jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
National Games of China

National Games of China (forenklet kinesisk: 中华人民共和国全国运动会; tradisjonell kinesisk: 中華人民共和國全國運動會; pinyin: Zhōnghuá Rénmín Gònghéguó Quánguó Yùndònghuì), også kjent som All China Games er det høyest rangerte sportsarrangementet i Kina, på nasjonalt nivå. Arrangementet er en multisportkonkurranse som blir arrangert hvert fjerde år, på samme måte som Olympiske leker.National Games of China er en etterløper fra Chinese National Games, som ble arrangert første gang i 1910 under Qing-dynastiet. Chinese National Games ble arrangert fram til 1948, og ble relansert under nytt navn i 1959, etter dannelsen av Folkerepublikken Kina. De opprinnelige Chinese National Games arrangeres fortsatt i Republikken Kina (Taiwan), og kalles Taiwan National Games. 
Noen av sportsgrenene som inngår i lekene er:

Friidrett
Badminton
Svømming og stuping
Boksing
Sykling
Hestesport
Fekting
Fotball
Golf
Turn
Judo
Skyting
Wushu


== Vertsbyer ==


== Referanser ==
Nautbreen

Nautbreen er en frittliggende isbre på nordøst siden av fjellet Sandskarhyrna, i Stryn kommune. Tilkomst til breen er via Glomsdalen fra Glomnes i Oppstryn. 


== Referanser ==
Arcturus COVID-19-vaksine

Arcturus COVID-19-vaksinen, også kjent som ARCT-021 og LUNAR-COV19, er en COVID-19-vaksinekandidat utviklet av Arcturus Therapeutics.


== Utvikling ==
Arcturus Therapeutics pinngikk i partnerskap med Singapores Duke–NUS Medical School for å utvikle en COVID-19 -vaksine. Selskapet inngikk også partnerskapsavtale med Catalent for produksjon av Arcturus COVID-19 mRNA-vaksine-kandidat.


== Klinisk forskning ==


=== Fase I-II ===
Klinisk testing begynte i juli 2020. Den 4. januar 2021 innleder Arcturus Therapeutics fase-2-utprøvingene.


== Avtaler ==
Arcturus inngikk avtaler for utvikling og forsyninger med Economic Development Board of Singapore og med forsyninger med det israelske helseministerium.


== Referanser ==
Tychini

Tychini er en gruppe av små, rødlige eller brunlige biller, der mange av artene er knyttet til maur.


== Utseende ==
Små (0,5 – 6 mm), rødaktige eller gulaktige biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. Hodet er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er ofte mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Systematisk inndeling / norske arter ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Goniaceritae
Gruppen Tychini Raffray, 1904
Slekten Amorphodea Kurbatov & Sabella, 2008 - én art, Sørøst-Asia
Slekten Atychodea Reitter, 1884 - 8 arter, Sørøst-Asia
Slekten Custotychus Park & Wagner, 1962 - 14 arter, Nord-Amerika
Slekten Cylindrarctus Schaufuss, 1887 - 10 arter, neotropisk
Slekten Hyugatychus Nomura, 1996 - fire arter, Øst-Asia
Slekten Lucifotychus Park & Wagner, 1962 - 21 arter, Nord-Amerika
Slekten Nearctitychus Chandler, 1988 - én art, Nord-Amerika
Slekten Ouachitychus  Chandler, 1988 - én art
Slekten Paratychus Besuchet, 1960 - 6 arter
Slekten Tainochus Kurbatov, 1992 - 8 arter, Øst-Asia
Slekten Tychus Leach, 1817 - ca. 165 arter, i Norge:
Tychus niger (Paykull, 1800)


== Referanser ==


== Kilder ==
Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller. Helsinki.


== Eksterne lenker ==
(no) Tychini hos Artsdatabanken 
(en) Tychini hos Fauna Europaea 
(en) Tychini hos Fossilworks 
(en) Kategori:Tychini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tychini – detaljert informasjon på Wikispecies
Søramerikansk mesterskap i friidrett 2021

Søramerikansk mesterskap i friidrett 2021 var den 52. utgaven av Søramerikansk mesterskap i friidrett. Mesterskapet ble arrangert i Guayaquil i Ecuador fra 29. til 31. mai, på Estadio Modelo Alberto Spencer Herrera. Det ble flyttet fra Buenos Aires på grunn av koronaviruspandemien


== Medaljevinnere ==
For alle resultater, se Søramerikansk mesterskap i friidrett 2021 – Resultater


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Mix ===


== Medaljetabell ==
      Vertsnasjon (Ecuador)


== Deltakelse ==
Alle 13 medlemsland i CONSUDATLE deltok i mesterskapet. Den dominikanske republikk og Puerto Rico deltok som gjester.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
CONSUDATLE Arkivert 20. april 2019 hos Wayback Machine.
Full resultatoversikt
Bølgen (musiker)

Niklas William Paulsen (født 28. november 2000 i Drammen), kjent under artistnavnet Bølgen, er en norsk sanger og låtskriver.


== Biografi ==
Bølgen har skrevet sangtekster siden han var ti år, og i 2020 ga han ut noe av musikken. Debutlåten «Er ikke verre» ble utgitt på Spotify og var blitt streamet over 16 millioner ganger på Spotify per 2022.Bølgen opptrådte på Allsang på Grensen 2020.Bølgen ble nominert til Årets Gjennombrudd og Gramostipend under Spellemannprisen 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bølgen på Apple Music 
(en) Bølgen på SoundCloud 
(en) Bølgen på Spotify 
(en) Bølgen på Last.fm 
(en) Bølgen på Genius — sangtekster 
(no) Bølgen på Facebook 
(no) Bølgen på Instagram
Stander

En stander er et trekantet, noe langaktig flagg, iblant med splitt. Stander brukes blant annet som signalflagg og kommandotegn (i nasjonalflaggets farver).


== Se også ==
Standart
Vimpel


== Kilder ==
(no) Stander i Store norske leksikon
Kroatias herrelandslag i ishockey

Kroatias herrelandslag i ishockey representerer Kroatia i  IIHF ishockey. De er organisert av Kroatisk Ishockeyforbund I 2015 ble laget rangert som nummer 26 i verden av IIHF.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Official website
IIHF profile
Serbias herrelandslag i ishockey

Serbias herrelandslag i ishockey representerer Serbia i ishockey for menn. Serbia og Montenegro er delt inn i Serbia og Montenegro i mai-juni 2006
Den første kampen ble spilt i Zagreb i 11 April 2007, under  World Cup Division II Group, hvor Serbia slo Tyrkia 6-4 .


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Serbia — IIHF-profil
Serbia national ice hockey team — Officiell webbplats
Metopiasini

Metopiasini er en gruppe av små, rødlige eller brunlige biller, der mange av artene er knyttet til maur. De ble før gjerne regnet som en egen familie, men nyere fylogenetiske undersøkelser tyder på at de bør regnes som en undergruppe av kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (0,5 – 6 mm), rødaktige eller gulaktige biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. Hodet er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er ofte mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den Nye verden.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Metopiasini Raffray, 1904
Understammen Metopiasina Raffray, 1904
Slekten Barrometopia Park, 1942 - én art, neotropisk
Slekten Bibrax Fletcher, 1927 - én art, Panama
Slekten Chandleria Comellini, 1998 - fem arter, neotropisk. Navnet er et junior-homonym og bør endres.
Slekten †Hagnometopias Schaufuss, 1890 - én fossil art
Slekten Metopias Gory, 1832 - fire arter
Slekten Metopiasoides Comellini, 2000 - 10 arter, neotropisk
Slekten Metopiellus Raffray, 1908 - fire arter, neotropisk
Slekten Metopiosoma Raffray, 1908 - 9 arter
Slekten Metopioxys Reitter, 1885 - 20 arter, neotropisk
Understammen Rhinoscepsina Bowman, 1934
Slekten Rhinoscepsis LeConte, 1878 - 11 arter, Nord-Amerika


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter [1]
(en) Metopiasini hos Fossilworks 
Metopiasini – detaljert informasjon på Wikispecies
Romanias herrelandslag i ishockey

Romanias herrelandslag i ishockey er Romanias  herrelandslag i ishockey.


== Historikk ==
Den første kampen ble spilt 2. februar 1931 under Ishockey-VM 1931 i  Krynica, og Romania tapte 0-15 mot  USA.  
Romania hadde sin storhetstid på slutten av 1970-tallet og tidlig på 1980-tallet, da Romania deltok i A-VM 1977 hvor de slo  USA. Romania deltok under Ishockey under Vinter-OL 1980 i  Lake Placid.  Romanias menn ble rangert som nummer 27 i verden etter  VM 2014.


== Se også ==
Ishockey-VM 1977


== Referanser ==
Jubini

Jubini er en gruppe av små, rødlige eller brunlige biller, der mange av artene er knyttet til maur. De ble før gjerne regnet som en egen familie, men nyere fylogenetiske undersøkelser tyder på at de bør regnes som en undergruppe av kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (0,5 – 6 mm), rødaktige eller gulaktige biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. Hodet er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er ofte mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den Nye verden.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Jubini Raffray, 1904
Slekten Arctophysis Reitter, 1882 - én art, neotropisk
Slekten Auxenocerus Jeannel, 1962 - 10 arter, sørlige Sør-Amerika
Slekten Balega Reitter, 1882 - fire arter, Karibia
Slekten Barrojuba Park, 1942 - 14 arter, neotropisk
Slekten Endytocera Sharp, 1887 - to arter, Mellom-Amerika
Slekten Germainites Jeannel, 1962 - én art, sørlige Sør-Amerika
Slekten Jubomorphus Raffray, 1891 - én art, Venezuela
Slekten Jubus Schaufuss, 1872 - 54 arter, neotropisk
Slekten Kuscheliotes Jeannel, 1962 - 6 arter, sørlige Sør-Amerika
Slekten Macta Raffray, 1890 - én art
Slekten Morphogenia Parker, 2014 - én art, Brasil
Slekten Phamisus Aubé, 1844 - 10 arter, neotropisk
Slekten Pselaphomorphus Motschulsky, 1855 - 33 arter
Slekten Sebaga Raffray, 1891 - 12 arter, Sør-Amerika


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Jubini – detaljert informasjon på Wikispecies
New Zealands herrelandslag i ishockey

New Zealands herrelandslag i ishockey er New Zealands herrelandslag i ishockey.
Den første kampen ble spilt 13. mars 1987 i Perth, Australia, under Ishockey-VM i 1987 det endte med tapt 2-35 mot Sør-Korea . D-VM i 1987 gikk tapt 2-35 mot Sør-Korea . Etter ishockey-VM i 2013 rangert  IIHF New Zealand på 35. plass i verden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Guro Elisabeth Lind

Guro Elisabeth Lind (født 1977) er en norsk biolog og kreftforsker som er leder for Forskerforbundet fra 2019. Hun er forsker med professorkompetanse (forsker I) ved Oslo universitetssykehus og professor II ved Institutt for biovitenskap ved Universitetet i Oslo.Hun ble cand.scient. i biologi ved UiO i 2001 med hovedoppgaven Genetic and epigenetic changes in the male reproductive organs og dr.philos. ved samme universitet i 2005 med avhandlingen DNA methylation in cancer development: lessons learned from tumors of the testis and the large bowel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Guro Elisabeth Lind i BIBSYS
Felttegn

Felttegn er et gjenkjennings- og samlingsmerke for militære avdelinger, for å kunne skille avdelinger og funksjoner fra hverandre.
Ulike typer felttegn er kjent fra antikken, blant annet romernes signum og vexillum. Tidlig ble særlig faner bruk som lett synlige symboler på slagmarken.
Særlig før uniformer ble alminnelig var det påkrevd med personlige felttegn. Dette kunne være skjerf, fjærdusker, armbind og lignende i bestemte farger. Flere slike brukes fortsatt.
Et felttegn som kan gjenkjennes på avstand skal gi en bærer som deltar i kamphandlinger samme folkerettslige beskyttelse som uniform.


== Kilder ==
(no) Felttegn i Store norske leksikon
Dimerini

Dimerini er en gruppe av små, rødlige eller brunlige biller, der mange av artene er knyttet til maur. De ble før gjerne regnet som en egen familie, men nyere fylogenetiske undersøkelser tyder på at de bør regnes som en undergruppe av kortvinger (Staphylinidae).


== Utseende ==
Små (0,5 – 6 mm), rødaktige eller gulaktige biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. Hodet er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er ofte mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i tropene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
Familien kortvinger (Staphylinidae)
Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
Overstammen Euplectitae
Gruppen Dimerini Raffray, 1908
Slekten Barroeuplectoides Park, 1942 - to arter, neotropisk
Slekten Microctomicrus Nomura, 2010 - én art, Asia
Slekten Ocabaraja Schuster & Grigarick, 1980 - to arter, neotropisk
Slekten Octomicrellus Jeannel, 1949 - 23 arter, Afrika
Slekten Octomicrites Jeannel, 1956 - én art
Slekten Octomicrus Schaufuss, 1877 - 22 arter, Afrika og Asia
Slekten Tuberoplectus Park, 1952 - tre arter, neotropisk og Australia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dimerini hos Fauna Europaea 
Dimerini – detaljert informasjon på Wikispecies
Jensine Costello

Emma Jensine Kolstad Costello eller Emma Jensine Bremer (født Emma Jensine Olsen 7. mai 1886 i Nes på Vega, død 20. april 1973 i Devon, England) var en norsk maler og skredder, og hennes kunstverk var ofte portretter og figurmaleri. 


== Biografi ==
Costello var født og oppvokst i Nes på Vega i Helgeland, og var døpt i Vega kirke 18. juli 1886. Hennes foreldre var fisker Ole Olsen (f. 1855) og Oline Kristiansen (f. 1857).
Hun emigrerte muligens fra Vega til Belgia i 1907, dog av ukjent grunn.Hun bodde noe i USA før hun flyttet til England, hvor hun studerte ved Heatherley School of Art i London. I løpet av denne tiden bodde hun hos en familie i Wandsworth og jobbet som skredder på siden. Hun malte portretter og figurmaleri, for det meste med oljemaling, og hadde flere utstillinger. 
I 1911 giftet hun seg med James Joseph Costello (f. 1881, d. 13. mars 1952) i Wandsworth.Fra 1936 til 1938 hadde hun utstillinger i Parisersalongen i Paris. Hun hadde også utstillinger sammen med det britiske Royal Institute of Oil Painters, Society of Women Artists, National Society of Painters, Sculptors and Gravers. Costello bodde en stund på Ilford i Essex, så senere Exmouth i Devon.I 1973 ble hun begravd i samme grav som sin avdøde ektemann i «St Margaret and St Andrew's Churchyard» i Littleham, Exmouth.


== Utvalg av verk ==
Her er et utvalg av verknavn fra Jensine Costello:

«Portrait of Jacques»
«The Corsican»
«Nature Morte – Eels»
«Three women» (1964)


== Referanser ==
Yo soy Betty, la fea

Yo soy Betty, la fea (norsk: Jeg er Betty, den stygge) er en colombiansk TV-serie produsert og sendt av RCN Televisión i 1999.


== Handling ==
Handlingen foregår hovedsakelig i Bogotá, Colombia, og ligner litt på en Askepott-historie om hvordan en fattig og stygg Betty Pinzón snart utvikler romantiske følelser for den rike og kjekke Armando Mendoza. Armando er en inkompetent playboy som har en plan som kan sørge for et gigantisk overskudd for Eco Moda, en stor bedrift. Men ordningen hans er dømt til å mislykkes. Fordi Betty, hans nye sekretær, er hemmelig forelsket i ham, hjelper hun Armando med å narre hele styret i bedriften når han taper alt for mye penger og risikerer å bringe hele bedriften deres i ruin.
Beatriz Aurora Pinzón er utdannet økonom som arbeider i et colombiansk mote-imperium, Eco Moda, og dens nye president - Armando Mendoza. Selv om Betty har en mastergrad i økonomi og ble uteksaminert som flinkest i sin klasse, har hun aldri klart å få jobb-intervju noen steder. Hun påstår at det stygge fotografiet hennes ødelegger hennes ellers imponerende CV. Derfor måtte hun begynne som sekretær for ledelsen i Eco Moda, en meget vellykket, trendy mote-produsent som ble grunnlagt av to familier: Mendozas og Valencias. Hun sender resyméet sitt til Eco Moda uten å legge ved fotografi av seg selv, og sikrer seg dermed et intervju.
Armando Mendoza er sønnen til bedriftens avtroppende med-grunnlegger Roberto Mendoza, og hans kone. Han er forlovet med Marcela Valencia, datter etter den avdøde med-grunnleggeren Julio Valencia. Armando er på jakt etter en ny sekretær og intervjuer både Betty og Marcelas beste venninne, kalt Patricia Fernández, for den samme stillingen. Armando er veldig motvillig til å ansette Patricia fordi han vet at Marcela vil ha henne der for å spionere på ham, på grunn av hans rykte som en kvinne-bedårer. For å behage Marcela, bestemmer Armando seg for å ansette både Betty og Patricia som hans nye sekretærer. Fordi Eco Moda er et mote-firma som først og fremst er opptatt av image og skjønnhet, kan Patricia sitte fremme i en lobby for å ta i mot nye kunder, samtidig som Betty må sitte i et stort oppbevaringsskap på Armandos kontor for aldri å bli vist frem for kunder.
Underveis får Eco Moda problemer på grunn av Armandos inkompetente løsninger og beslutninger, som gjør at selskapet snart begynner å tape millioner av dollar. Av lojalitet og kjærlighet til Armando hjelper Betty ham med å grunnlegge en ny virksomhet i hennes navn, som kan låne ut penger til Eco Moda for å forhindre kreditorer å gå etter dem. Denne nye forretningen får navnet Terra Moda, lovlig eid av Betty. Terra Moda forhindrer bankene fra å overta Eco Moda. Når de slipper en ny mote kan Eco Moda være økonomisk trygg igjen, og Terra Moda kan oppløses. Men ting går imidlertid ikke som planlagt, og en rekke problemer oppstår.


== Roller ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yo soy Betty, la fea på Internet Movie Database
Omne

Omne er et småsted i Nordingrå sogn i Kramfors kommune i Västernorrlands län i landskapet Ångermanland i Sverige.
Norgesmesterskapet i håndball for kvinner 1969

Norgesmesterskapet i håndball for kvinner 1969 var en norsk håndballturnering som kåret norgesmesteren i håndball for kvinner 1969.


== 3. runde ==

Røros – Freidig 8-9
Rognlan – Strindheim 12-7
Nornen – Indre Breim 13-6
Viking – Vindbjart 4-12
AK-28 – Runar 11-9
Borg – Hokksund 4-6
Sjåstad – Gjerpen 6-5
Glassverket – Skien 14-6
Trøgstad – Stabæk 7-12
Skjeberg – KSI 20-5
Herulf – Grefsen 8-13
Eidsberg – Frigg 7-15
Brandval – Nydalen 23-6
Raufoss – Vestar 4-13
Kapp – Sørskogbygda 4-26
Fåberg – Skogn 9-11


== 4. runde ==
Skogn – Sørskogbygda 10-11
Freidig – Rognlan 19-12
Vindbjart – Nornen 9-8
AK-28 – Vestar 7-19
Hokksund – Frigg 4-14
Stabæk – Grefsen 10-8
Brandval – Glassverket 24-3
Sjåstad – Skjeberg 8-11


== Kvartfinaler ==
Sørskogbygda – Frigg 15-6
Skjeberg – Vestar 8-5
Vindbjart – Freidig 9-7
Brandval – Stabæk 12-9


== Semifinaler ==
Vindbjart – Sørskogbygda 7-14
Skjeberg – Brandval 7-9


== Finale ==


== Kilder ==
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1969, s. 207. Norsk Kunstforlag.
«Brandval norgesmester i håndball. Slo Sørskogbygda 9-8 i Elverum», Glåmdalen 8. september 1969, s. 7.
51-prosentregelen

51-prosentregelen er en regel som er innskrevet i svenske Riksidrottsförbundets statutter, hvilket innebærer at en forenings medlemmer må inneha 51 % av stemmene i et idrettsaksjeselskap og dermed ha stemmerettsmajoritet, altså får ingen enkelteier, det være seg en privatperson eller et foretak, kjøpe opp idrettsaksjeselskapet helt og holdent.


== Bakgrunn ==
Ved svenske riksidrottsmøtet i 1999 ble det besluttet at aksjeselskap skulle kunne dannes av ideelle idrettsforeninger. Siden dette har den såkalte 51-prosentregelen gjeldt.


== Forslag om å ta bort 51-prosentregelen ==
Forslag om å ta bort 51-prosentregelen har vært behandlet ved Riksidrottsförbundets møter i 2007, 2009, 2011 og 2013. Dog har forslagene blitt nedstemt ved hvert møte.


== Norge ==
I Norges idrettsforbunds lov (13 kap) er det skrivet «Et idrettslag kan la andre forvalte deler av idrettslagets virksomhet. Idrettslaget må ikke overføre rettigheter eller beslutningsmyndighet over idrettslagets sportslige virksomhet til avtaleparten. Idrettslaget skal beholde alle de inntekter idrettslaget oppebærer.»


== Referanser ==