jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gerry Weber Open 2018

Gerry Weber Open 2018 var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2018 som fant sted i Halle i Tyskland fra 18. til 24. juni 2018.Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn på gress.


== Vinnere ==


=== Singel ===
 Borna Ćorić slo  Roger Federer, 7–6(8–6), 3–6, 6–2


=== Dobbel ===
 Łukasz Kubot /  Marcelo Melo slo  Alexander Zverev /  Mischa Zverev, 7–6(7–1), 6–4


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Queen’s Club Championships 2018

Queen's Club Championships 2018 var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2018 som fant sted i London i Storbritannia fra 18. til 24. juni 2018.Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn på gress.


== Vinnere ==


=== Singel ===
 Marin Čilić slo  Novak Djokovic, 5–7, 7–6(7–4), 6–3


=== Dobbel ===
 Henri Kontinen  /  John Peers slo  Jamie Murray /  Bruno Soares 6–4, 6–3


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2018 Fever-Tree Championships – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Antalya Open 2018

Antalya Open 2018 var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2018 som fant sted i Antalya i Tyrkia fra 24. til 30. juni 2018.Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn på gress.


== Vinnere ==


=== Singel ===
 Damir Džumhur slo  Adrian Mannarino, 6–1, 1–6, 6–1


=== Dobbel ===
 Marcelo Demoliner /  Santiago González slo  Sander Arends /  Matwé Middelkoop, 7–5, 6–7(6–8), [10–8]


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Apelles

Alelles kan sikte til:

Apelles (Bibelen), en av de sytti Jesu disipler og tidligkristen biskop
Apelles (maler) fra Kos.
John Aae

John Amandus Olsen Aae (1890–1968) var en norsk politiker (Ap) og pressemann, mest kjent som ordfører i Trondheim fra 1948 til 1957 og disponent i Arbeider-Avisa i en mannsalder.


== Tidlig liv og virke ==
Han ble født i Krokom i Jämtland av norske Lena Aae, som var ugift og arbeidet som meierske. Faren var den svenske skomakersvennen Olof Nilsson, som snart utvandret til Amerika. Gutten ble oppkalt etter sin morfar, John Aae, som hadde bygslet en plass under gården Å i Snillfjord. Ti måneder gammel ble John satt bort til sin mors søster, Elisabet, på husmannsplassen Aunbakken i Snillfjord. I 1897 kom de tilbake til Å. Moren kom tilbake til Norge noen år senere og giftet seg i 1906 med lærer og klokker Peder Strand på Vinjeøra.John Aae var sjømann og gårdsgutt i Snillfjord, men flyttet til Trondheim for å gå amtsskolen på Moholt under bestyrelse av Peter Dybdahl. Aae begynte i 1908 på underoffiserskolen, men sluttet som følge av hærordningen av 1909, som gav ham færre yrkesmuligheter i det militære. Han tok heller et halvårig kurs på Karl Solbergs handelsskole og ble ansatt hos en kolonialgrossist. På denne tiden var samvirkebevegelsen på sterk fremmarsj, og i 1914 ble han samvirkelagsbestyrer på Selsbakk. I 1917 ble mange forsyningsoppgaver overtatt av kommunene, som følge av verdenskrigen, og Aae gikk over til en stilling som forretningsfører for provianteringsrådet i Strinda.


== Inn i politikk og arbeiderpresse ==
Han meldte seg inn i Trondheim sosialdemokratiske forening, ledet av Martin Tranmæl, i 1912. Året etter ble foreningen sammensluttet med Trondheim sosialdemokratiske ungdomslag, ledet av K.O. Thornæs, til Trondheim sosialistlag. Aae ble valgt inn i styret, som ble ledet av Tranmæl. Han ble også valgt inn i Strinda herredsstyre. I 1915 og 1916 var han i to semestre formann i Trøndelag distriktsorganisasjon av Norges sosialdemokratiske ungdomsforbund. Han ble senere formann i Sør-Trøndelag arbeiderparti. I partiet traff han også Gjertrud Sagflaat, som han giftet seg med i 1918.I 1919 ble han ansatt som forretningsfører i partiorganet Ny Tid i Trondheim. Ved partisplittelsen i 1923 valgte flertallet i trondheimspartiet å følge Norges Kommunistiske Parti. Aae sa opp sin stilling i Ny Tid og ble med i den nye trondheimsavdelingen av Det norske Arbeiderparti, ledet av Ivar Aarseth, i likhet med sin nære venn Ivar Skjånes.I 1924 begynte utgivelsen av Arbeiderpartiet nye organ i Trondheim, Arbeider-Avisa, med Aae som disponent. I 1928 ble han også innvalgt i Trondheim bystyre, og i 1935 medlem av formannskapet og varaordfører, mens Ivar Skjånes var ordfører. Under okkupasjonen ble det lovlig valgte bystyret avsatt og Arbeider-Avisa stanset av okkupasjonsmyndighetene. Aae satt i fem måneder fengslet på Falstad, og tok seg senere over til Sverige, hvor han ble værende med sin familie til frigjøringen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gullvåg, Eigil (1974). Arbeider-Avisa gjennom 50 år 1924–1974. Trondheim. 
Aae, John og Winnberg, Torgeir (red.) (1992). Erindringer. Trondheim: Arbeiderbevegelsens historielag. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Anaïs St. John

Anaïs St. John (født 1973 i New Orleans som Anaïs Brown) er en amerikansk musiker, musikkpedagog og sceneartist fra New Orleans. St. John har en Bachelorgrad i musikk fra Xavier University og Mastergrad fra University of New Orleans.  
Hun har vært mezzosopran for New Orleans Opera, stilmessig kombinerer hun i nyere tid jazz, blues og R&B. 
Hennes musikk er inspirert av blant andre Irma Thomas, Germaine Bazzle, Eartha Kitt og Lola Falana.Hun har opptrådt på en rekke scener i New Orleans, som Tulane Summer Lyric Theater, Mid-City Theater, New Orleans Opera, Le Petit Theater, Le Chat Noir, og Jefferson Performing Arts Society. I tillegg har Anais St. John opptrådt på festivaler som inkluderer Jazz Fest, New Orleans Jazz and Heritage Festival, New Orleans French Quarter Fest, Umbria Winter Jazz Festival (Italia), og Jazz Ascona (Sveits).
Hun ga ut albumet ANAÏS St. John i april 2012. Anaïs St. John er hovedsakelig en liveartist som setter opp konserter og show. I 2014 satte hun opp et show med musikk av Donna Summer, og i 2018 utviklet hun showet Simply the Best: The Tina Turner Story om Tina Turners liv og diskografi.
I august 2018 debuterte hun med showet Lulu White: Queen of Storyville på Theatre Wego.Anais St. John er datter av saksofonisten Marion Brown som opptrådte med John Coltrane.


== Diskografi ==
Anaïs St. John, 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anaïs St. John på Apple Music 
(en) Anaïs St. John på MusicBrainz 
(en) Anaïs St. John på Spotify 
(en) Mama sings the Blues - New Orleans Living Magazine, May 17, 2008.
Millingtonia hortensis

Millingtonia hortensis er et eviggrønt tre i trompettrefamilien og den eneste arten i slekta Millingtonia.
Det blir 8–25 m høyt. Barken er korkaktig. Bladene sitter motsatt og er dobbelt- til tredobbeltfinnete og 40–100 cm lange. Småbladene er elliptiske til eggformede, 5–7 cm lange, 1,5–4 cm brede, helrandede og tilspissede.
Blomsterstanden består av flere kvaster og er ca. 25 cm i diameter. Kronrøret er hvitt, 3–7 cm langt og 2–3 mm i diameter ved basis. Det er 4 kronfliker som er 1–2 cm lange. En av flikene har et dypt hakk. De fire pollenbærerne er festet i åpningen til kronrøret. Fruktemnet har en lang griffel som stikker ut av kronrøret.
Blomstene åpner seg om natta, dufter sterkt og faller ofte av om morgenen. Frukten er en kapsel som er linjeformet, 30–35 cm lang og 1–1,5 cm bred. Frøene er flate og har gjennomsiktige vinger.
Millingtonia hortensis vokser vilt i Kina (bare sørlige Yunnan), Kambodsja, Laos, Myanmar, Thailand og Vietnam. Den er vanlig dyrket i India, Indonesia og Malaysia og er av og til naturalisert. 


== Galleri ==

		
		
		
		


== Litteratur ==
«Millingtonia hortensis ». Flora of China. Besøkt 28. oktober 2018. 
S. Natesh. «9. Indian Cork Tree» (PDF). Remarkable Trees on NII Campus. 


== Eksterne lenker ==
(en) Millingtonia hortensis i Encyclopedia of Life 
(en) Millingtonia hortensis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Millingtonia hortensis hos NCBI 
(en) Millingtonia hortensis hos The International Plant Names Index 
(en) Millingtonia hortensis hos Tropicos 
(en) Kategori:Millingtonia hortensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Millingtonia hortensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Markvard Bækken

Markvard Bækken (født  5. september 1915 i Kynnberget i Sørskogbygda, død 30. august 1992 i Elverum) var en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Bækken kom inn i kommunestyret i 1952, ble valgt til varaordfører i Elverum i 1959, og ble gjort til ordfører da forgjenger Enok Sletengen døde plutselig 22. november 1962. Bækken var ordfører i 17 år, frem til 31. desember 1979, og er den lengstsittende ordføreren Elverum har hatt. Hans sivile stillinger var som småbruker, gartner og jordstyresekretær/assistent hos herredsagronomen.Det viktigste som skjedde med kommunen mens Bækken var ordfører var etableringen av Elverum sentralsykehus, som skjedde etter at fylket først hadde utredet sykehus på Hamar. Etter press fra Elverum og nabokommunene endte det med at fylkestinget ikke klarte å ta en beslutning, så regjeringen bestemte at sykehuset skulle ligge på Elverum.Han var formann i Elverum Elektrisitetsverk fra 1980 til 1983, formann i Elverum samvirkelag, og formann i Elverum og Omegn Boligbyggelag fra 1963 til «ut på 1970-tallet». Bækken var også forretningsfører for Årbok for Glåmdalen.
Han giftet seg med Målfrid Løken/Mølmen fra Dovre, som han møtte mens han gikk landbruksskole på Toten under krigen. De fikk to barn. De kjøpte den tidligere husmannsplassen Sagtjernet på Søbakken i 1943.


== Referanser ==
Apelles (maler)

Apelles (gresk Απελλής; flor. 300-tallet f.Kr., kanskje fra Kolofon, døde kanskje på Kos) levde på Alexander den stores tid og var en av oldtidens mest berømte malere.
Han var forfatter av en lærebok. Flere av hans utsagn er blitt ordtak eller stående uttrykk. Slik for eksempel hans svar til en skomaker som først hadde kommet med anmerkning vedrørende en sko som Apelles hadde malt, men etter at Apelles hadde forbedret skoen, i overmot anmäerket også om benet: «Skomaker, bli ved din lest!» (latin: Ne sutor ultra crepidam!), og hans kjente valgspråk: «Ingen dag uten linjeøvelse» (latin: Nulla dies sine linea).


== Referanser ==


== Kilder ==
Oppslag av cand.mag. H.A. Kjær i Salmonsens Konversationsleksikon, bd. 1, s. 859


== Litteratur ==
Werner Krenkel: Apelles bei Petron und Lucilius. In: Wissenschaftliche Zeitschrift der Universität Rostock. 17.7/8 (1968) 689–695.
Künstlerlexikon der Antike. I (2001) 62–64 s.v. Apelles (I) (G. Bröker)
Bernard Andreae: Apelles von Kolophon. Das Telephosbild aus Herculanum im antiken und modernen Kunsturteil. Abhandlungen der Geistes- und Sozialwissenschaftlichen Klasse / Akademie der Wissenschaften und der Literatur. Mainz, 2011,2.
David Cast: Simon the Shoemaker and the Cobbler of Apelles. In: Source. 28 (2008) 1–4.
Christiane J. Hessler: Ne supra crepidam sutor! Schuster, bleib bei deinem Leisten. Das Diktum des Apelles seit Petrarca bis zum Ende des Quattrocento. I: Fifteenth Century Studies. 33 (2008) 133–150.


== Eksterne lenker ==
(en) Apelles – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oppslag i Den Store Danske, DSD
Sutor, ne ultra crepidam

Skomaker, bli ved din lest er en talemåte som går ut på at man bør holde seg til å bedømme det man kjenner til. Det kommer fra latinets Sutor, ne ultra crepidam, som egentlig betyr «skomakeren må ikke bedømme noe utover skoene».
Bakgrunnen for uttrykket er en historie som fortelles av Plinius den eldre (23-79) i hans Naturalis Historia  [XXXV, 85 (Loeb IX, 323–325)]. Den greske maleren Apelles pleide ifølge Plinius å tyvlytte til folk som betraktet bildene hans. En dag han stod gjemt ved et av sine malerier på gaten i Kos, dukket det opp en skomaker som først begynte å kritisere hvordan maleren hadde gjengitt en sandal. Deretter begynte skomakeren å kritisere hvordan benet som bar sandalen var malt. Da skal Apelles blitt provosert, og kommet med utbruddet «Sutor, ne ultra crepidam» – skomakeren fikk etter hans mening nøye seg med å kommentere skotøyet på bildet; det øvrige var ikke noe han hadde forutsetninger for å uttale seg om.


== I andre språk ==


=== Engelsk ===
På engelsk brukes substantivet «ultracrepidarian» om en person som uttaler seg (gjerne i det vide og det brede) om emner han eller hun ikke har noen innsikt i. Selve fenomenet kalles «ultracrepidarianism».Det engelske uttrykket "A cobbler should stick to his last" motsvarer det norske ordtaket "Skomaker, bli ved din lest".


=== Russisk ===
På russisk brukes ulike varianter av uttrykket "Суди, дружок, не свыше сапога" (Fell ingen dom, min venn, utover (det som gjelder) støvelen), som skriver seg fra Aleksandr Pusjkins poetiske gjendiktning fra 1829 av historien om Apelles.


=== Spansk ===
I spansktalende land brukes ordspråket "Zapatero, a tus zapatos" ("Skomaker, (hold deg) til skoene dine").


=== Fransk ===
På fransk brukes varianter av uttrykket «Cordonnier, ne juge pas plus haut que la chaussure!», som i omtrentlig oversettelse betyr «Skomaker, avsi ingen dom over det som er ovenfor skoen! ».


== Se også ==
Dunning-Kruger-effekten


== Referanser ==


== Kilder ==
Carlquist, Gunnar, red. (1937). Svensk uppslagsbok. Bd 19. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. s. 981.
Hollow Creature

Hollow Creature er et teaterprosjekt som ble etablert i 1997 av dukkespiller og dukkemaker Kirsti Ladegaard og scenograf og regissør Gerd Zoe Christiansen.Hollow Creature utforsker et tverrkunstnerisk uttrykk med akse i teaterdukken som plastisk og dramatisk objekt, og forestillingene blir til gjennom en prossessorientert dramaturgi. Hollow Creature har siden starten arbeidet med en rekke kunstnere som fra ulike felt har bedratt til å skape forestillinger med et sterkt visuelt og auditivt uttrykk.
I figurteatret sirkulerer energien gjennom trianglet  spiller-objekt- tilskuer, i en komplisert informasjonsstrøm som krever presis artikulasjon av dukkespilleren, siden det er hun som til enhver tid bestemmer hvor publikum skal ha sitt fokus: på spilleren selv, eller objektet, eller relasjonen mellom de to.  Å være dukkespiller handler om evnen til å projisere pust, liv og bevegelse fra sin egen kropp til et dødt objekt.
Siden 2002 har Kirsti Ladegaard drevet Hollow Creature alene.
I 2001 ble Christiansen tildelt Heddaprisen for scenografien til Hollow Creatures produksjon Tigerhagen. Kritikerne omtalte kompaniets scenkunst som «teater i grenseland».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Hollow Creature på www.sceneweb.no - besøkt 29. oktober 2018.
Transportbro

Transportbro (også kalt bro med hengeferje) er en bro med to høye og solide ståltårn i land hvor det blir reist en bærer eller fagverkskonstruksjon med skinner for en vogn over elven. Fra denne vognen vil kabler føres ned til en stor plattform som dermed transporteres fra elvebredd til elvebredd. Brokonstruksjonen var ment for vegtransport over et trafikkert elveløp eller innløp hvor brolegemet ikke skulle stenger for skipene. Vegkjøretøyene vil kjøres inn i plattformen eller gondolplattformen, og så føres fram til den andre elvebredden, men det ment liten kapasitet i senere tid. Denne brotypen var uvanlig, bare et par dusin broer var bygd, stort sett ved århundreskiftet til det tjuende århundret. I 2010-årene er bare åtte bevarte broer tilbake, den ene har blitt konvertert om til løftebro.
Den første transportbroen som var bygd, var Biscaya-broa i Portugalete i Spania som stod ferdig i 1893. Broingeniøren Alberto Palacio hadde designerte denne broen, som tjente som inspirasjonskilde for andre brobyggerne som vil ha liknende broer. Brotypen hadde vist seg praktisk hvor man ikke kan bygge lange broer med stor brospenn på overgangssteder hvor det heller ikke var mulig å ha ferjeovergang. Så tidlig som i 1872 var den første transportbroen planlagt over elven Tees i Middlesbrought, men det ble kansellert på grunn av finansielle vanskeligheter. Dermed kunne den spanske arkitekten fra Bilbao sammen med sin kollega Arnodin fra Frankrike tar æren i 1893. De hadde valgt å bruke hengebroprinsippet med 160 meter avstand mellom tårnene.Biscaya-broen som også het Viscaya-broen er omtalt som en heisebro som deles i to grupper, løftebro og transportbro.


== Transportbroene ==


== Nye broer ==


== Tidlige historiske broer ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hawks, Ellison (1925). Ungdommens ingeniørbok. Oslo: Gyldendal. 
John Hannavy; Transporter Bridges - an Ilustrated History Pen & Sword Transport 2020 ISBN 978 1 52676 038 8
Svein Magne Olsen; Broer i Norge Vigmostad & Bjørke 2008 ISBN 978-82-419-0504-9
Flemming Søeborg; Færgen er i havn om få minutter Gyldendal 2017 ISBN 978-87-02-24620-9


== Eksterne lenker ==
(en) Transporter bridges – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

BBC Article on the Middlesbrough Transporter Bridge
Warrington Transporter Bridge
BBC Article on the Bridges of the River Tees
Structurae: Transporter bridges
The World of Transporter bridges
Official Website of the Rochefort Transporter Bridge
Flying Bridges: A Short History of Transporter Bridges
Eidsvollbrua

Eidsvollbrua (Nye Eidsvoll bru) er en spennbetongbro på fylkesvei 181 i Eidsvoll kommune i Viken. Brua krysser Vorma, er 320 meter lang og hovedspennet er på 40 meter. Brua ble offisielt åpnet den 17. mai 1992. Noen få meter nordvest for brua ligger den noe mindre Sundbrua.


== Se også ==
Sundbrua (Eidsvoll)
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==
Sundbrua (Eidsvoll)

Sundbrua (Gamle Eidsvoll bru) er en stålfagverksbro på fylkesvei 181 (kommunal vei) i Eidsvoll kommune i Viken. Brua krysser Vorma, er 192 meter lang og hovedspennet er på 71 meter. Brua ble åpnet i 1923 og erstatta en eldre trebro fra 1857. Sundbrua er i dag stengt for biltrafikk og benyttes kun som gang- og sykkelbro. Noen få meter sørøst for brua ligger den noe større Eidsvollbrua.


== Se også ==
Eidsvollbrua
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==
Presterød

Presterød er en bydel i Tønsberg i Vestfold. Bydelen ligger rett ved siden av åsen Sandeåsen. Presterøds høyeste punkt er åsen og boligområdet Presterødåsen. Presterød lå tidligere i Sem kommune.


== Kjente personer fra Presterød ==
Ivar Christian «Ravi» Johansen, norsk artist.
I Had a Notion

«I Had a Notion» er en sang skrevet av Joe Morris som ble spilt inn og gitt ut på singel med Joe Morris Orch. med Al Savage i 1953. Singelen kom på tredjeplass på R&B-lista.
Ike & Tina Turner spilte inn sangen og ga den ut på albumet The Soul of Ike & Tina Turner i 1960. I 1972 spilte de den inn igjen og ga den ut på albumet Let Me Touch Your Mind.
Spencer Smith

Spencer Smith (født 11. mai 1973) er en britisk tidligere triatlet, som er to ganger verdensmester i triatlon.


== Idrettskarriere ==
Han ble verdensmester i triatlon to ganger; i 1993 og 1994. Han ble også europamester i triatlon i 1992 og 1997. I 1996 fikk han bronse i VM i langdistansetriatlon. 
Han kom på femteplass i VM i Ironman 1998, og kom på åttendeplass i VM i Ironman 2000. Han har vunnet to Ironmanløp; Ironman Florida i 2001 og Ironman Brasil i 2002. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Spencer Smith – ITU 
(en) Spencer Smith – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (triatlon)
VM i triatlon 1993

VM i triatlon 1993 ble arrangert i Manchester i Storbritannia 21. og 22. august 1993.


== Resultater elite ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Resultater junior ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Se også ==
Verdenscupen i triatlon 1993


== Kilder ==
Resultater, menn elite
Resultater, kvinner elite
Resultater, junior menn
Resultater, junior kvinner
Dorotheos av Tyros (forfatter)

Dorotheos av Tyros er et navn som knyttes til et dokument, kalt Pseudo-Dorotheus, som fikk innflytelse innen tidlig kristen hagiografi og kirkehistorie.
Denne Dorotheos av Tyros var angevelig biskop av Tyros på 400-tallet. Skriftet som knyttes til hans navn består av en prolog, fulgt av en katalog over  Jesu 70 disipler og apostler og en fortegnelse over biskoper i Konstantinopel, og så en epilog med legender om bibelske personer. Dokumentet kalles Pseudo-Dorotheos, eller Synopsis de vita et morte prophetarum, apostolorum et discipulorum domini.
Den som står bak, er imidlertid en nå ukjent bysantinsk forfatter sent på 700-tallet eller på 800-tallet som skjulte seg bak navnet Prokopios. Han benytter imidslertid navnet til en legendarisk biskop fra 400-tallet, Dorotheos, biskop av Tyros; dette for å gi sin tekst en sterkere autoritet. Hensikten med bispelisten var å styrke beleggene for at bispesetet i Byzantion/Konstantinopel skulle tilskrives apostelen Andreas. I virkeligheten har teksten intet med denne legendære biskop Dorotheos fra 400-tallet å gjøre.


== Utgaver ==
Jacques Paul Migne: Patrologia Graeca Bd. 10, S. 953–958.
Theodor Schermann: Prophetarum vitae fabulosae. Indices apostolorum discipulorumque domini Dorotheo, Epiphanio, Hippolyto aliisque vindicate. Teubner, Leipzig 1907, s. 131–160 (Volltext).


== Litteratur ==
Theodor Schermann: Propheten und Apostellegenden. Nebst Jüngerkatalogen des Dorotheus und verwandter Texte (= Texte und Untersuchungen zur Geschichte der altchristlichen Literatur Bd. 31, 3). Hinrichs, Leipzig 1907, s. 144–153. 174–198.


== Referanser ==
Pseudo-Dorotheos av Monemvasia

Pseudo-Dorotheos av Monemvasia (gresk: Δωρόθεος Μονεμβασίας) er navnet gitt til den ukjente forfatter (eller kompilator) av en gresk krønike med tittelen Historisk bok (Βιβλίον Ιστορικόν), publisert i Venezia i 1631. Verket er en verdenshistorie fra skapelsen frem til 1570. For forfatter er anført en metropolitt av Monemvasia ved navn Dorotheos. 
En slik metropolitt har ikke eksistert. Handelsmannen Apostolos Tzigaras bragte manuskriptet til trykking. Han hevdet at boka var skrevet ved hoffet i Moldavia. Metropolitten Hierotheos vanket der i 1588 og omkring 1590. Han kan ha vært én av flere forfattere.Boken består av frittstående fortellinger: Lister over romerske og Østromerske keisere, tyrkiske sultaner og patriarker i Konstantinopel; Romas historie fra Aeneas til keiser Johannes VIII Palaiologos; sultanenes historie til Selim II; og historien om Den greske kirke.Boken ble en populær kilde til historisk kunnskap i Grekenland under den tid landet var under ottomansk styre.


== Referanser ==
Monemvasia

Monemvasia, (gresk: Μονεμβασία) kalt Malvasia av frankerne, er en festning med en gammel by, beliggende på en smal odde på den østlige side av på Laconia-kysten sørøst på Peloponnes i Hellas. Halvøya, som er dominert av en klippe, er koblet til fastlandet med en landtange på 200 meter. 


== Beskrivelse ==
Ruinene består av gamle forsvarsanlegg og mange bysantinske kirker; særlig fremtredende er Agia Sofia-kirken. Byens navn kommer av to greske ord: mone og emvasia, som betyr «én inngang». Andre navn og stavemåter er Malvasy, tildels Monemvassia, Monemwassia, Monembasia.De fleste gater er smale og derfor kun brukt som gågater. Fra klippen ser man ut over bukten Palaia Monemvasia som ligger nord for byen.  
Byen med dens festning var viktig for sikringen av sjøveien fra Konstantinopel til Venezia. Bosettingen består av to deler: Den nedre byen er middelalderbyen, omgitt av murer under klippen, og så er det citadellet (borgen) oppe i høyden, som bare kan nås ved en enkelt godt sikret og bratt siksakvei. Siden 1920-årene har det ikke vært beboere i borgdelen av byen.Byens italienske (opprinnelig frankiske) navneform, Malvasia, gav sitt navn en vindrueart, malvasia, og i sin tur til Malmsey-vin. 
Byen er nevnt i den gresk-svenske forfatteren Theodor Kallifatides bok Det gångna är inte en dröm.


== Litteratur ==
Rainer W. Klaus, Ulrich Steinmüller: Monemvasia. Geschichte und Stadtbeschreibung. 10. in Text und Bild neu bearbeitete Auflage, Athen 2014 (Erstausgabe 1977)
Rainer W. Klaus, Ulrich Steinmüller: Monemvasia. The Town and its History. English Version by Lawrence P. Buck. 9th, revised edition. Athens 2007
Haris Kalligas: Monemvasia, Seventh–Fifteenth Centuries. In: Angeliki E. Laiou: The Economic History of Byzantium. From the Seventh through the Fifteenth Century. Dumbarton Oaks, 2002, S. 879–897. (, doaks.org (PDF)


== Galleri ==