jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Marite Rygg

Marite Rygg (født 1958) er en norsk lege som er professor på Fakultet for medisin og helsevitenskap ved NTNU og overlege i pediatri ved Barne- og ungdomsklinikken ved St. Olavs hospital.Rygg leder forskningsgruppen Barnerevmatologi og smerte (CRY) ved Institutt for klinisk og molekylær medisin, NTNU. Forskningsgruppen forsker på barneleddgikt (juvenil idiopatisk artritt - JIA). Forskning gjøres også på smerte og påvirkning av smerteopplevelse med revmatisk sykdom eller annen tilstand, hos ungdom og voksne. Målet er å få mer kunnskap om barneleddgikt og følger av sykdommen i et langtidsperspektiv. Kunnskapen vil kunne brukes til bedre og mer individuelt tilpasset behandling og oppfølging av barn og ungdom med revmatisk sykdom.


== Publikasjoner ==
(no) Publikasjoner av Marite Rygg i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Marite Rygg i BIBSYS


== Referanser ==
Swedish Golf Tour (herrer)

Swedish Golf Tour (SGT) for herrer er en  serie golfturneringer som drives av Svenska Golftourerna AB, som eies av Svenska Golfförbundet og PGA of Sweden. Turneringene på touren inngår i herrenes Nordic Golf League, som er en av fire tourer på nivå tre internasjonalt, og som arrangeres i samarbeid mellom golfforbundene i Danmark, Finland, Norge og Sverige. Spillerne opptjener poeng på verdensrankingen.Undertouren (på engelsk: feeder tour) til Swedish Golf Tour er Future Series, hvor det er mulig å kvalifisere seg til SGT. SGT arrangerer også en årlig kvalifisering som spilles over to turneringer, normalt i oktober.
Inntil 2020 var Swedish Golf Tour felles for både damer og herrer, men fra da av har herretouren gått under sponsornavnet MoreGolf Mastercard Tour. Tidligere navn på herretouren har vært Scandinavian Tour (1993), Telia Infomedia Golf Tour (1995–1997), Telia Tour (1998–2008), SAS Masters Tour (2008–2009), Nordea Tour (2010–2016) og Swedish Golf Tour (2017–2019).


== Se også ==
Swedish Golf Tour for damer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Fontidessus

Fontidessus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen vannkalver.


== Utseende ==
Ganske små (1,1-1,7 millimeter), ovale vannkalver, brunlige med gulaktige tegninger.


== Levevis ==
Artene lever i hygropetriske miljøer, der tynne filmer av vann renner over steiner.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (nordlige Sør-Amerika, for det meste Venezuela, Guyana og Surinam).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Adephaga
Overfamilien Caraboidea
Familien vannkalver, Dytiscidae Leach, 1815
Underfamilien småvannkalver,  Hydroporinae Aubé, 1836
Stammen Bidessini Sharp, 1882
Slekten  Fontidessus K.B. Miller & Spangler, 2008
Fontidessus aquarupe K.B. Miller & Montano, 2014
Fontidessus bettae K.B. Miller & Montano, 2014
Fontidessus christineae K.B. Miller & Montano, 2014
Fontidessus microphthalmus K.B. Miller & Montano, 2014
Fontidessus ornatus K.B. Miller, 2008
Fontidessus toboganensis K.B. Miller & Spangler, 2008
Fontidessus wheeleri K.B. Miller, 2008


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fontidessus på GBIF [2]
(en) Fontidessus i Encyclopedia of Life 
(en) Fontidessus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Fontidessus hos ITIS 
(en) Fontidessus hos NCBI 
Fontidessus – detaljert informasjon på Wikispecies
Hilde Grimstad

Hilde Grimstad (født 14. januar 1962) er en norsk lege som er professor i allmennmedisin og atferdsmedisin  ved Institutt for samfunnsmedisin på Fakultet for medisin og helsevitenskap, NTNU. Grimstad er leder for PLUS (Støtte for pedagogikk, læring og undervisning) ved Fakultet for medisin og helsevitenskap.
Grimstad er født og oppvokst på Lillehammer og er utdannet cand.med. (1987) ved Universitetet i Trondheim. Fra 1998 har hun vært ansatt ved NTNU tilknyttet Lege-Pasientkurset, først som universitetslektor, fra 2000 som førsteamanuensis og fra 2016 som professor. I 2000 disputerte hun innen kvinnehelse ved NTNU. I årene 2005-2009 var hun instituttleder ved Institutt for samfunnsmedisin. I perioden 2009-2017 var hun prodekan ved Det medisinske fakultet, (Fakultetet for medisin og helsevitenskap fra 2017). I 2018-2019 ledet Grimstad et utvalg oppnevnt av Kunnskapsdepartementet (KD), «Grimstad-utvalget», som utredet om Norge skulle utdanne flere leger selv, om det burde opprettes flere studiesteder i Norge, og spesifikt om det skulle etableres et medisinstudium i Stavanger.Hilde Grimstad er nestleder i styret ved Helse Nord-Trøndelag. Hun var medlem i styret ved St. Olavs hospital fra 2006 og nestleder i styret fra 2010 til 2016, og var medlem i styret i Rusforetaket i HMN i 2013. Fra 2021 er hun leder av fakultetsstyret ved Fakultet for samfunns- og utdanningsvitenskap ved NTNU, der hun har vært medlem siden 2013. Hun er styremedlem i Fondsstiftelsen ved St Olavs Hospital.Grimstad har forskningsbakgrunn innen kvinnehelse, med fokus på overgrep mot kvinner og påvirkning av svangerskapet.  I tillegg har hun forsket på kommunikasjonsundervisning for medisinstudenter. Grimstad underviser i utvikling av utdanningsfaglig kompetanse. Grimstad har undervist både medisinstudenter og andre i kommunikasjon med pasienter, i andre kliniske ferdigheter og andre medisinske tema. I 2003 ble hun sammen med Jørgen Urnes tildelt DMFs undervisningspris for arbeidet med Lege-pasientkurset (LPK).


== Referanser ==


== Publikasjoner ==
(no) Publikasjoner av Hilde Grimstad i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin(no) Publikasjoner av Hilde Grimstad i BIBSYS
William George Aston

William George Aston (født 9. april 1841 nær Derry, død 22. november 1911 i Beer i Devon i England) var en britisk konsul i Japan og Korea. 
Aston var også en av de tre mest betydningsfulle britiske japanologer som virket i Japan på 1800-tallet. De to andre var Ernest Mason Satow og Basil Hall Chamberlain.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Aston ble født nær Derry i Irland. Han utmerket seg ved Queen's College, Belfast, der han studerte i perioden 1859–1863. Der fikk han en filologisk utdannelse i latin, gresk, fransk, tysk språk, og i moderne historie. En av hans professorer var James McCosh.


=== Japan ===
Aston ble i 1864 student interpreter ved den britiske legasjon i Japan. Han mestret teorien bak de japanske verb, og i Edo begynte han, sammen med Ernest Mason Satow, med undersøkelser av det japanske språk som la grunnen for vestlige akademikeres kritiske studier av dette språk. Aston tok konsulæreksamen i 1884, og tjenestegjorde i britisk konsulærtjeneste i Tokyo, Kobe og Nagasaki.Han bidrog stort til studier om den japanske historie og det japanske språk (japanologi) på 1900-tallet. Han var den første oversetter av Nihongi til engelsk. Han gav en rekke forelesninger i Asiatic Society of Japan.


=== Korea, og Japan igjen ===
Han ble i 1884 også generalkonsul i Korea, den første britiske representant som residerte i landet. Politisk ustabilitet gjorde at han reiste derfra i 1885. Årene 1885–1887 fortsatte Aston sine studier av koreansk i Tokyo med Kim Chae-guk. Denne koreansklæreren satte sammen en rekke av historier Aston skulle øver seg med. Aston donerte disse manuskriptversjoner av koreanske folkeeventyr til Det asiatiske museum i St. Petersburg i Russland og de ble publisert i  2004. Denne del av Astons personlige samlinger er oppbevart i Det russiske vitenskapsakademi i St. Petersburg.I 1912 anskaffet universitetsbiblioteket i Cambridge 10.000 sjeldne japanske bind fra Astons og Ernest  M. Satows samlinger, og dette ble startpunktet for deres senere samlinger.
National Portrait Gallery i London har en maleri forestillende Aston  av Minnie Agnes Cohen, det eneste kjente portrett av ham.


== Bibliografi ==
W. G. Aston 1879, ’H.M.S. Phaeton at Nagasaki’, Transactions of the Asiatic Society of Japan volume 7: pp. 323-336
W.G. Aston (trans.), Nihongi: Chronicles of Japan from the Earliest Times to A.D. 697, London: Kegan Paul 1924.
W. G. Aston Shinto, the Way of the Gods, London: Longmans Green and Co. 1905.


=== Brev til Aston ===
Sir Ernest Satow's Private Letters to W.G. Aston and F.V. Dickins editerad av Ian Ruxton med en introduction av Peter Kornicki, Lulu Press Inc, December 2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
"Aston Cambridge and Korea," Cambridge University, Department of East Asian Studies, 2008.
The History of Japanese Literature by W.G. Aston (Yokohama: Kelly and Walsh, 1899)
Krommolybdenstål

Krommolybdenstål er en familie av stållegeringer legert med blant annet krom og molybden, som gir god duktilitet og seighet, og som er godt egnet for sponskjærende bearbeiding. Molybdeninnholdt ligger typisk rundt 1 % og utvider arbeidstemperaturen sammenlignet med krom både med tanke på styrke og seigbestandighet. Krominnholdet ligger typisk rundt 0.5 %.
I USA er slike legeringer standardisert i SAE 41xx-serien. De har et godt styrke-til-vekt-forhold, og er sterkere og hardere enn 1020-stål, men er ikke like lette å sveise og krever varmebehandling før og etter sveising for å unngå sprekker.Selv om disse ståltypene inneholder krom så er det ikke i store nok mengder til å gi korrosjonsmotstanden som finnes i rustfritt stål.
Eksempler på bruksområder for seriene 4130, 4140 og 4145 inkluderer konsturksjonsrør, sykkelrammer, gassflasker for transport av gass under trykk, våpendeler, komponenter til kløtsj og svinghjul, og veltebur. 4150 er godkjent til geværpiper for det amerikanske forsvaret. Disse legeringene brukes også til flydeler, og kalles derfor av og til aircraft tubing («flyrør») på engelsk.


== Egenskaper ==


== Andre egenskaper ==
En av karakteristikkene til denne familien av stål er evnen til å settherdes ved avkjøling av overflaten. Materialets kjerne vil da i stor grad beholde sine egenskaper, mens overflaten får en betydelig herding som kan forebygge slitasje. Dette gjør stålet til egnet til bruksområder som tannhjul, stempelpinner og veivakslinger.


== Referanser ==
Robert Henry Clive

Robert Henry Clive (født 23. desember 1877, død 13. mai 1948) var en britisk diplomat.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av Charles Meysey Bolton Clive og oldebarn av Edward Clive. Moren var Katherine Elizabeth Mary Julia, datter av William Feilding, 7. jarl av Denbigh. Han ble utdannet ved Haileybury College og Magdalen College i Oxford.Clive giftet seg med Magdalen i 1905. De hadde to sønner og en datter.


=== Karriere ===
Clive gikk inn det britiske diplomati i 1902. Han var generalkonsul i Bayern fra 1923 til 1924 og i Marokko fra 1924 og 1926 og sendemann til Persia fra 1926 til 1931 og til Den hellige stol fra 1933 til 1934.I 1935 ble han utnevnt til britisk ambassadør til Japan, en post han innehadde til 1937. Clive var så ambassadør til Belgia fra 1937 til 1939.
Clive ble medlem av Privy Council i 1934 og gjort til storkorsridder av Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden i 1937. Han avsluttet sin tjeneste i diplomatiet i 1939.


=== Død ===
Clive døde i mai 1948, i en alder av 70 år. Hans kone døde i oktober 1971, 87  år gammel.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hoare, James. (1999). Embassies in the East: the Story of the British Embassies in Japan, China, and Korea from 1859 to the Present.  Richmond, Surrey: Curzon Press. ISBN 9780700705122; OCLC 42645589
Great Britain. Public Record Office. Foreign Office files for Japan and the Far East. Series one, Embassy and consular archives, Japan (Public Record Office class FO 262). Part 6, Economic and military expansion renewed : withdrawal from the League of Nations, the North China incident, European Crisis and an "open door" in the Far East : (FO 262/1861-1988, 2004-2032, 2036-2039) : detailed correspondence for 1934-1940. ISBN 9781857110517; OCLC 224267234
Nish, Ian. (2004). British Envoys in Japan 1859-1972. Folkestone, Kent: Global Oriental. ISBN 9781901903515; OCLC 249167170


== Eksterne lenker ==
UK in Japan, Chronology of Heads of Mission
Soegiharto

Soegiharto (født 29. april 1955 i Medan i provinsen Sumatera Utara  på Sumatra i Indonesia, død 15. juli 2021 i Jakarta) var en indonesisk politiker.
Han var Indonesias minister for statseide forretningsforetak fra 2004 til 2007.
Soegiharto døde av covid-19 i Jakarta i en alder av 66 år.


== Referanser ==
Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell

Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell, også kjent som Wishmaster 3: Devil Stone i Storbritannia. Det var en amerikansk skrekkfilm fra 2001, regissert av Chris Angel. 
Dette var den tredje filmen i Wishmaster-serien, etter Wishmaster fra 1997, og Wishmaster 2: Evil Never Dies fra 1999. Filmen ble fulgt opp av Wishmaster 4: The Prophecy Fulfilled fra 2002. Den ble spilt inn i Winnipeg, Manitoba, Canada, og sluppet direkte på video.


== Handling ==
For tredje gang kommer den onde Wishmaster tilbake for å ødelegge livet til en rekke uskyldige mennesker. Denne gangen er hans viktigste offer en vakker tenåringsjente ved navn Diana Collins, som ved et uhell åpnet graven til Djinn (en merkelig eske med en juvel inni) og løslater Djinn. Djinnen møter professor Barash som ønsker at to av verdens vakreste damer skal være forelsket i ham. Men så snart Djinn innfrir dette ønsket, dreper kvinnene professoren. 
Djinn tar deretter over ansiktet etter den døde professoren, og stjeler identiteten hans. Han dreper også en sekretær, og forsøker å finne Diana og tvinge henne til å oppfylle hennes tre ønsker. Samtidig som Diana er på flukt, må hun forsøke å hindre Djinn i å utsette hele verden for helvetes vrede. Hun forsøker å søke tilflukt i en kirke, men Djinn er der i stedet for en prest. Hennes venninne Ann ønsker å "gå ned i vekt" og Djinn fjerner flere indre organer som en del av ønsket hennes. 
Diana bruker derfor sitt aller første ønske for at Ann skal slutte å ha smerter, men for Djinn betyr dette selvfølgelig å drepe Ann. Diana, som står i en kirke, bruker et annet ønske for å tilkalle Erkeengelen Mikael, som har fått kroppen til hennes kjæreste, Greg. En slåsskamp oppstår mellom Michael og Djinn, som resulterer i at Djinns hånd blir kuttet over med sverd. Men hånden vokser umiddelbart tilbake igjen. 


== Rolleliste ==
Jason Connery som Professor Joel Barash
John Novak som The Djinn
A. J. Cook som Diana Collins
Kate Yacula som en ung Diana Collins
Tobias Mehler som Greg Jansen / St. Michael.
Louisette Geiss som Katie York
Aaron Smolinski som Billy Matthews
Emmanuelle Vaugier som Elinor Smith
Sarah Carter som Melissa Bell.
Daniella Evangelista som Anne.
Jennifer Pudavick som Jose Rodriguez.


== Eksterne lenker ==
(en) Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell på Internet Movie Database 
(no) Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell hos Filmfront 
(sv) Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell i Svensk Filmdatabas 
(fr) Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell på Allociné 
(nl) Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell på MovieMeter 
(en) Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell på AllMovie 
(en) Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell på Rotten Tomatoes
Mandelasletta

Mandelasletta er et flatt område i Tromsdalen rett nord for Tromsøbrua og ligger mellom mellom Kirkegårdsneset, Tromsøysundet, Tromsøysundveien og Storsteinnes lykt. 
Området er oppkalt etter den sørafrikanske statslederen Nelson Mandela i forbindelse med at sletta ble brukt som arena for en konsert til Mandelas ære i 11. juni 2005, "Arctic 46664".


== Referanser ==
Peter de Vries

Peter Rudolf de Vries (født 14. november 1956, død 15. juli 2021) var en nederlandsk journalist. Hans fjernsynsprogram Peter R. de Vries, misdaadverslaggever, som ble sendt mellom 1995 og 2012, dekket høyprofilerte saker og satte seerrekord i Nederland.6. juli 2021 ble han skutt i hodet da han forlot fjernsynsstudioet til RTL Boulevard i Amsterdam der han hadde hatt en gjesteopptreden. Han ble fraktet til sykehus i kritisk tilstand, og døde ni dager senere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Peter R. de Vries – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
2021 i Surinam

Begivenheter i året 2021 i Surinam.


== Statsledere ==
 Surinam
President – Chan Santokhi, Surinams president (2020–)


== Hendelser ==


== Dødsfall ==
3. februar – Asraf Peerkhan, 74, (amerikansk) fotball-leder
21. mars – Shahied Wagid Hosain, sanger (født ca. 1961)


== Referanser ==
Wishmaster: The Prophecy Fulfilled

Wishmaster: The Prophecy Fulfilled er en skrekkfilm produsert i 2002. regissert av Chris Angel. Filmen ble sluppet direkte på video.
Hovedrollene ble spilt av blant andre Michael Trucco, Tara Spencer-Nairn, og Jason Thompson. Dette var den fjerde og siste filmen i Wishmaster-serien, etter Wishmaster 2: Evil Never Dies fra 1999, og Wishmaster 3: Beyond the Gates of Hell fra 2001.


== Handling ==
I likhet med de forrige filmene fra Wishmaster-serien blir en ond sjel kalt Djinn løslat fra hans fengsel, og går deretter rundt på jorden og innfrir tre ønsker til personen som vekket ham. Etter dette kan Djinn komme seg løs fra Helvete, og la ham ta kontroll over hele jorden. Sam og hans kjæreste Lisa har nettopp flyttet sammen, når han blir utsatt for en forferdelig ulykke som gjør ham varig handicappet. På grunn av hans tilstand får Sam problemer i forhold til Lisa, blant annet fordi de ikke lenger kan ha sex, og han mistenker at Lisa har en affære med advokaten Steven.
Steven får snart med seg problemene i forholdet mellom Sam og Lisa, og tilbyr Lisa en juvel han fant gjemt i et gammelt skrivebord. Men det Steven ikke vet, er at en Djinn befinner seg inni juvelen. Lisa vekker Djinn uten å vite det, og Djinn dreper i det skjulte Steven, og tar hans form. Djinn / Steven begynner deretter å gjøre romantiske fremskritt ovenfor Lisa, for å narre henne til å komme med flere ønsker. 
En engel dukker opp og forsøker å drepe Lisa, og dermed hindre at det tredje ønsket blir gitt til henne - noe som vil føre til frigjøring av hele Djinn, og et påfølgende armageddon på jorden. Engelen og Djinn slåss, med Djinn vinner til slutt kampen, og dreper engelen. Djinn forsøker deretter å få Lisa til å komme med hennes tredje og siste ønske.


== Rolleliste ==
Tara Spencer-Nairn som Lisa Burnley
Michael Trucco som Steven Verdel
Jason Thompson som Sam
John Novak som The Dijnn
Victor Webster som Hunter
John Benjamin Martin som Douglas Hollister
Kimberly Huie som Tracy
Mariam Bernstein som Jennifer.
Jennifer Pudavick som en servitør


== Eksterne lenker ==
(en) Wishmaster: The Prophecy Fulfilled på Internet Movie Database 
(no) Wishmaster: The Prophecy Fulfilled hos Filmfront 
(fr) Wishmaster: The Prophecy Fulfilled på Allociné 
(nl) Wishmaster: The Prophecy Fulfilled på MovieMeter 
(en) Wishmaster: The Prophecy Fulfilled på AllMovie 
(en) Wishmaster: The Prophecy Fulfilled på Turner Classic Movies 
(en) Wishmaster: The Prophecy Fulfilled på Rotten Tomatoes
2020 i Surinam

Begivenheter i året 2020 i Surinam.


== Statsledere ==
 Surinam
President –
Dési Bouterse, Surinams president (2010–2020)
Chan Santokhi, Surinams president (2020–)


== Hendelser ==
25. mai – Parlamentsvalg i Surinam.
16. juli – Chan Santokhi tar over som president.


== Dødsfall ==

3. april – Hans Prade, diplomat (født 1938)
10. april – Bas Mulder, prest (født 1931)
12. april – Kishen Bholasing, sanger (født 1984)
22. april – Rinaldo Entingh, fotballspiller og entreprenør (født 1955/1956).
7. mai – Emile Wijntuin, politiker (født 1924)
11. mai – Ietje Paalman-de Miranda, Surinamese born Dutch mathematician (b. 1936).
18. juni – Jules Sedney, økonom og politiker (født 1922)
18. august – Soeki Irodikromo, 75, kunstmaler


== Referanser ==
2020 på Bahamas

Begivenheter i året 2020 på Bahamas.


== Statsledere ==
 Bahamas
Monark – Elizabeth II, dronning av Bahamas (1973–2022)
Guvernør – Cornelius A. Smith, Storbritannias generalguvernør for Bahamas (2019–)
Statsminister – Hubert Minnis, Bahamas' statsminister (2017–2021)


== Hendelser ==
15. mars - Fungerende helseminister Jeffrey Lloyd offentliggjør landet første bekreftede covid-19 tilfelle, en 61 år gammel kvinne.
20. mars - Statsminister Hubert Minnis kunngjorde utgangsforbud fra 21.00 til 05.00, restriksjoner på private sammenkomster og stenging av de fleste virksomheter med personlig oppmøte, med begrensede åpningstider for matbutikker og bondemarkeder, apotek, bensinstasjoner, vaskerier, banker, bygg og restauranter (begrenset til henting). Viktige arbeidere for regjeringen, verktøy og media ble unntatt, i likhet med helsepersonell og leverandører. Flyplassen holdt seg åpen, men bare viktige reiser var tillatt på offentlige busser..
18. april - Statsministeren kunngjorde at det er obligatorisk å bruke maske eller dekke til ansiktet med tekstiler. Arbeidsgivere måtte sørge for masker til sine ansatte som personlig betjener allmennheten.
19. juli - Statsminister Hubert Minnis kunngjorde at Bahamas ville stenge sine grenser for reisende fra USA, 23. juli.
20. juli - Utgangsforbud fra kl. 19.00 til kl. 5 starter på Grand Bahama, som en del av koronaviruskarantene.


== Referanser ==
Sarpsborg prosti (middelalderen)

Sarpsborg prosti (norrønt: Sarpsborg prófastdœmi) er et av de historiske prostier i Norge etablert som bindeleddet prosti mellom bispedømme og kirkesogn på 1200-tallet, og var underlagt Oslo bispedømme (norrønt: Oslóar byskupsdœmi).Det var også benevnt Ytri lutan a Borghasysla, og omfattet som navnet indikerer de kystnære delene av Borgarsyssel, som omtrentlig tilsvarer Østfold. De indre delene av Borgarsyssel lå under Eidsberg prosti (norrønt: Eiðsberg prófastdœmi).


== Biskop Eysteins jordebok ==
Den mest detaljerte beskrivelsen fra katolsk tid er gitt i Biskop Eysteins jordebok fra ca 1400, da prostiet omfattet følgende kirker:
Vála kirkja
Svindala kirkja
Roða kirkja
Þufnar kirkja
Tuna kirkja
Borgar kirkja
Glimeima kirkja
Olafs kirkja i Borg
Niculos kirkja i Borg
Varteiga kirkja
Alnes kirkja
Bergs kirkja
Asaka kirkja
Rodka kirkja
Iddar kirkja
Skjalbergs kirkja
Ingradals kirkja
Ullarøy kirkja
Holms kirkja
Bjár kirkja
Hvala kirkja
Kolbergs kirkja
Ryggiofs kirkja


== Etter reformasjonen ==
Omstendighetene omkring og like etter reformasjonen når det gjelder den kirkelige organiseringen er ikke særlig kjent på lokalt nivå, men det antas at den katolske organiseringen i det alt vesentlige ble bibeholdt. Det historiske Sarpsborg prosti ble fra 1600-tallet benevnt Nedre Borgesyssel prosti.


== Referanser ==