jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Francisco Austregésilo de Mesquita Filho

Francisco Austregésilo de Mesquita Filho (født 4. mars 1924 i Reriutaba i Brasil; død 7. oktober 2006 i Recife) var en brasiliansk katolsk prelat og biskop av Afogados da Ingazeira.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Fra 1946 til 1951 studerte han filosofi og teologi i Fortaleza. Den 8. desember 1951 mottok han prestevielsens sakrament. Han ble etterhvert rektor ved presteseminaret i Sobral og som professor i teologiske studier der.


=== Biskop ===
Den 25. mai 1961 ble han utnevnt til biskop av Afogados da Ingazeira av pave Johannes XXIII. Han ble bispeviet den 24. august samme år av sin forgjenger João José da Mota e Albuquerque, biskop av Sobral. Medkonsekratorer var koadjutorerkebiskopen av Maceió, Adelmo Cavalcante Machado, og biskopen av Garanhuns, Juvéncio de Brito. 
Han deltok på alle fire sesjoner av Andre Vatikankonsil. Under konsilet undertegnet han også katakombepakten. I tillegg fullførte han journalistisk utdanning og var mangeårig programleder for radioprogrammet «Nossa Palavra» (Vårt budskap). Han var veldig engasjert i sin region og dens lokalbefolkning, spesielt de mindre heldig stilte.
Den 13. juni 2001 ga pave Johannes Paul II ham tillatelse til å gå av som biskop på grunn av høy alder.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
Kardinal Joaquim Arcoverde de Albuquerque Cavalcanti (1850-1930) *1890
Erkebiskop Sebastião Leme da Silveira Cintra (1882-1942) *1911
Biskop Ricardo Ramos de Castro Vilela (1887-1958) *1919
Biskop João José da Mota e Albuquerque (1913-1987) *1957
Biskop Francisco Austregésilo de Mesquita Filho (1924-2006) *1961


== Referanser ==
Jean-Claude Grumberg

Jean-Claude Grumberg (født 1939) er en fransk dramatiker. Flere av hans skuespill beskriver generasjonen av franske jøder som mistet sine nærmeste under Holocaust. Han er mest kjent for skuespillet L'Atelier (1979), der han skildrer hverdagen i en liten konfeksjonsbedrift like etter krigen. Stykke ble blant annet oppført i det norske Fjernsynsteatret i 1987 under tittelen Systuen. Han har også skrevet flere skuespill for barn.
Grumberg har også skrevet for film og TV. Blant annet så skrev han manus til den franske dramafilmen Siste trikk (1980).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jean-Claude Grumberg på Internet Movie Database 
(sv) Jean-Claude Grumberg i Svensk Filmdatabas 
(da) Jean-Claude Grumberg på Filmdatabasen 
(da) Jean-Claude Grumberg på Scope 
(fr) Jean-Claude Grumberg på Allociné 
(en) Jean-Claude Grumberg på AllMovie 
(en) Jean-Claude Grumberg hos The Movie Database 
(en) Jean-Claude Grumberg hos Internet Broadway Database
Athol Fugard

Athol Fugard (fullt navn Athol Harold Lannigan Fugard, født 1932) er en sør-afrikansk dramatiker, forfatter, skuespiller og regissør. Han har gjort seg bemerket med flere skildringer av apartheid-systemet i Sør-Afrika. Som forfatter er han mest kjent for boka Tsotsi (1980), som ble filmatisert i 2005. Av hans skuespill kan en spesielt nevne Blood Knot fra 1961 og "Master Harold"...and the Boys fra 1982. Han er ansett som Sør-Afrikas betydeligste dramatiker.Fugard arbeidet en stund ved en spesiell domstol for svarte i Johannesburg, The Native Commissioner's Court, og erfaringene derfra gjorde at han begynte å skrive dramatikk om forholdene i de svarte bydelene. De første stykkene hans, No-Good Friday (1958) og Nogogo (1958), henter mye av stoffet fra livet i en township, Sophia Town.Han har også hatt noen biroller på film.
Fugard har blitt tildelt en rekke priser, deriblant Ikhamanga-ordenen og en Tony Award i kategoorien «Lifetime achievement».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Athol Fugard på Internet Movie Database 
(sv) Athol Fugard i Svensk Filmdatabas 
(en) Athol Fugard på AllMovie 
(en) Athol Fugard hos The Movie Database 
(en) Athol Fugard hos Internet Broadway Database
Tor Aune

Tor Aune (født 25. mars 1944 i Trondheim) er en norsk programleder, sportsjournalist og reporter. 
Aune vokste opp i Oslo og bosatte seg i voksen alder på Ski.Han var ansatt i NRK i 30 år, og var i flere år tilknyttet NRKs sportsredaksjon som reporter, kommentator og programleder. Han startet i sportsavdelingen på radio og var her frem til han i 1980 begynte i Sportsrevyen på fjernsynet. I 1985 begynte han som programleder i Frokost-TV, men sluttet i NRK året etter. Et par år senere ble han programleder for sportmagasinet Arena 3 på TV3. I 1990 ble han ansatt i Lillehammer olympiske organisasjonskomité (LOOC) som pressesjef, og senere som informasjons- og mediedirektør.
I 1995 returnerte han til NRK og en lederstilling i NRK Sporten. Han var også visepresident i EBUs sportskomité i åtte år. Han ble værende i NRK frem til han gikk av med pensjon i 2012.


== Referanser ==
Henrik Andreas Tønder

Henrik Andreas Tønder (1696–1773) var en dansk-norsk offiser. Han deltok i slaget i Dynekilen i 1716.


== Bakgrunn ==
Tønder var født på Stadsbygd prestegård ved Trondheim, som sønn av premierløytnant Raphael Andersen Tønder (1663–1700) og Margrethe Henrichsdatter Tønder (1670–1712) født Bull. Faren var av slekten Tønder.Sønnen Raphael Henrich Tønder (1740–1814) ble kontreadmiral i den dansk-norske marinen.


== Militære virke ==
Tønder ble underoffiser i 1711. I 1715 fulgte han med i 1. Trondhjemske infanteriregiment, senere ble han kommandert til den dansk-norske flåten. I flåten deltok Tønder i slaget utenfor Stralsund under admiral Sehersted.Som secondløytnant deltok han under slaget i Dynekilen i 1716. Tønder ble kommandert med arméen til Pommern i 1716. Han ble fra 1718 premierløytnant og deltok i kampen mot Carl Gustaf Armfeldt nordenfjells i Norge.I slutten av karrien var Tønder oberst og sjef for det Vesterlenske nasjonale infanteriregiment. Han døde i Kristiansand i 1773.


== Referanser ==
12 stoler

12 stoler (originaltittel: 12 стульев) er en sovjetisk film fra 1971 regissert av Leonid Gajdaj.


== Skuespillere ==
Archil Gomiashvili som Ostap Bender
Sergej Filippov som Ippolit Matvejevitsj Vorobjaninov
Mikhail Pugovkin som Fjodor
Natalja Kratsjkovskaja som Gritsatsujeva
Igor Yasulovitsj som Ernest Sjtsjukin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 12 stoler på Internet Movie Database 
(sv) 12 stoler i Svensk Filmdatabas 
(nl) 12 stoler på MovieMeter 
(en) 12 stoler på AllMovie 
(en) 12 stoler på Rotten Tomatoes
Proverka na dorogakh

Proverka na dorogakh (originaltittel: Проверка на дорогах) er en sovjetisk film fra 1971, regissert av Aleksej German.


== Handling ==
Dramaet finner sted i desember 1942 under nazistenes okkupasjon av Sovjetunionen under andre verdenskrig. Det dreier seg om tidligere sersjant Lazarev fra Den røde armé, som blir tatt til fange i sin tyske uniform av en sovjetisk partisan-gruppe.
Lenge før dette hadde Lazarov blitt tatt til fange av tyske soldater, og begynte deretter som kollaboratør for fienden.


== Skuespillere ==
Rolan Bykov som Ivan Egorovich Lokotkov
Anatoly Solonitsyn som Igor Leonidovich Petushkov.
Vladimir Zamansky som Alexander Ivanovich Lazarev.
Oleg Borisov som Victor Mikhailovich Solomin.
Fyodor Odinokov som Erofeich.
Anda Zaice som Inga, en partisan
Gennadi Dyudyayev som Dmitry Mit'ka, en ung partisan
Maya Bulgakova som en bonde-kvinne.
Nikolai Burlyayev som en ung politimann.
Victor Pavlov som Kutenko, en politimann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Proverka na dorogakh på Internet Movie Database 
(sv) Proverka na dorogakh i Svensk Filmdatabas 
(da) Proverka na dorogakh i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Proverka na dorogakh på Allociné 
(nl) Proverka na dorogakh på MovieMeter 
(en) Proverka na dorogakh på AllMovie 
(en) Proverka na dorogakh på Turner Classic Movies 
(en) Proverka na dorogakh på Rotten Tomatoes
Vinni-Pukh idjot v gosti

Vinni-Pukh idjot v gosti (originaltittel: Винни-Пух идёт в гости) er en sovjetisk animert film fra 1971 regissert av Fjodor Khitruk.


== Skuespillere ==
Vladimir Osenev
Jevgenij Leonov
Iya Savvina
Anatolij Sjjukin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vinni-Pukh idjot v gosti på Internet Movie Database
Jegor Bulytsjov i drugije

Jegor Bulytsjov i drugije (originaltittel: Егор Булычов и другие) er en sovjetisk film fra 1971 regissert av Sergej Solovjov.


== Skuespillere ==
Mikhail Uljanov som Jegor Bulytsjov
Maja Bulgakova som Ksenija
Jekaterina Vasiljeva som Aleksandra
Zinaida Slavina som Varvara
Anatolij Romasjin som Zvontsov


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jegor Bulytsjov i drugije på Internet Movie Database 
(en) Jegor Bulytsjov i drugije på AllMovie
Ekhali v tramvaje Ilf i Petrov

Ekhali v tramvaje Ilf i Petrov (originaltittel: Ехали в трамвае Ильф и Петров) er en sovjetisk film fra 1972, regissert av Viktor Titov.


== Handling ==
Filmen består av en rekke korte komedier, basert på humoristiske anekdoter, historier eller notatbøker fra de kjente satiriske skribentene Ilya Ilf og Yevgeni Petrov. Disse komediene beskriver hverdagen til Moskva og byens innbyggere i løpet av 1920-tallet og 1930-tallet.
Komedienes emner er like forskjellige som livet selv. For eksempel skremmer en kontorist Kapitulov konstant sin kone, eller hans kollegaer, på grunn av hans dårlige helse. Som et resultat blir alle husholdningsplikter pålagt hans kone. Kollegene hans på jobb gjør alle Kapitulovs plikter - samtidig som han selv ofte sover i nærheten, sittende på en stol.


== Skuespillere ==
Innokenty Smoktunovsky som trikk-passasjer.
Vladimir Basov som en trikk-passasjer.
Svetlana Starikova som trikk-passasjer.
Emmanuil Geller som trikk-passasjer.
Nicholas Gorlov som trikk-passasjer.
Yevgeny Leonov som Vitaly Kapitulov
Nina Agapova som Vera, Kapitulovs kone.
Nicholas Grabbe som redaktør for avisen.
Grigory Shpigel som en ansatt ved avisen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ekhali v tramvaje Ilf i Petrov på Internet Movie Database
Viktor Titov

Viktor Abrosimovitsj Titov (russisk: Ви́ктор Абро́симович Тито́в; født 1939 i Stepanakert i Sovjetunionen, død 2000 i St. Petersburg i Russland) var en sovjetisk regissør, manusforfatter og skuespiller.


== Filmografi (utvalg) ==
1972 – Ekhali v tramvaje Ilf i Petrov (Ехали в трамвае Ильф и Петров)
1974 – Tsjudo s kositsjkami (Чудо с косичками)
1975 – Zdravstvujte, ja vasja tjotja! (Здравствуйте, я ваша тётя!)
1999 – Kadril (Кадриль)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Viktor Titov på Internet Movie Database 
(da) Viktor Titov på Filmdatabasen 
(fr) Viktor Titov på Allociné 
(en) Viktor Titov på AllMovie 
(en) Viktor Titov hos The Movie Database
Bolsjaja peremena

Bolsjaja peremena (originaltittel: Большая перемена) er en sovjetisk film fra 1972, regissert av Aleksej Korenev.


== Handling ==
Nestor Petrovich Severov, en student som snart skal begynne på sin doktorgrad i russisk historie, får egoet sitt knust av kjæresten sin - etter at hun slår ham på opptaksprøven. Nestor begynner i stedet å arbeide ved en kveldsskole, etter å ha fått sin plass på doktorgrad-programmet fratatt på grunn av den samme kvinnen.
Men Nestor oppdager snart ut at det kan være veldig vanskelig å undervise voksne mennesker, spesielt hvis de egentlig ikke er villige til å lære.


== Skuespillere ==
Mikhail Kononov som Nestor Petrovich Severov, historie-lærer
Evgeni Leonov som Stepan Lednyov
Rolan Bykov som Alexander Petrykin
Aleksandr Zbruyev som Grigory Ganzha
Svetlana Kryuchkova som Nelli
Yanis Yakobson som Nelli.
Yuriy Kuzmenkov som Fedoskin
Natalya Bogunova som Svetlana Afanasyevna
Natalya Gvozdikova som Polina
Saveli Kramarov som Timokhin
Viktor Proskurin som Gena Lyapishev
Valery Nosik som Otto Fukin
Nina Maslova som Korovyanskaya
Iren Azer som Lyus'ka
Valeri Khlevinsky som Avdotyin
Lyudmila Kasatkina som skole-direktør
Mikhail Yanshin som Professor Volosyuk
Valentina Sperantova som vaktmester ved skolen
Lev Durov som milits-medlem.
Lyusyena Ovchinnikova som Valya, Petrykins brud
Lev Dubov som en ingeniør


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bolsjaja peremena på Internet Movie Database
Tsjeburasjka (1971)

Tsjeburasjka (originaltittel: Чебурашка) er en sovjetisk animert film fra 1971 regissert av Roman Katsjanov.


== Skuespillere ==
Klara Rumjanova som Tsjeburasjka
Vasilij Livanov som Gena
Vladimir Ferapontov
Tamara Dmitrieva


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tsjeburasjka på Internet Movie Database
Tsipollino

Tsipollino (originaltittel: Чиполлино) er en sovjetisk film fra 1972 regissert av Tamara Lisitsian.


== Skuespillere ==
Gianni Rodari
Aleksandr Jelistratov som Tsjipollino
Vladimir Basov som Lemon
Rina Zeljonaya som Cherry
Aleksandra Panova


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tsipollino på Internet Movie Database
Tamara Lisitsian

Tamara Nikolajevna Lisitsian (født 1923 i Tbilisi i Sovjetunionen, død 2009 i Moskva i Russland) var en sovjetisk regissør og manusforfatter.


== Filmografi (utvalg) ==
1972 – Tsipollino (Чиполлино)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tamara Lisitsian på Internet Movie Database 
(en) Tamara Lisitsian på AllMovie 
(en) Tamara Lisitsian hos The Movie Database
Komandir stsjastlivoj sjtsjuki

Komandir stsjastlivoj sjtsjuki (originaltittel: Командир счастливой 'Щуки') er en sovjetisk film fra 1972, regissert av Boris Voltsjek.


== Handling ==
I 1942, når de tyske troppene forbereder seg på å erobre Murmansk, bestemmer den sovjetiske kommandoen seg for å intensivere aktivitetene til Nordflåten. Mannskapet på den sovjetiske ubåten Щ-721 ødelegge fiendens transport, som inneholder flere soldater og mer ammunisjon. Men når de skal gjennomføre et nytt oppdrag, må de også ta om bord i ubåten det evakuerte mannskapet fra en annen sovjetisk ubåt.
Men til slutt havner ubåten deres i en veldig desperat situasjon. De havner på bunnen av havet, nesten uten oksygen. Kommandør Aleksei Strogov, som er sjef for ubåten, må deretter redde ubåten deres og hele mannskapet - for enhver pris.


== Skuespillere ==
Pyotr Velyaminov som Kaptein Aleksei Petrovich Strogov
Donatas Banionis som Kommisær Viktor Ionovich Sherknis.
Elena Dobronravova som ingeniør Svetlana Ivanovna Vedenina
Vladimir Ivanov som torpedo-operatør Golik
Mikhail Volkov som Valery Rudakov, leder for ubåt 703.
Vladimir Kashpur som Nosov.
Stanislav Borodokin som radio-operatør Sergei Shukhov
Shota Mshvenieradze som sersjant Shota Kharadze
Konstantin Raikin som Bulkin, en kokk
Nikita Astakhov som en sovjetisk sjømann.
Anatoly Borisov som en tysk admiral
Pavel Makhotin som vise-admiral, og kommandør for Nordflåten
Svetlana Sukhovey som Oksana.
Valentina Berezutskaya som en butikk-ansatt.
Yevgeny Yevstigneyev som Stepan Lukich
Lyubov Sokolova som Tante Dusya


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Komandir stsjastlivoj sjtsjuki på Internet Movie Database 
(en) Komandir stsjastlivoj sjtsjuki på AllMovie
Boris Voltsjek

Boris Izrailevitsj Voltsjek (russisk: Бори́с Изра́илевич Во́лчек; født 23. novemberjul./ 6. desember 1905greg. i Vitsiebsk i Sovjetunionen, død 1974 i Moskva i Sovjetunionen) var en sovjetisk regissør.


== Filmografi (utvalg) ==
1972 – Komandir stsjastlivoj sjtsjuki (Командир счастливой 'Щуки')


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Boris Voltsjek på Internet Movie Database 
(en) Boris Voltsjek på AllMovie 
(en) Boris Voltsjek hos The Movie Database
Tsjudak iz pjatogo B

Tsjudak iz pjatogo B (originaltittel: Чудак из пятого 'Б') er en sovjetisk film fra 1972 regissert av Ilja Frez.


== Skuespillere ==
Andrej Vojnovskij som Borja Zbanduto
Roza Agisjeva
Tatjana Pelttser
Nina Kornienko
Jevgenij Vesnik


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tsjudak iz pjatogo B på Internet Movie Database 
(en) Tsjudak iz pjatogo B på AllMovie
Stille ved daggry

Stille ved daggry (originaltittel: А зори здесь тихие) er en sovjetisk film fra 1972, regissert av Stanislav Rostotskij.


== Handlingsreferat ==
Historien er lagt til sommeren 1942, midt under den andre verdenskrig et stykke bak de sovjetiske frontlinjene på østfronten. Sersjant Major Vaskov blir uventet tildelt en gruppe unge kvinner som skal ta hånd om luftvern ved en jernbane-stasjon langt bak frontlinjen. Vaskov er ikke vant til å kommandere kvinner, og havner snart i diskusjoner angående daglige situasjoner. Under et luft-angrep skyter en av kvinnene, Rita Osyanina, ned et fiendtlig fly og blir dekorert for denne hendelsen. Dialog og en rekke tilbakeblikk begynner å avsløre mer av bakhistoriene til de forskjellige kvinnene. Det kommer også frem at Rita regelmessig sniker mat tilbake til moren og babyen sin, som befinner seg nærmere frontlinjen.
En dag kommer Rita, som i all hemmelighet har fraktet rasjoner til familien sin i løpet av natten, over to tyske fallskjermsoldater på vei tilbake til en garnison. Vaskov velger fem frivillige: Rita, Zhenya, Lisa, Galya og Sonia, til å legge ut sammen med ham på et oppdrag for å eliminere denne fienden. De bestemmer seg for å krysse en myr for å avskjære tyskerne, men dette går sakte fremover, og Galya mister en støvel underveis. Når de endelig kommer frem til et område som Vaskov tror at de tyske fallskjermsoldatene må passere, legger de seg på lur.
Men de oppdager snart at det egentlig var snakk om seksten tyske fallskjermsoldater, i stedet for bare to. Vaskov sender Lisa tilbake til basen, i håp om å skaffe forsterkninger. Men Sonia blir drept av en kniv, og Galya blir skutt og dør umiddelbart av skadene. Vaskov blir skutt i armen, men klarer å komme seg unna tyskerne. Når han innser at forsterkningene ikke har kommet, hallusinerer Vaskom om Lisa - som forteller ham at hun mislyktes i oppgaven sin, fordi hun druknet i det våte myrlandet.


== Skuespillere ==
Andrey Martynov som sersjant Vaskov
Yelena Drapeko som Lisa Britschkina
Yekaterina Markova som Galya Chetvertak.
Olga Ostroumova som Zhenya Komelkova.
Irina Shevchuk som Rita Osyanina.
Irina Dolganova som Sonia Gurvich.
Lyudmila Zaytseva som sersjant Kiryanova
Alla Meshcheryakova som Maria Nikiforovna
Igor Kostolevsky som Misha.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stille ved daggry på Internet Movie Database 
(sv) Stille ved daggry i Svensk Filmdatabas 
(fr) Stille ved daggry på Allociné 
(nl) Stille ved daggry på MovieMeter 
(en) Stille ved daggry på AllMovie 
(en) Stille ved daggry på Rotten Tomatoes
Prosjtsjanije s Peterburgom

Prosjtsjanije s Peterburgom (originaltittel: Прощание с Петербургом) er en sovjetisk film fra 1972, regissert av Jan Frid.


== Skuespillere ==
Girt Yakovlev som Johann Strauss.
Tatiana Bedov som Olga Smirnitskaya, russisk aristokrat
Tatyana Piletskaya som Natalia G. Smirnitskaya
Vasili Merkuryev som Leybrok.
Pavel Kadochnikov som Pavel Maksimov
Igor Dmitriev som Grand Duke
Sergey Karnovich-Valois som manager
Yelena Anderegg som Olga Nikolayevna.
Viktoriya Gorshenina.
Pavel Kashlakov som Nechayev


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Prosjtsjanije s Peterburgom på Internet Movie Database
Tsjetvjortyj

Tsjetvjortyj (originaltittel: Четвёртый) er en sovjetisk film fra 1972 regissert av Aleksandr Stolper.


== Skuespillere ==
Vladimir Vysotskij
Margarita Terekhova som Ket
Sergej Sjakurov som Dick
Aleksander Kajdanovskij
Sergej Sazontev


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tsjetvjortyj på Internet Movie Database
Zolotyje roga

Zolotyje roga (originaltittel: Золотые рога) er en sovjetisk film fra 1972 regissert av Aleksandr Rou.


== Skuespillere ==
Raisa Rjazanova som Jevdokia
Volodja Belov som Kirill
Ira Tsjigrinova som Masjenka
Lena Tsjigrinova som Dasjenka
Georgij Milljar som Jaga


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zolotyje roga på Internet Movie Database 
(nl) Zolotyje roga på MovieMeter 
(en) Zolotyje roga på AllMovie 
(en) Zolotyje roga på Turner Classic Movies 
(en) Zolotyje roga på Rotten Tomatoes
Grossmejster

Grossmejster (originaltittel: Гроссмейстер) er en sovjetisk film fra 1972 regissert av Sergej Mikaeljan.


== Skuespillere ==
Andrej Mjagkov som Sergej Khlebnikov
Viktor Kortjnoj
Larisa Malevannaja som Jelena Dontsova
Emmanuil Vitorgan som Orlov
Ljudmila Kasatkina


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grossmejster på Internet Movie Database 
(en) Grossmejster på AllMovie
Petsjki-lavotsjki

Petsjki-lavotsjki (originaltittel: Печки-лавочки) er en sovjetisk film fra 1972 regissert av Vasilij Sjuksjin.


== Skuespillere ==
Vasilij Sjuksjin som Ivan Rastorgujev
Lidija Fedosejeva-Sjuksjina som Njura Rastorgujeva
Vsevolod Sanajev
Georgij Burkov som Viktor
Zinovij Gerdt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Petsjki-lavotsjki på Internet Movie Database 
(nl) Petsjki-lavotsjki på MovieMeter 
(en) Petsjki-lavotsjki på AllMovie 
(en) Petsjki-lavotsjki på Turner Classic Movies 
(en) Petsjki-lavotsjki på Rotten Tomatoes
Vsadnik bez golovy

Vsadnik bez golovy (originaltittel: Всадник без головы) er en sovjetisk film fra 1972, regissert av Vladimir Vajnsjtok.


== Handling ==
Historien finner sted i 1850 i Texas. Louise, datter av den velstående plantasje-eieren Poindexter, mester for hacienda i Texas kalt Casa del Corvo, forelsker seg snart i Maurice Gerald. Men samme kveld som ett av deres hemmelige møte finner sted, forsvinner broren Henry.
Mistanken om drap faller snart på Gerald, som ble oppdaget dekket av blod. I tillegg er det tegn til at Gerald nylig har vært i en slåsskamp, og en rasende folkemengde ønsker umiddelbart å lynsje Gerald. Men så dukker en mystisk hodeløs rytter opp.


== Skuespillere ==
Oleg Vidov som Maurice Gerald.
Ludmila Savelyeva som Louise Poindexter
Eslinda Núñez som Isidora Cavarubio
Enriques Santiesteban som El Coyote.
Alejandro Lugo som Woodley Poindexter.
Aarne Üksküla som Cassius Calhoun.
Ivan Ivanovich Petrov som Zeb Stump
Rolando Dias Reyes som en major
Aleksandr Milokosty som Henry Poindexter.
Platon Leslie som Pluton.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vsadnik bez golovy på Internet Movie Database 
(da) Vsadnik bez golovy i Danmark Nationale Filminstitut 
(en) Vsadnik bez golovy på AllMovie
Zdravstvuj i prosjtsjaj

Zdravstvuj i prosjtsjaj (originaltittel: Здравствуй и прощай) er en sovjetisk film fra 1972, regissert av Vitalij Melnikov.


== Handling ==
Historien forteller om en kvinne som velger å forlate ektemannen sin, etter å ha reist til stirbyen på jakt etter den egentlige meningen med livet sitt.
Kvinner møter snart en politimann, som hun straks forelsker seg i - men plutselig kommer ektemannen hennes tilbake, for å finne henne igjen.


== Skuespillere ==
Lyudmila Zaytseva som Aleksandra
Oleg Efremov som Grigori Burov
Mikhail Kononov som Mitya, Aleksandras ektemann
Aleksandr Demyanenko.
Natalya Gundareva.
Viktor Pavlov.
Boryslav Brondukov.
Tanya Doronina.
Sasha Vedernikov.
Zhanna Blinova.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zdravstvuj i prosjtsjaj på Internet Movie Database 
(en) Zdravstvuj i prosjtsjaj på AllMovie
Gorjatsjij sneg

Gorjatsjij sneg (originaltittel: Горячий снег) er en sovjetisk film fra 1972 regissert av Gavriil Jegiazarov.


== Skuespillere ==
Jurij Nazarov som Ukhanov
Boris Tokarev som Kuznetsov
Anatolij Kuznetsov som Vesnin
Georgij Zjzjonov som Bessonov
Vadim Spiridonov som Deev


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gorjatsjij sneg på Internet Movie Database 
(nl) Gorjatsjij sneg på MovieMeter 
(en) Gorjatsjij sneg på AllMovie