jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Norgesmesterskapet i skiskyting 1986

Norgesmesterskapet i skiskyting 1986 ble arrangert på Geilo 31. januar-2. februar.


== Medaljevinnere ==


== Kilder ==
Jan Hedenstad, Arvid Eriksen (red.) Sportsboken 1986/87, s. 255. Hjemmets bokforlag. ISBN 82-590-0320-1.
«Skiskyting», Arbeiderbladet 3. februar 1986, Sporten, s. 7.
skiskyting.no: Resultater NM Senior
hanslysaker.net: Resultater NM skiskyting
Norgesmesterskapet i skiskyting 1987

Norgesmesterskapet i skiskyting 1987 ble arrangert i Tromsø 5.-8. mars.


== Medaljevinnere ==


== Kilder ==
Jan Hedenstad, Arvid Eriksen (red.) Sportsboken 1987/88, s. 262-63. VG. ISBN 82-90773-00-5.
skiskyting.no: Resultater NM Senior
hanslysaker.net: Resultater NM skiskyting
Mounting

Mounting er en prosess hvorigjennom operativsystemet gjør 
datafiler og mapper på et datalager
(slik som harddisk, CD-ROM eller en delt ressurs i et datanett)
tilgjengelig for brukeren via datamaskinens filsystem.


== Referanser ==
Input–output memory management unit

En input–output memory management unit (IOMMU) er en minnehåndterer som knytter sammen en databuss for direkte minnetilgang med hovedminne. En tradisjonell minnehåndterer oversetter virtuelle adresser til fysiske adresser for mikroprosessoren. IOMMU gjør det samme for periferiutstyr. Enkelte enheter sørger også for minnebeskyttelse overfor utstyr med feil.
Et eksempel på en IOMMU er grafikkadressetabellen (GART) som brukes av AGP og PCI Express grafikkort på datamaskiner med mikroprosessorer fra Intel og AMD.
På x86-arkitekturen ble I/O virtualisering ikke utført av mikroprosessoren, men av et brikkesett, før splittelsen av funksjonaliteten til northbridge og southbridge mellom mikroprosessoren og Platform Controller Hub (PCH)


== Referanser ==
SJ Norge

SJ Norge AS er det svenske togselskapet SJs norske datterselskap som fra 8. juni 2020 kjører persontog på region- og fjerntogstrekningene Dovrebanen, Meråkerbanen, Nordlandsbanen, Raumabanen og Rørosbanen og lokaltogstrekningene Saltenpendelen (Bodø–Rognan) og Trønderbanen (Trøndelag), på anbud.


== Strekninger ==
Selskapet opererer fra 11. desember 2022 disse sju strekningene.

F6 (21) Oslo S – Oslo Lufthavn – Hamar – Lillehammer – Otta – Dombås – Oppdal – Støren – Trondheim S (Dovrebanen)
F7 (71) Trondheim S – Trondheim Lufthavn – Stjørdal – Steinkjer – Grong – Mosjøen – Mo i Rana – Rognan – Fauske – Bodø (Nordlandsbanen)
R60 (25) (Oslo S) – Hamar – Elverum – Rena – Røros – Støren – Trondheim S – (Ranheim) (Rørosbanen)
R65 (22) Dombås – Åndalsnes (Raumabanen)
R70 (26) Steinkjer – Verdal – Levanger – Stjørdal – Trondheim Lufthavn – Trondheim S – (Lerkendal) / Melhus – Lundamo – Støren – (Oppdal) (Trønderbanen)
R71 (72) Trondheim S – Storlien (Meråkerbanen)
R75 (79) Bodø – Fauske – Rognan (Saltenpendelen)


== Historie ==
Selskapet ble etablert 16. september 2016 ved omgjøring av hylleselskapet Agardh 338 AS (opprettet 6. juli 2016). Formålet med selskapet var å delta i Jernbanedirektoratets konkurranser om offentlig kjøp av persontogtrafikk i Norge.
Den 17. juni 2019 ble selskapet tilbudt anbudskontrakten på Trafikkpakke 2: Nord, som omfatter de sju nordlige persontogstrekningene. 28. juni ble kontrakten med en varighet på inntil 10,5 år fra 7. juni 2020 signert, og i starten av juli 2019 ble det kjent at trafikken til SJ Norge skal markesføres under navnet «Nord». Av underleverandører er det inngått kontrakt med Elite Service Partner om renhold, med Mantena om teknisk vedlikehold, og med Nobina om buss for tog-tjenester.Bane NOR hadde flere år i forveien planlagt helgen for trafikkstart som en togfri arbeidshelg på Dovrebanen, noe Jernbanedirektoratet ikke ble klar over før i mars 2019. Direktoratet prøvde å presse Bane NOR til å flytte arbeidshelgen for å kunne gi SJ Norge mulighet til å kjøre alle tog den første dagen, men Bane NOR sa endelig nei til å endre det i november 2019 fordi det ville få for store praktiske konsekvenser for mange parter. I januar 2020 ble problemet løst ved at Vy gikk med på å kjøre én dag ekstra, og trafikkstarten for SJ Norge ble flyttet fra søndag 7. til mandag 8. juni.


== Togmateriell ==
Fra trafikkoppstart på Trafikkpakke 2: Nord den 8. juni 2020 leier selskapet følgende materielltyper av materielleier Norske tog. I tillegg har SJ mulighet til å sette inn eget materiell, forutsatt at det er godkjent for trafikk i Norge. Fra og med 2021 vil de første bimodale type 76 bli introdusert for gradvis å erstatte type 92.

I november 2020 overtok SJ Norge ytterligere fem sittevogner, A5-1 26013, B5-3 26038, 26049, 26056 og 26063 og i desember 2020 motorvognsett 73-11 og lokomotiv El 18.2261.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) SJ Norge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Surutu seabrai

Surutu seabrai er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En ganske stor (35-40 millimeter), blankt svart hornbille med noe avflatet kropp. Den er blant de største medlemmene i gruppen Cyclocephalini. "Snuten" (clypeus) er forholdsvis lange og tilspisset. Hannens for-føtter er forstørret. Hunnen hos denne arten kjennes lett på at dekkvingene har en bakoverrettet hake på sidekanten nær spissen. Som vanlig for Cyclocephalini mangler de horn eller knøler på hodet, slik de fleste andre hornbiller har.


== Levevis ==
Artene er regnet som sjeldne, og lite er kjent om dem.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Cyclocephalini
Slekten Surutu Martínez, 1955
Surutu seabrai D' Andretta & Martínez, 1956


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - genus Surutu [1]
B.C. Ratcliffe (1981) New species and distribution records of Surutu from Amazonian Brazil (Coleoptera: Scarabaeidae: Dynastinae). The Coleopterists' Bulletin 35: 107-112. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Surutu seabrai i Encyclopedia of Life 
(en) Surutu seabrai i Global Biodiversity Information Facility 
Surutu seabrai – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dynastidae du monde- nettside om arten
Bilde av en hunn
Surutu hesperius

Surutu hesperius er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En ganske stor (ca. 30 millimeter), blankt mørkt brunrød til svart hornbille med noe avflatet kropp. "Snuten" (clypeus) er forholdsvis bred og rundet. Hannens for-føtter er forstørret. Hunnen er foreløpig ubeskrevet. For sikker bestemming kreves undersøkelese av hannens kjønnsorganer, men arten synes å være utbredt lenger vest enn de andre Surutu-artene og kan kanskje kjennes på dette. Som vanlig for Cyclocephalini mangler de horn eller knøler på hodet, slik de fleste andre hornbiller har.


== Levevis ==
Artene er regnet som sjeldne, og lite er kjent om dem.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det vestlige Brasil og Peru.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Cyclocephalini
Slekten Surutu Martínez, 1955
Surutu hesperius Ratcliffe, 1981


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - genus Surutu [1]
B.C. Ratcliffe (1981) New species and distribution records of Surutu from Amazonian Brazil (Coleoptera: Scarabaeidae: Dynastinae). The Coleopterists' Bulletin 35: 107-112. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Surutu hesperius i Encyclopedia of Life 
(en) Surutu hesperius i Global Biodiversity Information Facility 
Surutu hesperius – detaljert informasjon på Wikispecies 
Dynastidae du monde- nettside om arten
Bilde av arten
William Kingdon Clifford

William Kingdon Clifford (1845–1879) var en britisk filosof og matematiker.


== Virke ==
Clifford introduserte det som nå kalles geometrisk algebra, et spesialtilfelle av Clifford algebra.
Clifford var en kraftig motstander av obskurantistiske tankeretninger. Et av hans mest kjente sitater er «det er alltid, over alt og for alle, feil å tro noe uten tilstrekkelig bevis.»Clifford er opphavsmannen til to uttrykk som har gått inn i det engelske språket:

Mind-stuff viser til hans variant av monistisk filosofi som hevder at bevissthet og materie er ett.
Tribal self refererer til at individet har et ansvar overfor gruppa det tilhører.


== Skrifter ==
Elements of Dynamics, to bind, Macmillan 1878 og 1887
Seeing and thinking, London, Macmillan 1879, 1890
Common sense of the exact sciences, New York, Appleton, 1885 (red. Karl Pearson), 1888, Nyugitt avJames R. Newman 1946 med forord av Bertrand Russell
Lectures and essays by the late William Kingdon Clifford (red. Leslie Stephen, Frederick Pollock), Macmillan  1879, 1886, 1901
Ethics of belief and other essays, Prometheus 1999
Conditions of mental development, and other essays, New York 1885
Selected works, New York, Humboldt publishing, 1889
Mathematical Papers, Macmillan 1882 (red. Robert Tucker, Vorwort Henry John Stephen Smith, 658 sider), Nachdruck Chelsea 1968
Mathematical fragments, being facsimiles of his unfinished papers relating to the theory of graphs, London, Macmillan 1881
Clifford: Postulates of the Science of Space Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Referanser ==


== Litteratur ==
James R. Newman: William Clifford, Scientific American, februar 1953
Alexander MacFarlane: Ten British Mathematicians of the 19. Century, 1916, kapittelet om Clifford
Jean-Pierre Bourguignon, Hanna Nencka (Herausgeber): Geometry and nature : in memory of W.K. Clifford : a Conference on New Trends in Geometrical and Topological Methods in memory of William Kingdon Clifford (Konferenz Madeira juli/_August 1995), American Mathematical Society 1997
M. Chisholm: William Kingdon Clifford (1845–1879) and his wife Lucy (1846–1929), Advances in Applied Clifford Algebras, Bd. 7S, 1997, S. 27–41.
M. Chisholm: Such Silver Currents – The Story of William and Lucy Clifford, 1845–1929. Cambridge, The Lutterworth Press, 2002. ISBN 0-7188-3017-2.


== Eksterne lenker ==
(en) William Kingdon Clifford – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

(de) Verk av og om William Kingdon Clifford i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
«Clifford; William Kingdon (1845 - 1879)», oppføring i arkivet til Royal Society, London
Francisco Mejia Uribe: «Believing without evidence is always morally wrong», aeon.co
Catelanus

Catelanus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). Den eneste kjente arten har et ganske karakteristisk utseende.


== Utseende ==
En ganske stor (22-38 millimeter), kraftig, blank, gulaktig til brunrød smeller. Arten har korte, kamformede antenner. Pronotum er trapesformet, omtrent så langt som bredt, med tre mørke lengdestriper, bakhjørnene kort, skrått tilbaketrukne, bakkanten rundet innbuktet. Dekkvingene har fine punktstriper og også litt vage, mørke lengdestriper. Beina er tynne og forholdsvis korte.


== Levevis ==
Ingenting er kjent om biologien til denne slekten, og larver og pupper er ukjente.


== Utbredelse ==
Slekten lever i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
Stammen Hemirhipini Candéze, 1857
Slekten Catelanus Fleutiaux, 1942Catelanus trilineatus (Laporte de Castelnau, 1838)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Catelanus i Global Biodiversity Information Facility
Fusimorphus

Fusimorphus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). Den eneste kjente arten har et ganske karakteristisk utseende.


== Utseende ==
En ganske stor (ca. 30 millimeter), avlang, blank, mørkbrun til svart smeller. Arten har korte, kamformede antenner. På hodet har pannen et søkk i midten foran. Pronotum er rundet, noe lengre enn bredt, fint og tett punktert, bakhjørnene kort, skrått tilbaketrukne med en skarp lengdekjøl, bakkanten rett. Scutellum er nesten sirkelrundt. Dekkvingene har fine punktstriper. Beina er tynne og forholdsvis korte.


== Levevis ==
Ingenting er kjent om biologien til denne slekten, og larver og pupper er ukjente.


== Utbredelse ==
Slekten lever i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
Stammen Hemirhipini Candéze, 1857
Slekten Fusimorphus Fleutiaux, 1942Fusimorphus submetallicus (Fleutiaux, 1924)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fusimorphus i Global Biodiversity Information Facility
Coryleus

Coryleus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). Den eneste kjente arten har et ganske karakteristisk utseende.


== Utseende ==
En stor (ca. 60 millimeter), bred, svart smeller, dekkvingene kan være rødlige. Kroppen er kledt med gråaktige skjell. Arten har korte, kamformede antenner. Pannen er noe innskåret foran. Pronotum er rundet, litt bredere enn langt, fint og tett punktert, bakhjørnene kort, skrått tilbaketrukne med en skarp lengdekjøl, bakkanten rett. Scutellum er nesten sirkelrundt. Dekkvingene har fine punktstriper. Beina er tynne og forholdsvis korte.


== Levevis ==
Ingenting er kjent om biologien til denne slekten, og larver og pupper er ukjente.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Komorene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
Stammen Hemirhipini Candéze, 1857
Slekten Coryleus Fleutiaux, 1942
Coryleus desruisseauxi Fleutiaux, 1942
Coryleus pectinatus (Fairmaire, 1897)


== Eksterne lenker ==
(en) Coryleus i Encyclopedia of Life 
(en) Coryleus i Global Biodiversity Information Facility
Lacais

Lacais er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). Den eneste kjente arten har et ganske karakteristisk utseende.


== Utseende ==
Middelsstore (9-18 millimeter), avlange, rødbrune til svarte smellere. Kroppen er delvis kledt med nedliggende skjell. Artene har nokså lange, kamformede antenner, mest utpreget hos hannen. Pannen er litt innskåret foran. Pronotum er rundet, noe lengre enn bredt, fint og tett punktert, bakhjørnene kort, skrått tilbaketrukne. Pronotum er forholdsvis langt sammenlignet med dekkvingene. Dekkvingene har fine punktstriper. Beina er tynne og forholdsvis korte.


== Levevis ==
Ingenting er kjent om biologien til denne slekten, og larver og pupper er ukjente.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i den Neotropiske økosonen, fra Mexico i nord til Peru i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
Stammen Hemirhipini Candéze, 1857
Slekten Lacais Fleutiaux, 1942Lacais glauca (Laporte de Castelnau, 1836)
Lacais nietoi (Sallé, 1873)
Lacais suturalis (Champion, 1895)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lacais i Encyclopedia of Life 
(en) Lacais i Global Biodiversity Information Facility
Nycterilampus

Nycterilampus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). Den eneste kjente arten har et ganske karakteristisk utseende.


== Utseende ==
Middelsstore til store (17-32 millimeter), avlange, rødbrune til svarte smellere. Kroppen er fint hårete. Artene har nokså lange, kamformede antenner hos hannene, kortere og sagtakkede hos hunnene. Pronotum er firkantet, noe lengre enn bredt, fint og tett punktert, bakhjørnene rett tilbaketrukne med en fin lengdekjøl. Dekkvingene mangler punktstriper. Beina er tynne og forholdsvis korte.


== Levevis ==
Ingenting er kjent om biologien til denne slekten, og larver og pupper er ukjente.


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Ny-Caledonia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
Stammen Hemirhipini Candéze, 1857
Slekten Nycterilampus Montrouzier, 1860Nycterilampus lifuanus Montrouzier, 1860
Nycterilampus velutinus Fleutiaux, 1891


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nycterilampus i Global Biodiversity Information Facility
Jenny Sophie Stange

Jenny Sophie Stange (født 10. mai 1873 i Stavanger, død 10. februar 1962 i Bergen) var en norsk skuespillerinne.


== Familie ==
Jenny Sophie Stange var datter av kjøpmann Nicolay Stange og Sophie Jensine Møller. Hun ble 14. januar 1897 gift i Bergen med advokat og senere banksjef for Bergens Privatbank Kristian Gerhard Sundt Jebsen (1872-1950), en sønn av konsul Peter Jebsen (1824-1892). Hun var mor til skipsreder Kristian Stange Jebsen (1901-1967).


== Liv og virke ==
Jenny Sophie Stange debuterte ved Den nationale Scene 8. november 1895 i rollen som Susanne i stykket Thérèse Raquin. «Hendes debut var særdeles vellykket, en gratis fremtræden, indtagende ungdom og friskhet, et behagelig organ og distinkt uttale, alt forenet sig til et smukt resultat.»Hun var ansatt ved teatret til hun forlot scenen ved sitt giftermål.


== Roller i utvalg ==
Susanne i Thérèse Raquin av Émile Zola (Den nationale Scene, 1895)
Agnes i En Fristerinde av Gustav von Moser (Den nationale Scene, 1895)
Mimi i Solnedgang av Vilhelm Krag (Den nationale Scene)
Vasantasena i Vasantasena etter Emil Pohls tyske bearbeidelse av Kong Sudrahas stykke (Den nationale Scene, 1896)
Fanny i En Skandale av Henry Bataille (Den nationale Scene, 1896)


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 161. ISBN 8200056228.
Pherhimius

Pherhimius er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). Den eneste kjente arten har et ganske karakteristisk utseende.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 20 millimeter), avlange, brunsvarte smellere, dekkvingene med brungule tegninger. Kroppen er fint hårete, hårene nedliggende, gule, litt virvlede. Artene har korte, kamformede antenner. Pronotum er rundet, omtrent så langt som bredt, fint og tett punktert, bakhjørnene rett tilbaketrukne med en fin lengdekjøl. Dekkvingene har fine punktstriper. Beina er tynne og forholdsvis korte.


== Levevis ==
Ingenting er kjent om biologien til denne slekten, og larver og pupper er ukjente.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Amerika, fra det sørøstlige USA i nord til Argentina i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
Stammen Hemirhipini Candéze, 1857
Slekten Pherhimius Fleutiaux, 1942
Pherhimius dejeani (Candèze, 1857)
Pherhimius fascicularis (Fabricius, 1787)


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter
Bilde av Pherhimius fascicularis
(en) Pherhimius i Encyclopedia of Life 
(en) Pherhimius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pherhimius hos NCBI 
(en) Kategori:Pherhimius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Visnea mocanera

Visnea mocanera er et eviggrønt tre i familien Pentaphylacaceae. Den er den eneste arten i slekta Visnea og er endemisk for Makaronesia.
Treslaget blir opptil 15 m høyt. Bladene sitter spredt og er lansettformede, glatte, helrandede, 3–4 cm lange og 1–2 cm brede. Blomstene er femtallige, hvite og duftende. Frukten er kapsler som først er rødlige, og som blir svarte når de er modne.Visnea mocanera er avhengig av direkte sollys og tåler høye temperaturer. Den vokser helst under tåkebeltet 300–600 moh. i laurbærskog og termofil skog. Den er utbredt på Madeira og Kanariøyene (Fuerteventura, Gran Canaria, Gomera, Hierro, La Palma, Tenerife). På spansk kalles den mocán og på portugisisk mocano.Laurbærskogene i Makaronesia er relikter av en vegetasjon som tidligere hadde langt større utbredelse. Fra sein kritt til sein miocen vokste slik vegetasjon med blant annet Visnea på begge sidene av Tethyshavet i Europa, Nord-Afrika og Vest-Asia. Denne vegetasjonen døde ut da klimaet endret seg slik at sommerregnet forsvant, og vintrene ble kaldere. Fossiler av Visnea er kjent fra paleocen i Belgia, midtre oligocen i Tyskland og midtre miocen i Danmark. Visnea germanica var vanlig i Italia i tidlig pliocen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Visnea mocanera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Visnea mocanera hos NCBI 
(en) Visnea mocanera hos The International Plant Names Index 
(en) Visnea mocanera hos Tropicos 
(en) Kategori:Visnea mocanera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Visnea mocanera – detaljert informasjon på Wikispecies
Vitenskapsåret 1529

Vitenskapsåret 1529 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1529.


== Astronomi ==
Petrus Apianus fikk publisert «Introductio Cosmographiae, cum quibusdam Geometriae ac Astronomiae principiis eam necessariis ad rem» (Innføring i kosmografi, med noen tilhørende geometriske og astronomiske prinsipper som er nødvendige). Ingolstadt.


== Geografi ==
Diego Ribero får publisert et hemmelig verdenskart, «Padrón real», med den første realistiske framstillingen av Stillehavet, Amerika som sammenhengende kontinent og Todesillas-meridianen.


== Fødsler ==
25. april – Francesco Patrizi da Cherso (død 1597), italiensk vitenskapsfilosof.
16. desember – Laurent Joubert (død 1583), fransk lege.
Ukjent dato − Anthony Jenkinson (død 1610 eller 1611), engelsk oppdagelsesreisende.
1529 eller 1530 – Giulio Cesare Aranzio (død 1589), italiensk lege.


== Dødsfall ==
Ukjent dato − Hans von Gersdorff (født om lag 1455), tysk lege.


== Referanser ==
Phibisa

Phibisa er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae). Den eneste kjente arten har et ganske karakteristisk utseende.


== Utseende ==
Middelsstore (13-20 millimeter), kraftige, brunrøde eller svarte smellere, kan ha mørke tegninger. Kroppen er mer eller mindre tett skjellkledt. Artene har korte, kamformede antenner. Pronotum er rundet, noe bredere enn langt, med mørke lengdestriper, fint og tett punktert, bakhjørnene skrått tilbaketrukne med en fin lengdekjøl. Dekkvingene har fine punktstriper. Beina er tynne og forholdsvis korte.


== Levevis ==
Ingenting er kjent om biologien til denne slekten, og larver og pupper er ukjente.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Komorene og Mosambik.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
Stammen Hemirhipini Candéze, 1857
Slekten Phibisa Fleutiaux, 1942
Phibisa lubugris (Candèze, 1857)
Phibisa pericarti Piguet, 2009
Phibisa pupieri (Fleutiaux, 1903)
Phibisa viossati Piguet, 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phibisa i Global Biodiversity Information Facility
Caleodinus

Caleodinus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
En middelsstor (12 millimeter), noe bred, matt, kastanjebrun smeller. Hodet er kort og bredt, med små fasettøyne, panne firkantet. Antennene er sagtakkede. Brystskjoldet (pronotum) er firkantet, omtrent så bredt som langt, med skrått, butt utstikkende bakhjørner. Dekkvingene har fine punktatriper.


== Utbredelse ==
Arten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae Gistel, 1856
Stammen Prosternini Gistel, 1856 - noe ganger regnet som en egen underfamilie, Prosterninae
Slekten Caleodinus Candèze, 1900
Caleodinus fairmairei Candèze, 1900


== Eksterne lenker ==
(en) Caleodinus i Global Biodiversity Information Facility
72. kystmissilregiment

72. kystmissilregiment (russisk: отдельный береговой ракетный полк) er en enhet i Stillehavsflåten i det russiske forsvaret, og er 
forlagt til Smoljaninovo, Vladivostok. Hovedvåpen er med Bal missilkompleks.


== Referanser ==