jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ryxabis

Ryxabis er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, avlange, blanke, brunrøde køllebiller. Hode, pronotum og dekkvinger er rundede, bakkroppen forholdsvis lang.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Singapore.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Batrisitae
Gruppen Batrisini Reitter, 1882
Understammen Batrisina Reitter, 1882
Slekten Ryxabis Westwood, 1870Ryxabis anthicoides Westwood, 1870


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ryxabis i Global Biodiversity Information Facility 
Ryxabis – detaljert informasjon på Wikispecies
Mastiger

Mastiger er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Levevis ==
Sannsynligvis er alle medlemmene i gruppen Clavigeritae knyttet til maur (de er myrmekofiler).


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra India, Thailand og Singapore.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Clavigeritae
Gruppen Clavigerini Leach, 1815
Understammen Mastigerina Jeannel, 1954
Slekten Mastiger Motschulsky, 1851 - to arter
Mastiger abruptus Motschulsky, 1851
Mastiger brevicornis Raffray, 1890


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mastiger i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mastiger hos NCBI 
Mastiger – detaljert informasjon på Wikispecies
Bythinoplectus

Bythinoplectus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller. Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Små (ca. 1 millimeter), slanke og litt flate, lysbrunlige køllebiller. Hodet er nærmest trekantet, ganske bredt, med små fasettøyne. Antennene er korte og kraftige med en stor, en-leddet klubbe. Palpene er ganske korte og tykke. Pronotum er ovalt til hjerteformet, omtrent så langt som bredt, med er par dype groper ved roten. Dekkvingene er litt rundede, noe lengre og bredere enn pronotum. Bakkroppen er sylindrisk, beina nokså korte.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er hovedsakelig utbredt i den neotropiske økosonen, men forekommer også i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Bythinoplectini Schaufuss, 1890
Understammen Bythinoplectina  Schaufuss, 1890
Slekten Bythinoplectus Reitter, 1882
Bythinoplectus acutangulus Raffray, 1904
Bythinoplectus antennatus Comellini, 1985
Bythinoplectus bahamicus O.Park, 1954
Bythinoplectus bertonii Comellini, 1985
Bythinoplectus bidentatus Comellini, 1985
Bythinoplectus boneti O.Park, 1952
Bythinoplectus caecus Franz, 1978
Bythinoplectus costaricensis Comellini, 1985
Bythinoplectus degallieri Comellini, 1985
Bythinoplectus denticornis Raffray, 1897
Bythinoplectus depressus Comellini, 1985
Bythinoplectus emargo Becker & Sanderson, 1953
Bythinoplectus erectifrons O.Park, 1952
Bythinoplectus formicetorum Raffray, 1912
Bythinoplectus foveatus Reitter, 1883
Bythinoplectus gloydi O.Park, 1949
Bythinoplectus guianensis O.Park, 1952
Bythinoplectus impressifrons Raffray, 1897
Bythinoplectus incisifrons O.Park, 1952
Bythinoplectus laminatus O.Park, 1976
Bythinoplectus miripenis Comellini, 1985
Bythinoplectus nocturnalis O.Park, 1952
Bythinoplectus panamensis Comellini, 1985
Bythinoplectus peregrinus Schuster & Grigarick, 1966
Bythinoplectus pusillus Comellini, 1985
Bythinoplectus schusteri Comellini, 1985
Bythinoplectus transversiceps Raffray, 1904
Bythinoplectus trapezodis Becker & Sanderson, 1953
Bythinoplectus tricornis Comellini, 1985
Bythinoplectus vaucheri Comellini, 1985
Bythinoplectus veracrucensis Comellini, 1985


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bythinoplectus i Encyclopedia of Life 
(en) Bythinoplectus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bythinoplectus hos ITIS 
Bythinoplectus – detaljert informasjon på Wikispecies
Tuberoplectus

Tuberoplectus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Disse artene er forholdsvis lange og smale og minner overflatisk mer om mer typiske kortvinger enn om den utseendemessige avvikende underfamilien køllebiller som de tilhører. De er små, lyst brunlige biller.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Slekten har en svært spredt utbredelse, de tre artene er kjent fra henholdsvis Brasil, Australia og Vietnam.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Dimerini Raffray, 1908
Slekten Tuberoplectus O. Park, 1952Tuberoplectus cucphuongensis Nomura, 2010
Tuberoplectus plaumanni O.Park, 1952
Tuberoplectus tozerensis Chandler, 2001


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tuberoplectus i Global Biodiversity Information Facility 
Tuberoplectus – detaljert informasjon på Wikispecies
Mitrametopus

Mitrametopus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
De kan blant annet finnes under barken på døde trær, i råtten ved og hule trær..


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Brasil.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
Stammen Euplectini LeConte, 1862
Slekten Mitrametopus Raffray, 1911
Mitrametopus longipennis (Raffray, 1890)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mitrametopus i Global Biodiversity Information Facility 
Mitrametopus – detaljert informasjon på Wikispecies
Pontifical North American College

Pontifical North American College, NAC (latin: Pontificum Collegium Civitatum Foederatarum Americae Septemtrionalis, vanlig engelsk navn North American College, italiensk: Collegio americano del Nord), er et katolsk presteseminar i Roma med sete i Vatikanstaten.


== Beskrivelse ==
Kollegiet ble grunnlagt i 1859 av pave Pius IX i det tidligere dominikanerinneklosteret Santa Maria Assunta al monastero dell'Umiltà i Romas historiske sentrum, i nærheten av Fontana di Trevi. I 1952 ble det på foranledning av pave Pius XII bygget et nytt og større seminarbygg på Gianicolo. Det opprinnelige, kjent som Casa Santa Maria, ble beholdt, men ble etterhvert ikke benyttet til foprberedelse til prestevielser, men til amerikanske presters høyere videreutdanning.
Institusjonen, Det nordamerikanske kolleg, av et katolsk presteseminar på vatikansk ekstraterritorialt område noen få minutter fra Petersplassen og Peterskirken, en teologisk videreutdannelsesavdeling, og også et institutt for amerikanske presters pastorale videreutdannelse - der prestene er i ett eller to semester. NAC er også vertskap for et amerikansk pilegrimssentrum, og stiller med overnattingsmuligheter for blant annet medlemmer av den amerikanske bispekonferanse. 
Prestestudentene på North American College skal være amerikanske statsborgere og/eller kandidater for amerikanske bispedømmer. Men særlige unntak kan innvilges av Board of Governors. Dette styre ledes av en biskop av en biskop for et amerikansk bispedømme. Presteseminarets campus på Gianicolo har plass til over 250 studenter. 


== Rektorer ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Pontifical North American College – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Richard Kirwan

Richard Kirwan (født 1. august 1733, død 22. juni 1812) var en irsk geolog og kjemiker. 
Richard Kirwan ble født i Cloughballymore, County Galway, som den andre sønnen til Martin Kirwan av Cregg (d.1741), og hans kone, Mary French (d.1751). Kirwan giftet seg med "Miss Blake" i 1757, men kona hans døde etter åtte års ekteskap. Paret hadde to døtre, Maria Theresa og Eliza. I 1768 flyttet han til London og ble en del av det vitenskaplige samfunnet. Han hadde brede språkkunnskaper og korresponderte med mange forskere på det europeiske kontinentet. Hans eksperimenter på spesifikke vekter og tiltrekningskrefter til forskjellige saltvannsstoffer utgjorde et vesentlig bidrag til metodene for analytisk kjemi. I 1780 ble han valgt til fellow i Royal Society og i 1782 fikk han Copley-medaljen. I 1784 var han innblandet i en kontrovers med Henry Cavendish angående sistnevntes eksperimenter på luft. 
I 1787 flyttet Kirwan til Dublin, hvor han i 1799 ble president for Royal Irish Academy, en stilling han hadde  frem til sin død. Han bidro med rundt trettiåtte avhandlinger, som omhandlet meteorologi, ren og anvendt kjemi, geologi, magnetisme og filologi.  En av disse, om klodens primitive tilstand og dens påfølgende katastrofe, gjorde at han ble del av en livlig tvist med opprettholderne av Huttonian-teorien. Hans geologiske arbeid ble skjemmet av en implisitt tro på den universelle syndfloden, og gjennom å finne fossiler knyttet til fellebergartene nær Portrush hevdet han at basalt var av vannopprinnelse.
Kirwan var en av de siste tilhengerne av teorien om flogiston i Storbritannia og Irland, som han kjempet for i sitt essay om Flogiston og konstitusjonen av syrer (1787), hvor han identifiserte flogiston med hydrogen. Dette verket, oversatt av Marie-Anne Pierette Paulze, ble utgitt på fransk med kritiske notater av Lavoisier og noen av hans medarbeidere. Kirwan forsøkte å tilbakevise argumentene deres, men de viste seg for sterke for ham, og han erkjente seg selv som en konvertitt i 1791.

Det er bevis som tyder på at Kirwan var medlem av Society of the United Irishmen,  en revolusjonær republikansk organisasjon i Irland på 1700-tallet. Selskapet tok til orde for katolsk frigjøring og å styrte det britiske styret i Irland. Denne bevegelsen kulminerte med nederlaget til irene i 1798-opprøret og unionsloven. Kirwan nektet å ta imot en britisk adelstittel han ble tilbudt. Han døde i Dublin i juni 1812, og ble gravlagt i St. George's Church, Lower Temple Street.


== Referanser ==
Ole Andreas Lindeman (diplomat)

Ole Andreas Lindeman (1962–) er en norsk diplomat, tidligere ambassadør i Bamako, fra 2020 ambassadør i Kabul.
Lindeman er utdannet cand.mag. 
Han begynte å arbeide for norsk utenrikstjeneste i 1992. Fra 2008 til 2011 hadde han stillingen som seniorrådgiver i Utenriksdepartementet, deretter som prosjektleder fram til 2013.
I 2013 gikk han til stillingen som generalkonsul i Murmansk.
I 2017 overtok han som ambassadør ved Norges nye ambassade i Bamako, en stilling han hadde til han ble ambassadør ved Norges ambassade i Kabul i 2020.


== Referanser ==
Kjell Tormod Pettersen

Kjell Tormod Pettersen (1955–) er en norsk diplomat, tidligere ambassadør i Katmandu og i Kabul.
Pettersen er utdannet befal og offiser. 
Han begynte å arbeide for norsk utenrikstjeneste i 1985. Han ble underdirektør i Utenriksdepartementet i 2001, deretter avdelingsdirektør i 2005
I 2006 fikk han posten som ministerråd ved Norges ambassade i Beijing, en stilling han hadde fram til 2010. Deretter var han prosjektleder i Utenriksdepartementet fram til 2012, så seniorrådgiver til 2013.
I årene 2013–2017 var han ambassadør i Katmandu. Etter en ny periode som seniorrådgiver i 2017/2018 tiltrådte han som ambassadør ved Norges ambassade i Kabul, en stilling han hadde fra 2018 til 2020.


== Referanser ==
Balega

Balega er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små, gulbrune biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. Hodet er omtrent så langt som bredt. Fasettøynene er små og litt utstående. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Palpene (munnfølerne) har et mer eller mindre økseformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, mye bredere enn brystskjoldet. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den Nye verden (det nordøstlige Sør-Amerika, Mellom-Amerika og Karibia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Jubini Raffray, 1904
Slekten Balega Reitter, 1882
Balega dentata Raffray, 1904
Balega elegans Reitter, 1883
Balega intermedia O.Park, 1960
Balega longiceps O.Park, 1976


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Balega i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Balega hos ITIS 
Balega – detaljert informasjon på Wikispecies
Hagnometopias

Hagnometopias er en utdødd slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utbredelse i tid og rom ==
Arten er beskrevet fra baltisk rav fra eocen-tiden.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Metopiasini Raffray, 1904
Understammen Metopiasina Raffray, 1904
Slekten †Hagnometopias Schaufuss, 1890 †Hagnometopias pater Schaufuss, 1890


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hagnometopias i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hagnometopias hos Fossilworks 
Hagnometopias – detaljert informasjon på Wikispecies
Gumman som blev liten som en tesked

Gumman som blev liten som en tesked var julekalenderen i Sveriges Radio och TV i 1967 med Birgitta Andersson og Carl-Gustaf Lindstedt i hovedrollene. 
Serien, som var basert på Alf Prøysens bøker om Teskjekjerringa, ble det store gjennombruddet for julekalenderen på TV og lokket ikke bare en halv million barn, men også to millioner voksne seere. I 1976 ble det laget en TV-serie i farger med de samme skuespillerne. TV- og radiojulekalenderen fra 1967 ble sendt i reprise i 1997 og 2007.
Det var opprinnelig Gunnel Lindes idé å lage en TV-serie av fortellingene om Teskjekjerringa. Christina Lagerson ble bedt om å realisere idéen og tok de første kontaktene med Alf Prøysen. Han skrev 14 nye fortellinger direkte for serien. De ankom som synopsis med utførlig handling, der det plutselig kunne stå: «Her må skuespillerinnen si noe morsomt.» Produsenten og regissøren Lagerson dramatiserte fortellingene sammen med den tekniske sjefen, Kjell Melin. Han var dyktig på forminskninger. Den teknikken, som ble brukt i scenene da kjerringa ble liten, blir på svensk kort og godt kalt for «trickmixerchablonering». Forenklet sett kan man si det slik at ett kamera viser et bilde av kjerringa i sterk forminskning og et annet viser et miljøbilde. Bildene blir siden lagt på hverandre og blir «dobbelteksponerte» (elektronisk). Det var en tidkrevende og en på den tiden avansert teknikk. I løpet av en sommer løste de avsnitt etter avsnitt teknisk og dramatisk på papir.Regissør og produsent Inga-Lill Lindgren omarbeidet fortellingene for radio.Prøysens venn, Ulf Peder Olrog, hadde ansvaret for musikken.


== Birgitta Andersson ==
At kjerringa sier «Göta Petter! Nu ble ja liten som enna tesked igen!» står ikke i Prøysens bøker. Andersson la til dette selv, da hun ga kjerringa sin vestgøtske framtoning.
Ni år senere, i 1976, syntes Andersson at dette var den fysisk mest slitsomme rollen hun hadde gjort med en ulidelig hete, hardt presisjonsarbeid for at triksinnspillingen skulle lykkes og med en innspilling, som i sendetid tilsvarte mer enn to langfilmer.


== Medvirkende ==
Birgitta Andersson – Teskedsgumman
Carl-Gustaf Lindstedt – Gubben
Inga Gill – Teobaldina
Hanny Schedin – Greta Westerlund
Meta Velander – Sara Söderlund
Lars Amble – Brevbæreren
Bert-Åke Varg – Teaterdirektør
Brigitta Steenhouwer – Stina
Anita Wall – Produsent
Henry Lindblom – Produsent
Eva Rydberg – Journalist
Gunnar «Knas» Lindkvist – Selger i markedsstand
Inger Juel – Nora Nordlund
Niklas Strömstedt – Bengt
Jane Nordahl – Anna
Dagmar Olsson – Nissemor
Irene Lindh – Lærerinnen
Leif Sundberg – Kjøpmann Pettersson
Silvija Bardh – Fru Pettersson
Arne Jarrick – Nisse
Bellan Roos – Selger på basaren
Jan Nyman – Feier
Monica Nielsen – Ester Österlund
Carl-Axel Elfving – Nissefar
Mona Sjöström – Amanda, selger på basaren
Sigge Fürst
Pierre Lindstedt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gumman som blev liten som en tesked på Internet Movie Database
Panaphantus

Panaphantus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Bittesmå (0,58-0,7 millimeter), avlange, gulbrune eller rødbrune køllebiller. De er blant de minste artene i denne gruppen og dermed også blant de minste billene i det hele tatt. Hodet er trekantet med velutviklede fasettøyne. Antennene er middels lange, 11-leddete med en tre-leddet klubbe. Pronotum er bredere enn langt. Dekkvingene er litt lengre enn den frie delen av bakkroppen bak dem.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Europa (Hellas, Frankrike).


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
Stammen Trichonychini
Understammern Panaphantina Jeannel, 1950
Slekten Panaphantus Kiesenwetter, 1858Panaphantus afer Besuchet, 1980
Panaphantus atomus Kiesenwetter, 1858


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Panaphantus i Global Biodiversity Information Facility 
Panaphantus – detaljert informasjon på Wikispecies
Dalmatinerveien 101

Dalmatinerveien 101 (engelsk: 101 Dalmatian Street) er en amerikansk animert TV-serie laget av Cara Speller og utviklet av Bill Peet og Dodie Smith. Serien vises på Disney Channel. Den var også den første TV-serien som ble vist på Disney XD, der serien også hadde premiere.


== Handling ==
101 Dalmatian Street sentrerer seg rundt en stor familie på 99 små dalmatiner-valper, og navnene på alle valpene begynner med bokstaven D samt foreldrene deres, Doug og Delilah - hvorav sistnevnte er et tipp-oldebarn av Pongo og Perdita. Men hundeforeldrene lar ofte de eldste søsknene i valpeflokken, Dylan og Dolly, få ansvaret for resten av familien - samtidig som Doug og Delilah er opptatt med jobb.
Alle dalmatinerne bor for seg selv på adressen 101 Dalmatian Street, som ligger i Camden Town, London i det 21. århundre. Men hundene har ingen menneskelig tilsyn etter at deres opprinnelige eier Dodie Smith, en veldig eksentrisk milliardær, forlot alle hundene på eiendommen hennes når hun reiste sin vei for å leve videre en øy.


== Rolleliste (stemmer) ==


== Oppfølgere ==


== Referanser ==
Eurhexius

Eurhexius er en slekt av små, fint hårete, rødlige eller brunlige køllebiller.


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), avlange, blankt brunlige køllebiller. Hodet er nokså stort og bredt med middelsstore fasettøyne. Antennene er omtrent så lange som hode + pronotum, kraftige, med en markert, to-leddet klubbe ytterst. Pronotum er mer eller mindre hjerteformet med en markert midtfure. Dekkvingene er nokså korte, rundede med flere lengdefurer. Det meste av bakkroppen blir ikke dekket av dekkvingene. Beina er middels lange med noe klubbeformede lår.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Trogastrini Jeannel, 1949
Understammen Trogastrina Jeannel, 1949
Slekten Eurhexius Sharp, 1887 - ca. 30 arter


=== Liste over artene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eurhexius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eurhexius hos ITIS 
Eurhexius – detaljert informasjon på Wikispecies
Faronidius

Faronidius er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller. 


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Faronitae - bare én undergruppe:
Gruppen Faronini Raffray, 1890
Slekten Faronidius Casey, 1887 Faronidius africanus Casey, 1887
Faronidius caviventris Jeannel, 1964
Faronidius dejagerae Jeannel, 1964
Faronidius joannae Jeannel, 1964
Faronidius leleupi Jeannel, 1964


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Faronidius i Global Biodiversity Information Facility 
Faronidius – detaljert informasjon på Wikispecies
Storhamarsenteret

Storhamarsenteret er et mindre kjøpesenter og har to blokker (Storhamar Torg) med 53 leiligheter i tilknytning til kjøpesenteret. Som ligger på Storhamar på Hamar og har adresse Jønsrudvegen 2, 2315 Hamar . 
Storhamarsenteret ble åpnet 1978 og eies av Credo Gruppen.  


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Storhamarsenteret Hjemmeside
AMFI Raufoss

AMFI Raufoss  er Totens største kjøpesenter med rundt 41 butikker og kaféer.
AMFI Raufoss ble opprettet i 2008 som Raufoss kjøpesenter ble etter hvert driftet av Amfi Eiendom i 2013 som «Nye AMFI Raufoss».   AMFI Raufoss ligger midt i sentrum av Raufoss i Vestre Toten kun 10 minutters kjøring fra Gjøvik og tettsteder på Toten som Eina, Skreia, Lena og Trevatn. Buss- og togstasjon ligger rett ved senteret. Senteret eies av Coop Norge Eiendom.  


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
AMFI Raufoss Hjemmeside
James F. Checchio

James Francis Checchio (født 21. april 1966 i Camden i New Jersey i USA) er en amerikansk katolsk prelat og biskop av bispedømmet Metuchen i New Jersey.


== Biografi ==
James F. Checchio ble presteviet 20. juni 1992 for bispedømmet Camden.Fra 2003 til 2006 var han viserektor for Pontifical North American College i Roma, og deretter fra 2006 og til 2016 dets rektor.Pave Frans utnevnte ham den 8. mars 2016 til biskop av Metuchen. Han ble bispeviet av erkebiskopen av Newark, John Joseph Myers, den 3. mai samme år. Medkonsekratorerene var hans forgjenger i embedet Paul Gregory Bootkoski, og biskopeb av Camden, Dennis Joseph Sullivan.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1792-1878) *1827
Kardinal Raffaele Monaco La Valletta (1827-1896) *1874
Erkebiskop Diomede Angelo Raffaele Gennaro Falconio, O.F.M. Ref. (1842-1917) *1892
Biskop Joseph Chartrand (1870-1933) *1910
Erkebiskop Joseph Elmer Ritter (1892-1967) *1933
Kardinal John Patrick Cody (1907-1982) *1947
Biskop Edward William O'Rourke (1917-1999) *1971
Erkebiskop John Joseph Myers (1941-2020) *1987
Biskop James Francis Checchio (1966-) *2016


== Referanser ==