxford University Press, London 1929, s. 409 (online).
Lawrence Richardson Jr.: A New Topographical Dictionary of Ancient Rome. Johns Hopkins University Press, Baltimore MD o.a. 1992, ISBN 0-8018-4300-6, s. 304.,
Bothynus herteli

Bothynus herteli er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blank, brunsvart hornbille. Hodet er uten horn. Hannen har en nokså stor grop foran på pronotum, med et horn ved forkanten og ett på hver side av uthulingen. Pronotum er ganske fint og spredt punktert bortsett fra gropen som har kraftig mikroskulptur. Dekkvingene har fine punktrekker. På beina har for-leggene tre store, skarpe tenner.


== Levevis ==
Svært lite er kjent om biologien til denne slekten, og larvene er ukjente. Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Guyana og Fransk Guyana.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
Slekten Bothynus Hope, 1837
Bothynus herteli Endrödi, 1968


== Kilder ==
Dynastidae du monde- nettside om arten
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Bothynus [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Bothynus herteli i Encyclopedia of Life 
(en) Bothynus herteli i Global Biodiversity Information Facility 
Bothynus herteli – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Bothynus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Porta Trigemina

Porta Trigemina var en av hovedbyportene gjennom Serviusmuren i Roma i klassisk romersk tid.
Den eksisterer ikke lengre, men den er blitt flittig nevnt av eldre forfattere. Den anses å ha stått mellom den nordlige delen av Aventinen og Tiberen nær Forum Boarium. Noen knytter den til funnet av en 3,30 meter bred bue av tuff, utgravd 40 meter sør for dagens kirke Santa Maria in Cosmedin.
Det antas at dens navn skyldes at den hadde tre portganger på grunn av den stri trafikken fra Ostia på Via Ostiensis. 
Trigemina betyr trilling. Men ettersom en slik konstruksjon ikke er sikret ved noen funn fra før Sullas tid, mener en alternativ hypotese at den i augusteisk tid ble fornyet slik at den bestod av tre porter satt etter hverandre.
Porten var kjent for horden av tiggere som samlet seg utenfor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Information om Porta Trigemina fra LacusCurtius' nettside.
Porta Trigemina på italiensk
Porta Trigemina II på italiensk
VM i basketball for menn 1982

VM i basketball for menn 1982 (verdensmesterskapet i basketball for menn) ble arrangert i Colombia i 1982.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
VM i basketball for menn 1986

VM i basketball for menn 1986 (verdensmesterskapet i basketball for menn) ble arrangert i Spania i 1986.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
VM i basketball for menn 1990

VM i basketball for menn 1990 (verdensmesterskapet i basketball for menn) ble arrangert i Argentina i 1990.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
VM i basketball for menn 1994

VM i basketball for menn 1994 (verdensmesterskapet i basketball for menn) ble arrangert i Canada i 1994.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
VM i basketball for menn 1998

VM i basketball for menn 1998 (verdensmesterskapet i basketball for menn) ble arrangert i Athen i Hellas i 1950.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
Porta Flumentana

Porta Flumentana var en antikk byport i den servianske mur i Roma. Den stammet fra 5. århundre f.Kr., og ble likesom hele denne bymuren fornyet i det 4. århundre f.Kr.
Porta Flumentana lå nær Tiberen, derav navnet - flumen betyr «flod, elv». Den befant seg uten tvil mellom Kapitol og elven, ettersom det her var et område kjent som å ligge extra portam Flumentanam og at porten var i sørlige del av campus Martius – en områderder de aller fleste innbyggere var velstående mennesker. En mer nøyaktig lokalisering er ikke mulig, skjønt sannsynligheten taler for at den var mellom den nåværende kirken San Teodoro al Palatino og den gate som fremdeles kalles Vico Jugario, eller nær Portunustempelet. Nev må ha vært umiddelbart nær porta Carmentalis, nær insula Tiberiana. Området var frem til augusteisk til stadig flomrammet.
Portenåpnet seg mor den luksuriøse forretningsgaten vicus Tuscus, som var den økonomiske hovedåren for den av etruskere bebodde bydel mellom Kapitol og Velabrum.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lawrence Richardson Jr.: A New Topographical Dictionary of Ancient Rome. Johns Hopkins University Press, Baltimore MD o.a. 1992, ISBN 0-8018-4300-6, s. 303.
Samuel Ball Platner, Thomas Ashby: A Topographical Dictionary of Ancient Rome. Oxford University Press, London 1929, s. 408 (online).
Filippo Coarelli: Rom. Ein archäologischer Führer. Verlag von Zabern, Mainz 2000, ISBN 3-8053-2685-8, s. 20–24.