jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Platomesus

Platomesus er en slekt av små, fint hårete, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), avlange, blankt brunlige køllebiller. Hodet er nokså stort og bredt med middelsstore fasettøyne. Antennene er omtrent så lange som hode + pronotum, kraftige, med en markert, to-leddet klubbe ytterst. Pronotum er mer eller mindre hjerteformet med en markert midtfure. Dekkvingene er nokså korte, rundede med flere lengdefurer. Det meste av bakkroppen blir ikke dekket av dekkvingene. Beina er middels lange med noe klubbeformede lår.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Trogastrini Jeannel, 1949
Understammen Trogastrina Jeannel, 1949
Slekten Platomesus Chandler, 2001
Platomesus dorrigo Chandler, 2001


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Platomesus i Global Biodiversity Information Facility 
Platomesus – detaljert informasjon på Wikispecies
Salagosita

Salagosita er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller.


== Utseende ==
Små til middelsstore, brunlige køllebiller. Antennene er knapt fortykkede mot spissen, nokså lange. Hodet er bredt med små fasettøyne. Pronotum er rundet, bredest foran midten. Dekkvingene er rundede, omtrent så brede som pronotum. Bakkroppen er noe bredere enn dekkvingene, fire ledd er synlige bak disse, gjerne tett hårete. Beina er kraftige, særlig lårene på forbeina er fortykkede.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika (Chile).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Faronitae - bare én undergruppe:
Gruppen Faronini Raffray, 1890
Slekten Salagosita Franz, 1996
Salagosita chomei Franz, 1996


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Salagosita i Global Biodiversity Information Facility 
Salagosita – detaljert informasjon på Wikispecies
Otava (elv)

Otava (tysk: Wottawa) er en 112 km lang elv i Tsjekkia, og en av Vltavas sideelver fra venstre. Otavas kilder ligger i Šumava (Böhmerwald); navnet får den der fjellelvene Křemelná og Vydra løper sammen. Den renner for det meste i nordøstlig retning gjennom byene Sušice, Horažďovice, Strakonice og Písek og renner inn i Vltava ved borgen Zvíkov.
Den øvre delen av elven fra Čeňkova Pila til Rejštejn er rask, med mange stryk, svaberg og uregelmessige dønninger i elveleiet. Otava-dalen er smal og skogkledd. I elveløpet nær Sušice roer farten seg og Otava får karakter av en rolig elv frem til Orlíkreservoaret.
De siste 22 kilometerne til munningen ved Zvíkov blir elva en del av Orlíkreservoaret, som er demmet opp lenger nede i Vltava.
Elven ble tidligere vasket for gull, og var rik på ferskvannsperler, laks og ørret.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Otava (river) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Remchingen

Remchingen er en kommune i Baden-Württemberg i Tyskland. Den ligger rundt 15 kilometer sør for stor by Karlsruhe.
Remchingen ble bosatt av keltere og romere. Byen har 12000 innbyggere.


== Distrikter ==
Remchingen har fire distrikter:

Wilferdingen
Nöttingen
Singen
Darmsbach


== Bilder ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Remchingen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nisaxis

Nisaxis er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Bittesmå (gjerne 1-2 millimeter), blanke, mørkbrunlige kortvinger. Kroppen er pæreformet. Hodet er trapesformet, med små, runde fasettøyne og groper i pannen. Antennene er middels kraftige. Maksillepalpene er lange, det ytterste leddet ganske stort. De ytterste leddene danner en kølle. Pronotum er forholdsvis lite, med rundede sider, bredest omtrent i midten, med runde, dype groper. Dekkvingene dekker omtrent halve bakkroppen, er blanke og rundede. Bakkroppsleddene er ganske korte, det aller meste av den synlige delen av bakkroppen er dekket av ett ryggledd. Beina er nokså lange, leggene litt krumme.


== Levevis ==
Disse billene lever på havstrender.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Nord-Amerika.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
Gruppen Brachyglutini Raffray, 1904
Slekten Nisaxis Casey, 1886
Nisaxis caudata Schaeffer, 1905
Nisaxis gloydi (O. Park, 1945)
Nisaxis maritima Casey, 1887
Nisaxis parviceps Casey, 1897
Nisaxis tomentosa (Aubé, 1833)


== Eksterne lenker ==
(en) Nisaxis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Nisaxis i Encyclopedia of Life 
(en) Nisaxis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nisaxis hos ITIS 
Nisaxis – detaljert informasjon på Wikispecies
M/S Vanessa (dokumentarserie)

M/S Vanessa er en norsk dokumentarserie om skipet M/S Vanessa som ble sendt på NRK Fjernsyn i 1976. Serien følger 100 000 tonneren og dens 40 manns store besetning gjennom 72 døgn, fra den tar av i Oslo og til den legger til dokk i Japan. Den skildrer også sjøfolkenes familie hjemme. Serien var ved Thor Arnljot Udvang. Opptakene ble gjort i 1974.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) M/S Vanessa på NRK TV
Xenogmocerodes

Xenogmocerodes er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (gjerne 1,5-2 millimeter), brunlige køllebiller med svært kraftige, klubbeformede antenner.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Goniacerini Reitter, 1882
Slekten Xenogmocerodes Leleup, 1978
Xenogmocerodes raffrayanus (Brauns, 1914)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Xenogmocerodes i Global Biodiversity Information Facility 
Xenogmocerodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Dalmoburis

Dalmoburis er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (ca. 1,5 millimeter), ganske brede, blankt rødbrune køllebiller. Hodet er forholdsvis stort og bredt med velutviklede fasettøyne. Antennene er forholdsvis korte, de to ytterste leddene danner en kraftig klubbe. Palpene er små og lite påfallende. Pronotum er rundet, omtrent så bredt som hodet, dekkvingene bredt rundede, forholdsvis korte.


== Levevis ==
I alle fall noen av artene lever i huler.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Panama.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Iniocyphini Park, 1951Understammen Iniocyphina Park, 1951
Slekten Dalmoburis O. Park, 1942Dalmoburis petrunkevitchi O. Park, 1942


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dalmoburis i Global Biodiversity Information Facility 
Dalmoburis – detaljert informasjon på Wikispecies
Musikknytt (TV-program)

Musikknytt er et norsk musikkmagasin som ble sendt på NRK Fjernsyn fra 1972 til 1986. Programleder var Eyvind Solås. Solås satte sitt preg på programmet og han har blitt beskrevet som en pioner i utviklingen av nye journalistiske former hvor humor, parodi og genreoverskridende musikkformidling spilte sammen på en folkelig og interessevekkende måte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Musikknytt på NRK TV
Bølgeteori

Lineær bølgeteori er helt grunnleggende for hydrodynamikken og gjør det mulig å modellere bølger ved hjelp av potensialteori. Avviket vi får når vi antar potensialteori sammenlignet med når vi tar hensyn til bla. virvling, viskøse effekter, er som oftest minimal. Dermed er det mulig å oppnå gode resultater når en tar i bruk lineær bølgeteori ved de rette omstendighetene. 
Ved å basere seg på lineær bølgeteori er det mulig å utnytte lineariserte grensebetingelser. Dette innebærer fri-overflate betingelse som er opphavet til bølgepotensialet og dispersjonsrelasjonen.
Møte mellom indianer og hvit

Møte mellom indianer og hvit er en norsk faktaserie som ble sendt på NRK Fjernsyn i 1976. Serien handler om de ulike indianerfolkene i Sør- og Mellom-Amerika og deres brutale møte med hvite mennesker fra Europa som kom til verdensdelen på 1500-tallet. Serien var ved Yngvar Ustvedt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Møte mellom indianer og hvit på NRK TV
Månedsrevyen

Månedsrevyen er et norsk nyhetsmagasin for barn som ble sendt på NRK Fjernsyn fra 1979 til 1982. Programmet var sammensatt av en nyhetsoversikt, bakgrunnstoff fra kommende begivenheter og kulturstoff fra barnefronten. Målgruppen var barn mellom 7 og 10 år.Programledere var Henning A. Nilsen, Harald Berentsen, Jorunn Hope, Ottar Monsen og Bodil Røyset.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Månedsrevyen på NRK TV
Ib Tardini

Ib Tardini (født 1948) er en dansk produksjonsleder og filmprodusent.
Han har produsert filmer som Italiensk for begyndere, Små ulykker, 2 ryk og en aflevering, Forbrydelser og trilogien Benken, Arven og Drapet i regi av Per Fly. Tardini har hatt et mangeårig samarbeid med Peter Aalbæk Jensen på Zentropa.
Tardini har arbeidet med film, TV-produksjoner i 40 år. Han har vært involvert i mer enn 150 spillefilmer og har produsert TV-serier samt kort-, novelle- og reklamefilmer. Han har arbeidet tett sammen med Nils Malmros, Bille August, Søren Kragh-Jacobsen, Jørgen Leth, Henning Carlsen, Lars von Trier, Susanne Bier, Lone Scherfig, Per Fly, Annette K. Olesen og Thomas Vinterberg.I 1992 ble Tardini tilknyttet Zentropa, som han sammen med Peter Aalbæk Jensen, Lars von Trier og Vibeke Windeløv var med på å bygge opp til et betydelig produksjonsselskap. 
I 2012 var det premiere på Tardinis siste film, Katrine Wiedemanns Viceværten. På det tidspunkt hadde han sluttet hos Zentropa for å være leder av produsentlinjen på Den Danske Filmskole. Han har senere sluttet på Filmskolen og gått av med pensjon.
Tardini utga i 2015 selvbiografien Tardini - 40 forrygende år i dansk film i samarbeid med Christian Monggaard.


== Filmografi (utvalg) ==

Måske ku' vi (1976)
Terror (1977)
Drenge (1977)
En forårsdag i helvede (1977)
Vil du se min smukke navle? (1978)
Kunnskapens tre (1981)
Gummi-Tarzan (1981)
Zappa (1983)
Skønheden og udyret (1983)
Tro, håb og kærlighed (1983)
Skyggen af Emma (1988)
Århus by night (1989)
Gutta fra St.Petri (1991)
Kjærlighetens smerte (1992)
Smukke dreng (1993)
Portland (1996)
Sekten (1997)
Fruen på Hamre (2000)
Italiensk for begyndere (2000)
Benken (2000)
Kald mig bare Aksel (2002)
Små ulykker (2002)
Arven (2003)
Forbrydelser (2004)
Drapet (2005)
1:1 (2006)
Lille soldat (2008)
Himlen falder (2009)
Kvinden der drømte om en mand (2010)
Viceværten (2012)


=== TV-serier ===
Klovn (TV-serie, 2005)
Forestillinger (TV-serie, 2007)


== Priser ==
2001: Æres-Bodil – sammen med Peter Aalbæk Jensen og Vibeke Windeløv
2005: Nordisk råds filmpris for Drapet
2011: Ib-prisen stiftet av Danske Filminstruktører og oppkalt etter Ib Tardini. Utdeles i forbindelse med Robertfesten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ib Tardini på Internet Movie Database 
(sv) Ib Tardini i Svensk Filmdatabas 
(da) Ib Tardini på Filmdatabasen 
(da) Ib Tardini på danskefilm.dk 
(da) Ib Tardini på danskfilmogtv.dk 
(da) Ib Tardini på Scope 
(fr) Ib Tardini på Allociné 
(en) Ib Tardini på AllMovie 
(en) Ib Tardini hos The Movie Database
Hypoparyphantus

Hypoparyphantus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika (Den demokratiske republikken Kongo).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Proterini Jeannel, 1949
Slekten Hypoparyphantus Jeannel, 1953
Hypoparyphantus bucculentus Jeannel, 1953


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hypoparyphantus i Global Biodiversity Information Facility 
Hypoparyphantus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ctenisomimus

Ctenisomimus er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller som blit plassert i familien kortvinger.


== Utseende ==
Små, gulbrune biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. Hodet er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er lange og kraftige, lett kølleformede. Palpene (munnfølerne) er kamformede. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er runde i omriss, mye bredere enn brystskjoldet. De er glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr. Denne slekten er knyttet til maur.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Angola, Sør-Afrika).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Stammen Ctenistini Blanchard, 1845
Slekten Ctenisomimus Raffray, 1904Ctenisomimus angolanus (Jeannel, 1951)
Ctenisomimus oneili (Raffray, 1898)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ctenisomimus i Global Biodiversity Information Facility 
Ctenisomimus – detaljert informasjon på Wikispecies
Hirashimanymus

Hirashimanymus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Utseende ==
Små, spinkle, blanke, gjerne rødlige køllebiller. Gruppen kjennes særlig på at kroppsformen er forholdsvis slank, og antenner og palper lange og klubbeformede.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr. I alle fall noen av artene er knyttet til maur (myrmekofiler).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Øst-Asia (Japan, Taiwan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae Latreille, 1802
Overstammen Pselaphitae
Gruppen Pselaphini Latreille, 1802
Slekten Hirashimanymus Nomura, 1990Hirashimanymus babai Nomura, 1990
Hirashimanymus schistodactyroides Nomura, 1990


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hirashimanymus i Global Biodiversity Information Facility 
Hirashimanymus – detaljert informasjon på Wikispecies
Tapiloites

Tapiloites er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika (Den demokratiske republikken Kongo).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Pselaphitae
Gruppen Tmesiphorini Jeannel, 1949
Slekten Tapiloites Jeannel, 1958Tapiloites pantosi Jeannel, 1958


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tapiloites i Global Biodiversity Information Facility 
Tapiloites – detaljert informasjon på Wikispecies
Nordavindu

Nordavindu er en norsk reiseserie fra Nord-Norge som ble sendt på NRK Fjernsyn i 1978 og 1980. Programmet ble produsert av NRK Troms.


== Referanser ==
Stedsnavn på skandinavisk romani

En rekke steder i Skandiania har navn på norsk og svensk romani (skandoromani), språket til romanifolket/taterne. Både navn på land, regioner, byer, tettsteder og institusjoner, og naturnavn har blitt dokumentert på romani. Det er flere som har brukt tid på å dokumentere språket. Gjest Bårdsen, Djôs Per Anderson og Eilert Sundt gjorde dette på midten av 1800-tallet. På midten av 1900-tallet gjorde Ragnvald Iversen, Øyvin Ribsskog og Allan Etzler det samme. Alle disse var utenforstående og ikke selv del av romanifolket. Først på slutten av 1900-tallet ga noen fra gruppen selv ut ordbøker. Ludvig Karlsen og Hermann Karlsen utga ordbøker på 1990-tallet. Utover 2000-tallet kom språkforskerne Gerd Carling og Rolf Theil til. I tillegg jobber flere av romani-foreningene med språket, for eksempel Frantzwagner Sällskapet.


== Land ==


== Regioner ==


== Byer, tettsteder og institusjoner ==


== Naturnavn ==


== Kilder ==
Eilert Sundt, «Fante- eller Landstrygerfolket i Norge - Bidrag til Kundskab om de laveste Samfundsforholde», 1852.
Ragnvald Iversen, «Secret Languages in Norway – part 1: The Romani Language in Norway», 1944.
Øyvin Ribsskog, «Hemmelige språk og tegn : taterspråk, tivolifolkenes språk, forbryterspråk, gateguttspråk, bankespråk, tegn, vinkel- og punktskrift», 1945.
Ludvig Karlsen, «Romani-folkets ordbok», 1993.
Hermann Karlsen, «Romani-norsk ordbok», 1995.
Gerd Carling, Lenny Lindell, Gilbert Ambrazaitis, «Scandoromani remnants of a mixed language», 2014.
Rolf Theil, Norsk romani, «Namn i det fleirspråklege Noreg», 2015.
Jakob A. P. Wiedner, Feltarbeid Norsk Romani-prosjekt, 2017.
Frantzwagner Sällskapet, «Lavengro Svedikko Romani», 2018.
Norsk kunst gjennom 200 år (TV-program)

Norsk kunst gjennom 200 år er en norsk tv-serie om norsk kunst som ble sendt på NRK Fjernsyn i 1976. Serien består av 11 programmer og ble regissert av Per Simonnæs, med Jan Askelund og Leif Østby som konsulenter.Serien tok for seg kunst fra malere som blant andre J.C. Dahl, Peder Balke, Hans Gude, August Cappelen, Lars Hertervig, Jakob Weidemann, Knut Rumohr, Henrik Sørensen, Harald Sohlberg, Edvard Munch, Nikolai Astrup, Theodor Kittelsen, Erik Werenskiold, Alf Rolfsen, Gerhard Munthe, Jens Johannessen og Kai Fjell.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Norsk kunst gjennom 200 år på NRK TV
Benedicte Henrikka Aall

Benedicte Henrikka Aall (1772-1812), gift von Cappelen, var en norsk kvinne, søster til eidsvollsmannen Jacob Aall.
Hun ble født i 1772 som eldste datter av godseier Nicolai Benjamin Aall og hustru Amborg Wesseltoft, og ble døpt i Østre Porsgrund den 1. april samme år. Benedicte Henrikka ble oppdratt utenfor hjemmet hos sin onkel presten Hagerup, og vendte først hjem til foreldrene noen år senere. Hun skal ha hatt en god sangstemme, og opptrådte til festlige leiligheter i hjemmet såvel som til konserter i hjembyen.Benedicte Henrikka ville gjerne ha sin fetter Jørgen Jørgensen Wesseltoft, men foreldrene motsatte seg alliansen og forlovet henne i stedet med Ulrich Fredrich von Cappelen. 26. februar 1793 stod bryllupet og det ble ikke spart på utgiftene når to av egnens rikeste familier skulle forenes. Cappelen arvet en eiendom etter faren i Skien, og flyttet sidenhen til Porsgrunn hvor han drev trelasthandel og skipsrederi. Til tross for store formuer etter faren og Benedicte Henrikka, var han ved sin død fallitt. Det slapp Benedicte Henrikka å oppleve, da hun døde på Frednes allerede i 1812, åtte år før ektefellen. 
Paret hadde 9 barn sammen, deriblant forretningskvinnen Benedicte Cappelen og bokhandleren Jørgen Wright Cappelen. 


== Referanser ==
Prosopocoilus (Hoplitocranum) yasusukei

Prosopocoilus yasusukei er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor, mørkt brunrød hjortebille. Hodet er slett uten kjøler eller knøler. Hannene kjever er knivformede med noen knudrete tenner på innersiden. Hode og pronotum er fint og nokså tett punktert. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, ikke innsnevret ved roten. Hunnen ligner hannen, men har ikke forstørrede kjever.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Sumbawa.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Cladognathini
Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845
Underslekten Hoplitocranum Jakowlew, 1896
Prosopocoilus (Hoplitocranum) yasusukei Ikeda, 1996


== Eksterne lenker ==
Nettside om arten
Bildegalleri
(en) Prosopocoilus (Hoplitocranum) yasusukei i Global Biodiversity Information Facility 
Prosopocoilus yasusukei – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Prosopocoilus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oryctes congonis

Oryctes congonis er en bille som tilhører gruppen hornbiller (Dynastidae). Denne store arten er vidt utbredt i Afrika.


== Utseende ==
En stor (hannen ca. 40-50 millimeter), avlang, blank, brunsvart hornbille. Kroppsformen er sylindrisk. Hannen har et langt, krumt horn i pannen. Pronotum er kraftig innskåret på sidene foran.
Hunnen har et kort horn i pannen, pronotum er helt avrundet.


== Levevis ==
Larvene lever av råtnende plantedeler ned i jorda, og er regnet som harmløse. De voksne billene kan gjøre betydelig skade ved å gnage på palmer, særlig kokospalmer. De gnager seg inn i og ødelegger skuddene på unge trær.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Afrika (Den demokratiske republikken Kongo).


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea Latreille, 1806
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae (eventuelt familien Dynastidae)
Stammen Oryctini
Slekten Oryctes Illiger, 1798
Neshornbille, Oryctes congonis Endrödi, 1969 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten, hann
(en) Oryctes congonis i Encyclopedia of Life 
(en) Oryctes congonis i Global Biodiversity Information Facility 
Oryctes congonis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dynastidae du Monde - nettside om arten