Johannes Petrus Huibers

Johannes Petrus Huibers (født 15. november 1875 i Amsterdam i Nederland, død 20. april 1969 i Heemstede) var katolsk biskop i bispedømmet Haarlem i perioden 1935-1960.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Huibers var sønn av en bygningsentreprenør. Som gutt la han grunnsteinen for byggingen av sentraljernbanestasjonen i Amsterdam. Han studerte ved gutteseminaret i Hageveld og ved presteseminaret i Warmond. 


=== Prest ===
Etter presteordinasjonen var han en kort periode kapellan og ble deretter lærer på Hageveld. Deretter ble han sogneprest i Amsterdam. Han holdt en minneverdig tale på den eukaristiske kongressei Amsterdam i 1922, med tittelen Tro, Håp og Kjærlighet i Amsterdam. Han var ogs blitt dekan i Amsterdam.


=== Biskop ===
I 1935 utnevnte pave Pius XI ham til biskop av Haarlem, som etterfølger etter avdøde biskop Johannes Aengenent.  Han ble bispeviet av den apostoliske nuntius i Nederland, erkebiskop Paolo Giobbe; medkonsekrerende var biskopene Pieter Adriaan Willem Hopmans av Breda og biskop Arnold Frans Diepen av 's Hertogenbosch.
Huibers var en av forfatterne av hyrdebrevet fra de nederlandske biskoper fra 1941 om forbød all kontakt mellom katolikker og nasjonalsosialiseene. Etter krigen sto han overfor oppgaven med å reparere meget av den ødelagte kirkelige materielle arv.
Etter krigen måtte Huibers dessuten finne ut av  åpenbaringene av Vår Frue av Alle Folkeslag, gitt til Ida Peerdeman i Amsterdam. Etter hvert som disse ble mer kjent, fortsatte og til og med utløste ønsker om at kirken formulerte det kontroversielle 'dogm't om 'Maria Coredemptrix', kunne Huibers ikke lenger ignorere fenomenet og måtte iverksette en etterforskning, utført av en komité med blant andre den senere kardinal Johannes Willebrands . Komiteen bedømte Peerdemans såkalte visjoner og tilsynekomster som rent naturlige (det vil si definitivt ikke av overnaturlig opprinnelse), for ikke å si sure, bitre og egosentriske. Huibers kunne allerede forestille seg det: en gigantisk Aya Sophia-lignende kirke i nærheten av RAI i Amsterdam, slik Peerdeman uttrykte ønsket fra «Vår Frue, pilegrimene i titusenvis til den gudløse byen - men han resignerte likevel for dommen fra hans granskningskomité. Andakt til Medforløsersken' (Coredemptrix) ble oførst helt pprinnelig forbudt, men senere tolerert i et lite kapell på Diepenbrockstraat.
I 1956 fulgte en stor deling av bispedømmet hans: bispedømmet Rotterdam ble opprettet. Huibers var fra da faktisk bare biskop for provinsen Noord-Holland.
I 1958 fikk Huibers en koadjutor i Joannes van Dodewaard. Han etterfulgte biskop Huibers i 1960.
Etter sin alderbetingede fratreden ble Huibers utnevnt til titulærerkebiskop av Cypsela. Han trakk seg tilbake til Bosbeek-godset i Heemstede, hvor han døde i 1969, noen år etter sin etterfølgerst brå død.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Paolo Giobbe (1880-1972) *1925
Erkebiskop Johannes Petrus Huibers


== Referanser ==