jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jonthonota

Jonthonota er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore (8-9 millimeter), brede, halvblanke, brunrøde skjoldbiller med svarte prikker, kan overflatisk minne om marihøner. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er dekket av dette skjoldet, men det er gjennomsiktig foran slik at man likevel kan se hodet ovenfra. Med utvidelsen blir kroppsformen bredt oval, bredest noe bak dekkvingenes rot. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" lite framskytende. Kantene av pronotum og dekkvingene danner en kontinuerlig kurve.  Oversiden er fint punktert, med regelemessige punktrader på dekkvingene midtre del.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. I alle fall en av artene lever på planter i vindelfamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Canada i nord til Costa Rica i sør.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Jonthonota Spaeth, 1913
Jonthonota mexicana (Champion, 1894)
Jonthonota nigripes (Olivier, 1790)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Jonthonota på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Jonthonota i Encyclopedia of Life 
(en) Jonthonota i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Jonthonota hos ITIS 
(en) Jonthonota hos NCBI 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
bugguide.net - utbredelsesdatabase over nordamerikanske insekter
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lorentzocassis

Lorentzocassis er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Middelsstore, nesten sirkelrunde, blanke, lyst gule skjoldbiller, mitdpartiet rødlig og svart. Sett fra siden er de kjegleformede med en spiss knøl foran på dekkvingene. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er kraftig utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen svært bred. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" varierende framskytende. Det opphøyde midtpartiet av dekkvingene har grov punktering.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Ny-Guinea og Borneo.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Lorentzocassis Spaeth, 1913
Lorentzocassis aruensis Spaeth, 1926
Lorentzocassis papuana Spaeth, 1913
Lorentzocassis purpurascens (Spaeth, 1912)
Lorentzocassis riedeli Borowiec, 2003


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Lorentzocassis på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Lorentzocassis i Encyclopedia of Life 
(en) Lorentzocassis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lorentzocassis hos ITIS 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Silana

Silana er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
En middelsstor, hjerteformet, blank, brunrød (i død tilstand) skjoldbille. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen hjerfemorket, bredest langt foran midten. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" en del rundet framskytende. Oversiden er nokså tett og kraftig punktert.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Arten lever på planter i familiene Rhamnaceae og Rutaceae.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt fra Sri Lanka i vest til Borneo i øst.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Silana Spaeth, 1914
Silana farinosa (Boheman, 1856)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Silana på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Silana i Encyclopedia of Life 
(en) Silana i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Silana hos ITIS 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gullikrysset

Gullikrysset er en trafikkmaskin i Tønsberg kommune i Vestfold. Krysset er en del av E18 og Riksvei 308 og ble åpnet den 30. januar 2008. Noen få meter nord for trafikkmaskinen ligger Gullitunnelen, en miljøtunnel på E18 som ble åpnet i desember 2007.


== Referanser ==
Glyphocassis

Glyphocassis er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Ganske små, brede, blanke, gulaktige (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbiller med svarte tegninger, av og til nesten helt svarte. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen bredt oval, nokså jevnbred i midten. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" lite framskytende. Kantene av pronotum og dekkvingene danner en nesten kontinuerlig kurve.  Oversiden er fint punktert, med regelemessige punktrader på dekkvingene midtre del.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen. Denne slekten er knyttet til planter i vindelfamilien inkludert søtpotet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Nepal i vest til Japan i øst og Thailand i sør.


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Glyphocassis Spaeth, 1914
underslekten Glyphocassis (i snever forstand)
Glyphocassis trilineata (Hope in Gray, 1831)
underslekten Hebdomecosta Spaeth, 1915
Glyphocassis lepida Spaeth, 1914
Glyphocassis spilota (Gorham, 1885)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Glyphocassis på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Glyphocassis i Encyclopedia of Life 
(en) Glyphocassis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Glyphocassis hos ITIS 
(en) Glyphocassis hos NCBI 
Glyphocassis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Emdenia

Emdenia er en slekt biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).


== Utseende ==
Em middelsstor, bredt hjerteformet, blank, blekgul (i alle fall på døde eksemplarer) skjoldbille. Antennene er trådformede og middels lange. Kroppen er egentlig ganske normalt proporsjonert, med pronotum og dekkvingene er noe utvidet mot sidene slik at de helt dekker oversiden, både hodet og beina er skjult under dette skjoldet. Med utvidelsen blir kroppsformen hjerteformet, bredest langt foran midten. Pronotum er rundet, dekkvingenes "skuldre" noe framskytende. Oversiden er fint og ujevnt punktert.


== Levevis ==
Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De voksne (imago) sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage, og det er vanskelig for rovdyr å nå den sårbare undersiden. Larvene gjemmer seg gjerne under et tak av gammel avføring og planterester som er festet til den fremoverbøyde bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Arten lever i Australia (Queensland).


== Systematisk inndeling ==
Den systematiske plasseringen av gruppen skjoldbiller er uavklart, den har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie av bladbiller, slik som i denne oversikten. Mens enkelte plasserer den inn som en stamme (tribe) i delgruppe Hispinae, som tradisjonelt har vært regnet som søstergruppe til skjoldbillene, eller motsatt blir Hispinae plassert som en undergruppe (da kalt Hispini) av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien Skjoldbiller, Cassidinae Stephens, 1831
stamme (tribe) Cassidini Gyllenhal, 1813 – eneste gruppe som er representert i Europa
slekten Emdenia Spaeth, 1915
Emdenia maxima (Blackburn, 1896)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Borowiec, L. 1999. A world catalogue of the Cassidinae (Coleoptera: Chrysomelidae). Biologica Silesiae, Wroclaw.
Emdenia på ITIS


== Eksterne lenker ==
(en) Emdenia i Encyclopedia of Life 
(en) Emdenia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Emdenia hos ITIS 
Cassidinae of the world – an interactive manual (Coleoptera: Chrysomelidae)
(en) Cassidinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Robiniaslekta

Robiniaslekta (Robinia) er ei planteslekt i erteblomstfamilien.
Artene er løvfellende trær og busker. Akselbladene er omdannet til kjertelhår eller torner. Bladene er ulikefinnete, og småbladene er helrandede. Blomsterstanden er en hengende klase. Blomstene er hvite, rosa eller røde. Belgen er flat.
Slekta er utbredt i USA og Mexico. Eldre kilder oppgir opptil ti arter i slekta. Peabody (1984) og Isely og Peabody (1984) anerkjenner bare fire arter, noe som følges av ILDIS World Database of Legumes. De dyrkes som prydplanter i hager og parker. Den vanligst dyrkede er robinia (R. pseudoacacia) som er forvillet i mange land.
Det vitenskapelige navnet hedrer den franske hoffgartneren Jean Robin som introduserte Robinia pseudoacacia til Europa en gang etter 1601.


== Litteratur ==
«Robinia». Flora of China. Besøkt 21. januar 2019. 
«Robinia». The Plant List. Besøkt 21. januar 2019. 
A. Mitchell (1977). Trær i skog og hage. Oversatt av I. Gjærevoll. Tiden. s. 308–309. ISBN 82-10-01282-7. 
F.J. Peabody (1984). Revision of the genus Robinia (Leguminosae: Papilionoideae). Retrospective Theses and Dissertations (avhandling). 7787. doi:10.31274/rtd-180813-5895. 
D. Isely  og F.J. Peabody (1984). «Robinia (Leguminosae: Papilionoidea)». Castanea. 49 (4): 187–202. ISSN 0008-7475. JSTOR 4033299. 


== Eksterne lenker ==
(en) Robiniaslekta i Encyclopedia of Life 
(en) Robiniaslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Robiniaslekta hos Artsdatabanken 
(sv) Robiniaslekta hos Dyntaxa 
(en) Robiniaslekta hos ITIS 
(en) Robiniaslekta hos NCBI 
(en) Robiniaslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Robiniaslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Robinia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Robinia – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Robinia L. – detaljert informasjon på Wikispecies
Toleranseediktet av 1781

Toleransediktet i Sverige i 1781 var et edikt om konfesjonell toleranse som ble utferdiget under kong Gustav IIIs regjering, den 24. januar 1781. Bidragende til ediktets tilkomst var blant annet Anders Chydenius.


== Historikk ==
Fremmende kristne trosbekjennere, som innflyttende eller tidligere inflyttede, skulle ifølge 1781 års s. k. toleransedikt få fri og utvunget religionsutøvelse og medborgerlige, skjønt ikke fulle politiske, rettigheter. Siden Uppsala möte hadde lutherdommen vært den eneste tillatte religionen i riket. Forutenm opplysningens idéer om frihet fantes det økonomiske incitamenter, slik at utenlandske spesialister kunne arbeide i Sverige med verdifullu bidrag. 
Deres barn skulle kunne oppfostres i foreldrernes religion. Dette var et skritt på veien mot full religionsfrihet og ble erstattet først i 1850-årene av dissenterlagarna.
Toleranseediktet ble fulgt i 1782 av det såkalte Judereglementet som regulerte jøders rettigheter i Sverige.
Lignande reformer ble foretatt på annet hold i opplysningstidens Europa, som Toleransepatentet i 1781 i Josef IIs Østerrike, og var en grunntanke i USAs forfatning som ble utformet 1776–1787. Declaration of Indulgence av 1672 og Toleranseakten av 1689 i England hadde imidlertid annen bakgrunn.
Imidlertid gjenstod konventikelplakatet fra 1726 for de opphavelige svensker, som helt begrenset deres frihet til annen trosutøvelse enn Svenska kyrkans, hvis stilling var lovregulert som statskirke.
Først i 1951 ble det tillatt å tre ut av Svenska kyrkan uten å tilhøre noen frikirke, hvorved også ateisme ble tillatt som «trostilhørighet».


== Litteratur ==
Nordisk familjebok, 1904–1926.
Tegernsee (by)

Tegernsee er en kurby i Landkreis Miesbach i Regierungsbezirk Oberbayern i den tyske delstat Bayern. 


== Geografi ==
Byen ligger på den østlige bredd av innsjøen Tegernsee i Bayerisches Oberland ved den nordlige utkant av Alpene. Hele innsjøen og øya Ringseeinsel i den er en del av kommunen. I nærheten ligger det 1.448 meter høye Baumgartenschneid.


== Kommunikasjon ==
Tegernsee ligger ved B 307, som går fra Gmund am Tegernsee til Sylvenstein-Stausee. Tegernsee ligger omkring 20 km sør for Holzkirchen, 53 km fra delstatshovedstaden München, 18 km fra Bad Tölz, 15 km fra Miesbach, 44 km fra Rosenheim og 34 km fra Achenkirch ved Achensee.
Kombinasjonen av beliggenheten i en dal og kraftig trafikk i turistsesonhen kan gi vanskelige trafikkforhold.
Tegernsee er endestasjon for Tegernsee-Bahn, som hører under Bayerische Oberlandbahn, og har timedrift til München Hauptbahnhof.


== Historie ==
I 746 grunnlae Brødrene Adalbert og Ottokar Kloster Tegernsee, som inntil sekulariseringen i 1803 hørte under benediktinerordenen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tegernsee – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tegernsee, Germany – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Ansichten vom und aus Tegernsee
Hovförsamlingen

Kungliga Hovförsamlingen er en ikke-territoriell menighet innen Svenska kyrkan, omfattende Kongehuset og ansatte ved hoffet og deres pårørende. Menighetskirke er Slottskyrkan i Stockholms slott. Menigheten er organisert under hovkonsistoriet og ligger utenfor den gjengse stiftsorganisasjonen. Den som er sogneprest (kyrkoherde) har offisielt og tradisjonelt tittelen «pastor i Hovförsamlingen».


== Medlemskap ==
Ifølge Svenska kyrkans kyrkoordning kap. 35 § 6 har en person rett til å tilnøre Hovförsamlingen om han eller hun tilhøre Svenska kyrkan og er folkebokført i Sverige og dessuten

er medlem av Kungliga Huset,
tjenestegjør eller har tjenestegjort ved Kungliga Hovstaterna eller Kungliga Staberna,
er ektemake eller hjemmeværende barn til noen som tilhører menigheten ifølge 1 eller 2, eller
er etterlevende ektemake eller hjemmeværende barn til noen som har tilhørt församlingen ifølge 1 eller 2.Hovförsamlingen har drøye 480 medlemmar; menighetskirke er Slottskyrkan på Stockholms slott.
Hovförsamlingens medlemmer har vrd direktr kirkelige valg bare stemmere til Kyrkomötet og da danner menigheten en slags valsamfällighet med Stockholms stifts valgkrets. Menigheten står ved siden av stiftsorganisasjonen hvorved överhovpredikanten er «biskops vederlike».  Den står også utenfor det innenkirkelige økonomiske utjevningssystemet.
Hovförsamlingens kyrkoråd velges ved samme tid som de direkte kirkelige valgene ved kyrkostämma.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hovförsamlingen http://www.kungahuset.se/monarkinhovstaterna/valkommentillkunglhovforsamlingen.4.618dea114acd4fc12a2352.html
Nordisk juniormesterskap i mangekamp 2018

Nordisk juniormesterskap i mangekamp 2018 ble arrangert på Jessheim friidrettsstadion i Ullensaker i Norge 9. - 10. juni 2018.Det ble konkurrert i sjukamp for kvinner og tikamp for herrer. 


== Resultater, kvinner ==


=== U23 ===

Wiktoria Zezula fra Polen og Miglė Liepa Muraškaité fra Litauen deltok også, utenfor konkurranse, og oppnådde hhv. 5347 og 5256 poeng.  


=== U20 ===

Urtė Bačianskaité fra Litauen og Milena Chalupka fra Polen deltok også, utenfor konkurranse, og fikk hhv. 5404 og 4710 poeng. Elise Hoel Ulseth fra Norge deltok også utenfor konkurranse, men fullførte ikke sjukampen. 


=== U18 ===

I tillegg deltok følgende utøvere utenfor konkurranse: Olivija Vaitaitytė (4874 p), Iben Carnhed (4627 p), Caroline Amalie Sætre (4508 p) og Andrea Rooth (4432 p). 


== Resultater, herrer ==


=== U23 ===

Matas Madamonis fra Litauen og Piotr Oleszczyszyn fra Polen deltok også, utenfor konkurranse, og fikk hhv. 7284 og 6200 poeng. 


=== U20 ===


=== U18 ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater
Nordic Athletics - Nordic competitions 2018
AndRo Data - Nordic Junior Mangekamp 2018
Even Lübeck

Even Lübeck (født 17. juni 1997) er en norsk/ungarsk bandyspiller, fotballspiller og journalist som spiller for Ullevål i Eliteserien i bandy og for Åssiden i 3. divisjon i fotball. Han var også med det ungarske landslaget i bandy og rykket opp til A-VM etter at landet vant B-VM i russiske Irkutsk i mars 2020. Som journalist jobber han i NTB, samt å være basketballekspert for VG.  


=== Klubbkarriere bandy ===
Lübeck startet å spille bandy som 7-åring i Stabæk. Han vant to NM-gull - et som smågutt- og et som guttespiller. Han spilte i Stabæk frem til 2018/19-sesongen, da han skrev under for Høvik. Den sesongen scoret han fem mål og hadde tre målgivende pasninger i Eliteserien.   
Etter sesongen meldte han overgang til Øvrevoll Hosle. Han spilte 2019/2020-sesongen for ØHIL og scoret to mål, samt hadde en målgivende.  
I september 2020 ble han igjen klar for Høvik. I 2020/21-sesongen scoret Lübeck to mål og hadde seks målgivende pasninger på 14 kamper, før sesongen ble avlyst grunnet koronapandemien. 
I september 2021 skrev han under for Ullevål. Oppholdet i Ullevål ble kortvarig og han skrev under for Skeid i November 2021.


=== Landslagskarriere bandy ===
I mars 2020 vant han B-VM i bandy med Ungarn. Arrangementet gikk i Irkutsk i Russland. Lübeck scoret to mål og ble kåret til banens beste i semifinalen mot Slovakia. Lübeck er norsk statsborger, men med besteforeldre fra Ungarn er han godkjent for det ungarske landslaget.  
Han ble kalt opp til det ungarske landslaget i januar 2020. Under VM i Russland ble det også scoring i åpningskampen mot Nederland. Totalt ble det tre mål og to målgivende i verdensmesterskapet. 


=== Klubbkarriere fotball ===
Lübeck spiller også fotball. I 2019-sesongen spilte han for Lommedalen og Holmen IF i 4.divisjon. Han har også kamper for Øvrevoll Hosle i 4.divisjon fra 2018.    
Foran 2021-sesongen signerte han for Åssiden, som i 2021 spilte i Norsk Tipping-ligaen. Han fikk debuten sin i første seriekamp mot Pors da han startet som venstreback. Lübeck startet 12 av 13 kamper som venstreback.  


=== Annet ===
Han jobber som journalist i NTB. Tidligere jobbet han som journalist i VG. I tillegg startet han basketballsiden AltomNBA i mai 2015. Han kommenterer den norske basketserien BLNO og fotball (Toppserien, 2.divisjon og 3.divisjon). I tillegg er han VGs basketballekspert.


== Referanser ==