jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thorleif Kleve

Thorleif Kleve (født 21. juli 1914 i Aker, død 25. desember 1996) var en norsk lokalpolitiker for Høyre i Oslo, kjent som «Mister Klemetsrud» for sitt langvarige engasjement for Oslos sørligste områder.Han var født på Lofsrud gård, der han bodde hele livet. Han kom fra en gårdbrukerfamilie, men gikk ikke i farens fotspor. Thorleif Kleve arbeidet først ved Peter Møllers tranfabrikk, før han i 1963 gikk over i administrasjonen til Hudtwalcker & Cos tranfabrikk.Kleve gikk inn i lokalpolitikken for Høyre i 1945, da i Aker skolestyre. Han satt senere i Oslo bystyre i 18 år, frem til han gikk av før valget i 1983. Han satt også i Søndre Nordstrand bydelsutvalg. Som formann i Oslos brannstyre fikk han åpnet for at kvinner kunne bli brannkonstabler.Han var kjent som lokalpatriot for Oslos sørligste områder, og var i alle år kjent som Klemetsruds talsmann. Han var formann eller viseformann i Klemetsrud Vel i 40 år, og ble senere æresmedlem. I 1995 mottok Kleve St. Hallvard-medaljen «for betydelig arbeidsinnsats for barn og ungdom, idrett og velarbeide». Thorleif Kleves torg på Mortensrud er oppkalt etter ham.


== Referanser ==
Filosofiåret 1291

Filosofiåret 1291 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1291.


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
20. september - Rinaldo da Villafranca, italiensk poet, grammatiker og humanist (født 1362)


== Dødsfall ==
Filosofiåret 1290

Filosofiåret 1290 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1290.


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
ca. 1290 – Pierre Bersuire, fransk humanist, historiker og oversetter (død 1362)
Barlaam fra Seminara, bysantinsk (sør-italiensk) matematiker, filosof, humanist og teologi (død 1348)


== Dødsfall ==
Sida Košutić

Sida Košutić (født 1902, død 1965) var en kroatisk forfatter, poet, journalist. Hun har også skrevet romaner, skuespill, litterære fremstillinger og essays.Hun gikk på videregående i Karlovac og Zagreb, hvor hun studerte pedagogikk. Hun fikk tittelen lærer. Hun jobbet som avisredaktør (1939-1944) og korrekturleser (1945-1948). Hun har publisert litterære verk, anmeldelser og essays i tjue magasiner. Hun er representert i flere antologier av kroatiske samtidspoesi og prosa.


== Referanser ==
Nona Hendryx

Nona Hendryx (født 9. oktober 1944) er en vokalist og låtskriver fra USA.
Hendryx var med i soul-trioen Labelle, som nådde førsteplass på de amerikanske hitlistene 29. mars 1975 med «Lady Marmalade». Hun debuterte som soloartist i 1976 med Nona Hendryx, en miks av soul og hardrock, uten spesiell kommersiell suksess. Gjennom studioarbeid for andre artister, kom hun etter hvert via David Byrne fra Talking Heads i kontakt med Bill Laswell. Laswell bisto til at oppfølgeren Nona kom ut i 1983 og The Art of Defense i 1984. Platene slo godt nok an til at Hendryx kunne droppe studioarbeidet og leve av sin egen solokarriere. Trioen Labelle har senere hatt en gjenforening i 2007, men Hendryx har hatt flere utgivelser som soloartist også etter det.


== Studioalbum ==
Nona Hendryx (1977)
Nona (1983)
The Art of Defense (1984)
The Heat (1985)
Female Trouble (1987)
Skin Diver (1989)
You Have to Cry Sometime (1992) med Billy Vera
It's Time (2011) med Kahil El'Zabar's Ethnics
Mutatis Mutandis (2012)
The World of Captain Beefheart (2017) med Gary Lucas


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nona Hendryx – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nona Hendryx på Internet Movie Database 
(en) Nona Hendryx hos The Movie Database 
(en) Nona Hendryx på Apple Music 
(en) Nona Hendryx på Discogs 
(en) Nona Hendryx på MusicBrainz 
(en) Nona Hendryx på SoundCloud 
(en) Nona Hendryx på Spotify 
(en) Nona Hendryx på Songkick 
(en) Nona Hendryx på Last.fm 
(en) Nona Hendryx på AllMusic
Marinus I

Marinus I (eller Martin II; født i Gallese, død 15. mai 885) var pave fra 16. desember 882 til sin død i 884. Han etterfulgte Pave Johannes VIII i slutten av desember 882.
Ved en feil har Marinus I og Marinus II i visse paveoversikter blitt oppført under navnene Martin II og Martin III og derigjennom voldet uriktig nummerfølge med hensyn til to paver ved dette navn.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Marinus var sønn av en prest ved navn Palumbo som kom fra Umbria, og inntrådte i kirkens tjeneste da han var tolv år. 
Pave Leo IV viet ham til subdiakon, og etter at han blitt viet til diakon  av pave Nikolaus I ble han sendt på flere betydningsfulle sendemannsoppdrag til Konstantinopel. Marinus var pavens legat ved det åttende økumeniske konsil i Konstantinopel (869-870), ble deretter biskop av Caere (dagens Cerveteri) i Toscana, skattmester (arcarius) i kurien, erkediakon, og brukt nok en gang som pavelig sendebud i Konstantinopel. Tre ganger i alt hadde han vært benyttet til slike oppdrag.


=== Pave ===
Marinus ble muligens valgt til pave samme dagen som Johannes VIII død, og ble konsekrert uten å avvente godkjennelse fra keiseren Karl den tykke. Før han ble valgt til pave hadde han vært biskop av Caere, noe som gjorde hans utnevnelse kontroversielt. På dette historiske stadium var det slik at en biskop ikke var forventet å forlate sin bispestol til fordel for en annen. 
Under sitt korte pontifikat gjentok han i 882 ekskommunikasjonen av Fotius. Marinus I utnevnte fem kardinaler, deriblant de senere paver Hadrian III og Stefan V. Dessuten gjeninnsatte han den av Johannes VIII avsatte biskop av Porto, den senere pave Formosus, i sitt embede.
Under sitt pontifikat befridde han alle engelskmenn i Schola Anglorum (engelskmennenes høykvarter i Roma) fra skatteplikt, etter kong Alfred av Englands begjæring. Han skal også å ha sendt kong Afred, som han høyt respekterte, en bit av Det sanne kors som en gave.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Klaus Herbers: «Marinus I» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 5, Herzberg 1993, ISBN 3-88309-043-3, sp. 827–828.
Storfjordsambandet

Storfjordsambandet FV60, er et foreslått veiprosjekt med mål om ferjefri veg mellom Ålesund og Sykkylven/Stranda. Selve kryssingen av Storfjorden er beregnet å koste noen milliarder kroner. Forslaget innebærer kryssing av Storfjorden med en 2,5 km kilometer lang bru fra Glomset i Ålesund kommune til Sandvika i Sykkylven. Fjorden er 500 meter dyp her. Hvis tårnene kan stå på maksimalt 100 meters dyp, må det bli en hengebru med minst 2200 meter spenn. Alternativt kan det bli en flytebru som ligner Nordhordlandsbrua. Prosjektet er omtalt i Nasjonal transportplan. En eventuell utbygging vil erstatte dagens ferjesamband Sykkylven-Magerholm og dette ventes å redusere den gjennomsnittlige reisetiden med 15 minutter. Dersom resten av strekningen oppgraderes i tillegg vil kjøretiden mellom Ålesund og Grodås blir redusert med rundt en halv time. Ferjene Sykkylven–Magerholm fraktet i 2016 i gjennomsnitt 3300 kjøretøy i døgnet og er det femte mest trafikkerte sambandet i Norge.Oppgradering av hele strekningen Ålesund-Grodås vil gi en samfunnsøkonomisk gevinst på opp mot 10 milliarder kroner.Ideen er å finne ei bruløsning som kan realiseres.  


== Referanser ==


== Se også ==
Ferjefri E39


== Eksterne lenker ==
https://storfjordsambandet.no/
John Magnus Østvik

John Magnus Lund Østvik (født 6. januar 1881 på Kjelde ved Kjeldebotn i daværende Evenes, død 17. september 1969) var en norsk gårdbruker, kommandersersjant og politiker som representerte Bondepartiet. Østvik var Ballangens første ordfører.
Østvik var medlem av Evenes herredstyre fra 1911 til 1925, hvor han ble valgt som varaordfører i perioden fra 1917 til 1919 og ordfører fra 1920 til 1925. Han ble deretter Ballangens første ordfører da kommunen ble etablert 1. juli 1925. Under den tyske okkupasjonen ble Østvik påtvunget ordførervervet i 22 måneder fra 1941 til 1942. Han ble senere gjenvalgt som ordfører fra 1952 til 1956.Østvik var blant initiativtakerne til etableringene av Ofoten Meieri og Ofotens Bilruter. I 1961 ble han tildelt Kongens fortjentsmedalje i gull.


== Referanser ==
Rayan Cherki

Mathis Rayan Cherki (født 17. august 2003) er en fransk fotballspiller som spiller for Olympique lyonnais.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rayan Cherki – UEFA 
(fr) Rayan Cherki – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Rayan Cherki – LÉquipe 
(en) Rayan Cherki – Transfermarkt 
(en) Rayan Cherki – WorldFootball.net 
(en) Rayan Cherki – Soccerbase.com 
(en) Rayan Cherki – FootballDatabase.eu 
(en) Rayan Cherki – Soccerway 
(en) Rayan Cherki – PlaymakerStats.com 
(en) Rayan Cherki – FBref
Voda (Ana Soklič-sang)

«Voda» (norsk oversettelse: vann) er en popballade fra 2020, utgitt av den slovenske artisten Ana Soklič. Hun har skrevet sangens tekst, og hun har komponert melodien sammen med Bojan Simončič. Sangen vant den slovenske musikkonkurransen EMA 2020 i februar 2020 og skulle ha vært Slovenias bidrag i Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam i Nederland. 18. mars 2020 avlyste imidlertid EBU konkurransen på grunn av koronaviruspandemien i Europa vinteren 2020.


== Eurovision Song Contest ==

Sangen deltok i den slovenske musikkonkurransen EMA 2020, arrangert av allmennkringkasteren RTVSLO. EMA er Slovenias versjon av norske Melodi Grand Prix, og vinneren får representere Slovenia i Eurovision Song Contest. RTVSLO tok imot bidrag til konkurransen frem til 19. november 2019, og «Voda» var blant de tolv sangene som ble plukket ut til konkurransen. I den slovenske finalen 22. februar 2020 vant sangen telefonavstemningen med 5035 stemmer. Som følge av seieren ble «Voda» Slovenias bidrag til Eurovision Song Contest 2020 i Rotterdam i Nederland.
I januar 2020 ble Slovenia trukket til å delta i semifinale 1 av Eurovision Song Contest. Semifinalen skulle ha vært arrangert i Rotterdam Ahoy i Rotterdam i Nederland tirsdag 12. mai. På grunn av koronavirusutbruddet i Europa vinteren 2020 så EBU seg nødt til å avlyse konkurransen for å hindre spredning av koronaviruset SARS-CoV-2 og den medfølgende sykdommen covid-19.


== Utgivelseshistorikk ==


== Referanser ==
Quartiere Tuscolano

Quartiere Tuscolano er Romas åttende quartiere og har betegnelsen Q. VIII. Navnet Tuscolano kommer av Via Tuscolana.


== Kirker ==
Santa Maria del Buon Consiglio a Porta Furba
Santa Maria Immacolata e San Benedetto Giuseppe Labre
Santa Maria Ausiliatrice
Santi Fabiano e Venanzio
Santi Antonio di Padova e Annibale Maria
Santo Stefano Protomartire
Assunzione di Maria
San Giuseppe Cafasso
San Gaspare del Bufalo
Santa Giulia Billiart
Santissimo Corpo e Sangue di Cristo
Cappella Madonna dell'Orto
San Filippo Neri all'Acquedotto Felice
Cappella del Divino Amore
San Giuseppe dell'ex-Sanatorio Bernardino Ramazzini


== Bilder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Quartiere VIII - Tuscolano – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Quartiere Ostiense

Quartiere Ostiense er Roms tiende quartiere og har betegnelsen Q. X. Navnet Ostiense kommer av Via Ostiense. Quartiere Ostiense ble endelig approbert i 1921.


== Kirker ==
San Benedetto al Gazometro
Corpus Christi alla Garbatella
San Cosimato in Ostiense
Corpus Domini alla Garbatella
San Filippo Neri in Eurosia
San Francesco Saverio alla Garbatella
Santa Galla
Santi Isidoro ed Eurosia
San Leonardo Murialdo
Santa Marcella
Santa Maria Regina degli Apostoli alla Montagnola
Sacra Famiglia alla Garbatella
San Paolo fuori le MuraDekonsekrerte kirkobygningerCappella della Società Romana GasRevne kirkerSan Salvatore de Porta


== Bilder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Quartiere X - Ostiense – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Quartiere Europa

Quartiere Europa, også kalt EUR, er Romas 32. quartiere og har betegnelsen Q. XXXII. Quartiere Europa er oppkalt etter EUR. Quartiere Europa ble opprettet i 1961.


== Kirker ==
Cappella della Casa Generalizia dei Fratelli Maristi
Santi Pietro e Paolo
Santa Maria del Terzo Millennio alle Tre Fontane
San Gregorio Barbarigo


== Annet ==
Palazzo della Civiltà Italiana
Palazzo dei Congressi
Museo della Civiltà Romana
Palazzo degli Uffici
Palazzo dello Sport
Piscina delle Rose
Velodromo Olimpico


== Bilder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Quartiere XXXII - Europa (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Quartiere Europa på Google Maps
Quartiere Tor di Quinto

Tor di Quinto er Romas 18. quartiere og har betegnelsen Q. XVIII. Navnet Tor di Quinto kommer av Torre di Quinto, et vakttårrn fra middelalderen. Quartiere Tor di Quinto ble etablert i 1954.


== Kirker ==
Cappella della Clinica Nuova Villa Claudia
San Gaetano
Santa Maria Addolorata a Tor di Quinto
Preziosissimo Sangue di Nostro Signore Gesù Cristo a Tor di Quinto


== Annet ==
Ponte Tor di Quinto
Ponte Flaminio
Ponte Milvio


== Bilder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Quartiere XVIII - Tor di Quinto – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Quartiere Tor di Quinto på Google Maps
Laurie Anderson

Laurie Anderson (født 5. juni 1947 i Chicago, USA) er en kunstner og oppfinner fra USA. Med utgangspunkt som musiker og komponist, har hun drevet med performance og multimediaprosjekter. Hun er kjent som en pioner innen elektronisk musikk, og står bak oppfinnelser til fremføring og innspilling.


== Bakgrunn ==
Anderson har en bachelor i kunsthistorie fra Barnard College og en mastergrad i skulptur fra Columbia University. Hun begynte med klassisk fiolin da hun var fem år, øvde disiplinert gjennom tenårene og spilte med Chicagos ungdomssymfoniorkester. Hun fikk på samme tid undervisning ved Art Institute of Chicago og brukte like mye tid på kunstmaling.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Laurie Anderson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Laurie Anderson – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Laurie Anderson på Internet Movie Database 
(sv) Laurie Anderson i Svensk Filmdatabas 
(da) Laurie Anderson på Filmdatabasen 
(da) Laurie Anderson på Scope 
(fr) Laurie Anderson på Allociné 
(en) Laurie Anderson på AllMovie 
(en) Laurie Anderson hos The Movie Database 
(en) Laurie Anderson hos Internet Broadway Database 
(en) Laurie Anderson på Discogs 
(en) Laurie Anderson på MusicBrainz 
(en) Laurie Anderson på Spotify 
(en) Laurie Anderson på Songkick 
(en) Laurie Anderson på Last.fm 
(en) Laurie Anderson på Genius — sangtekster 
(en) Laurie Anderson på AllMusic 
Laurie Anderson på Twitter 
Laurie Anderson på Facebook 
Laurie Anderson på Instagram 
Laurie Anderson på YouTube 
Laurie Anderson på YouTube 
Laurie Anderson på Myspace
Filosofiåret 1348

Filosofiåret 1348 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1348.


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Barlaam fra Seminara, bysantinsk (sør-italiensk) matematiker, filosof, humanist og teologi (født 1290)
Sporting CP (futsal)

Sporting CP er et portugisisk futsal-lag. Det er en av seksjonene til Sporting CP og er de nåværende mesterne i Europa.


== Titler ==


=== Internasjonal (1) ===
Mesterligaen i futsal for menn (1)2018/19


=== Nasjonal (33) ===
Portugisiske Futsal League (15)1990/91, 1992/93, 1993/94, 1994/95, 1998/99, 2000/01, 2003/04, 2005/06, 2009/10, 2010/11, 2012/13, 2013/14, 2015/16, 2017/18, 2018/19Portugisisk Futsal Cup (7)2005/06, 2007/08, 2010/11, 2012/13, 2015/16, 2017/18, 2018/19Portugisiske Futsal Super Cup (9)2001, 2004, 2008, 2010, 2013, 2014, 2017, 2018, 2019Portugisiske Futsal League Cup (2)2015/16, 2016/17


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Snøballjorden

Snøballjorden (av engelsk: Snowball Earth) er en vitenskapelig hypotese om at det meste av jorden har vært dekket av is. Ifølge hypotesen kan en rekke fenomen i geologiske lagrekker gjennom å foreslå en istid i yngre proterozoikum (1 000–542 millioner år siden) som var så alvorlig at hele jorden var dekket av isbreer. Uttrykket «snowball earth» ble først benyttet i 1992 av Jospeh Lynn Kirschvink ved California Institute of Technology. Kilder antyder nedfrysingen begynte for 716 millioner år siden, og varte i 120 millioner år.Geologen Paul F. Hoffman støtter teorien om snøballjordene og peker mellom annet på bevegelsesblokker, som bare kan eksistere som følge av isbresmelting i Namibørkenen. Det er vanskelig å forklare eksistensen til disse bevegelsesblokkene på annen måte enn med denne teorien, siden det ikke finnes noen andre geologiske teorier som kan forklare forekomsten av glasiale avleiringar i form av tillitt i Namibia. 
Hypotesen kom til som følge av forskning på «atomvinteren» under den kalde krigen, men ble lenge avfeid av forskere på grunn av utregninger som en russisk matematiker gjorde hvor han viste at jorden aldri ville tine opp igjen om noe slikt skjedde. Tilhengere av teorien mener derimot at vulkansk aktivitet kan få en jord som er helt dekket av isbreer til å tine igjen. Vulkaner slipper ut CO₂ og om hele jordene var dekket av isbreer, kunne ikke lenger berggrunnen ha tatt opp gassen ved forvitring, heller ikke ved biologiske kalkavsetninger og planteproduksjon. Dette ville dermed bevirket økt mengder CO₂ i atmosfæren, øke drivhuseffekt og temperaturer høye nok til å smelte isen. Den kalde snøballtilstanden ville derfor ta slutt og i en overgangsperiode ville det ha blitt særdeles varmt. Karbondioksiden som ble skylt ut av atmosfæren som hydrogenkarbonat i havet med nedbøren og avrenningen bandt seg til oppløst magnesium og kalsium som karbonat (kalk), og dette viser seg verdenen over ved at tillittene fra sent i prekambrium ligger under tykke avleiringer av karbonat. I disse kalde periodene må det meste av livet på jorden ha blitt utslettet, bortsett fra noen miljø på havbunnen under isen og i vulkanske områder. Det var lite planter og dyr på jorden i denne tiden, og de livsformene som fantes her, ville ha blitt påført store påkjenninger mellom ekstrem kulde og varme, men det stimulerte kanskje samtidig til en eksplosiv utvikling av nye arter, som var bedre tilpassede forholdene. Tilhengere av snøballteorien har påpekt at den kambriske eksplosjon, da særdeles mange nye livsformer utviklet seg, kom like etter den antatte «snøballjorden». 


== Referanser ==
Svend Lindø

Svend Lindø (født 5. januar 1862 i Tysvær, død 11. november 1935 i Haugesund) var en norsk skipsreder, skipshandler og politiker for Venstre.Lindø var fra rundt fem års alder bosatt i Haugesund. Han tok høyere styrmannseksamen i 1880 og underviste i flere år ved Haugesunds offentlige sjømannsskole. Fra 1886 dreiv han agenturhandel i byen, og etter noen år utvida han virksomheta til befraktning og skipsrederi.Han var medlem av Haugesund bystyre det meste av tida fra 1902 til 1931. Han var ordfører i 1908 og 1914 og viseordfører i 1910. Ellers var han tidvis formann i skolestyret og havnestyret i byen og i styret for sjømannsskolen. Han hadde også verv innen byens bank- og handelsorganisasjoner, og han var aktiv i avholdsbevegelsen.I valgperioden 1916–1918 representerte han bykretsen Haugesund på Stortinget, der han først satt i sosialkomiteen, deretter i næringskomiteen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Svend Lindø hos Norsk senter for forskningsdata
Stuart Heisler

Stuart Heisler (født 5. desember 1896 i Los Angeles, California, død 21. august 1979 i San Diego, California) var en amerikansk film- og fjernsynsregissør.


== Filmer i utvalg ==
1942 – The Remarkable Andrew
1942 – Glassnøkkelen
1945 – Situasjonens herre
1946 – Blue Skies
1947 – Stimulans
1949 – Svart Gull
1949 – Tokyo Joe
1950 – Jetflygeren
1951 – Under Ku Klux Klan
1952 – Paradisøya
1952 – Filmstjernen
1952 – Jeg døde tusen ganger
1956 – Præriens sorte maske
1956 – Brennende åser
1962 – Hitler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stuart Heisler på Internet Movie Database 
(sv) Stuart Heisler i Svensk Filmdatabas 
(da) Stuart Heisler på Filmdatabasen 
(fr) Stuart Heisler på Allociné 
(en) Stuart Heisler på AllMovie 
(en) Stuart Heisler hos Turner Classic Movies 
(en) Stuart Heisler hos The Movie Database
Quartiere Trionfale

Quartiere Trionfale er Romas fjortende quartiere og har betegnelsen Q. XIV. Navnet Trionfale kommer av Via Trionfale. Quartiere Trionfale ble approbert i 1921.


== Historie ==
Trionfale er et av de første 15 kvarterer (quartieri) som ble grunnlagt i Roma i 1911 og som så fikk offisiell anerkjennelse i 1921. Frem til inn på 1970-tallet var det flere slumområder rundt Monte Ciocci, der det bodde mange tilresiste håpefulle fra Sør-Italia og fra de italienske kolonier som søkte arbeid i hovedstad. Dette skildres i Ettore Scolas filmer, so for eksempel i filmen Brutti, sporchi e cattivi (Tarvelige, heslige og vemmelige).


== Kirker ==
Gesù Divino Maestro
San Fulgenzio
San Giuseppe al Trionfale
Cappella dell'Istituto Immacolata dei Miracoli
Cappella della Piccola Casa della Divina Provvidenza Cottolengo
Santa Maria delle Grazie al Trionfale
Santa Maria Mater Ecclesiae a Viale Vaticano
Cappella della Santa Maria della Perseveranza
Santa Maria della Provvidenza alla Fondazione Don Carlo Gnocchi
Santa Maria Stella Matutina
Santa Paola Romana
San Pio X
Santi Protomartiri Romani del Seminario Minore
Chiesa Centrale della Università Cattolica del Sacro CuoreRevne kirkebygningerSan Giovanni Battista degli Spinelli
Santa Maria degli Angeli a Balduina
Santa Maria del Pozzo fuori Porta Angelica


== Annet ==
Forte Braschi
Parco regionale urbano del Pineto
Parco di Monte Ciocci


== Bilder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Quartiere XIV - Trionfale – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Quartiere Trionfale på Google Maps
Caecilia Metellas mausoleum

Caecilia Metellas mausoleum er et av de største og best bevarte gravmonumenter langs Via Appia Antica i sørøstre Roma. 
Ifølge en innskrift på mausoleet var Caecilia Metella datter til Quintus Creticus og gift med en viss Crassus. Farens fullstendige navn var Quintus Caecilius Metellus Creticus, mens ektemaken trolig var sønn til den Crassus som slo ned Spartacusopprøret år 71 f.Kr. og senere dannet det første triumviratet sammen med Caesar og Pompeius. Monumentet kan dateres til mellom 30 og 20 f.Kr. ut ifra innskriften, konstruksjonen og dekorasjonen.
Rundbygningen er kledd med travertin og prydes øverst av en marmorfrisr. Den nåværrnde kreneleringen er fra 1302, da bygningen ble innlemmet i familien Caetanis borg. Borgen ble oppført av pave Bonifatius VIII tversover Via Appia for å sikre kontrollen over den strategisk viktige veien. Hovedbygningen reiser seg inntil mausoleet.


== Litteratur ==
Roma (italiensk). Milano: Touring Club Italiano. 2002. s. 812–813. ISBN 88-365-2541-5. 
Rome: An Oxford Archaeological Guide (engelsk). Oxford: Oxford University Press. 1998. s. 341–342. ISBN 0-19-288003-9. 


== Eksterne lenker ==
(en) Mausoleum of Cecilia Metella (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Quartiere Appio-Latino

Quartierer Appio-Latino er Romas niende quartiere og har betegnelsen Q. IX. Navnet Appio-Latino kommer av Via Appia og Via Latina. Quartiere Appio-Latino vle offisielt approbett i 1921.


== Kirker ==
Domine Quo Vadis
Natività di Nostro Signore Gesù Cristo
Nostra Signora del Pilar
Ognissanti
Preziosissimo Sangue di Nostro Signore Gesù Cristo ad Appio Latino
Sant'Antonio da Padova alla Circonvallazione Appia
Santa Caterina da Siena a Via Populonia
San Giuda Taddeo ai Cessati Spiriti
San Giovanni Battista de' Rossi
Santa Maria Mater Misericordiae a Via Latina
San Martino I Papa
Santissimo Nome di Maria a Via LatinaDekonsekrerte kirkebygningerKardinal Reginald Poles kapell


== Annet ==
Circus Maxentius
Egerias nymfeum


== Bilder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Quartiere IX - Appio-Latino – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Steinar Gimnes

Steinar Gimnes (født 1. november 1939 i Gjemnes) er en norsk litteraturviter og professor i nordisk litteratur ved NTNU.


== Liv ==
Gimnes studerte ved Universitetet i Oslo, Universitetet i Bergen og Universitetet i Exeter, og ble cand. philol. fra Universitetet i Bergen i 1967. Fra 1969 til 1972 var han universitetslektor ved Universitetet i Odense. Siden har han vært ansatt ved NTNU.
Han har blant annet skrevet om Knut Hamsun, Cora Sandel og Tarjei Vesaas. I 1998 utga han Sjølvbiografiar, hvor han undersøkte selvbiografien som litterær sjanger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside ved NTNU
Biografi ved Espen Tørset på allkunne.no