jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kristianstensbakken

Kristianstensbakken (1-15, 2-40) er en gate ved Pappenheim og Singsaker i Trondheim, rett nedenfor Kristiansten festning. 
Den starter i Skansegata og løper sørøstover forbi Kristiansten festning, og ender i Tyholtveien ved Duedalen. Gata krysser Nedre Kristianstens gate og Øvre Kristianstens gate. Kristiansten festning har adresse Kristianstensbakken 28 og 30.


== Bildegalleri ==

		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 305. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Støren, Wilhelm K. (1983). Sted og navn i Trondheim. Trondheim: Brun Bokhandels forlag. s. 174. ISBN 82-7028-471-8.
Filosofiåret 1945

Filosofiåret 1945 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1945.


== Hendelser ==


== Fødsler ==
Alderen på levende personer født i 1945 er enten: 77 eller 78 år.


== Dødsfall ==

		
		
		
		


== Referanser ==
Svein Lilleberg (friidrett)

Svein Lilleberg (født 8. mai 1943) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte IK Tjalve.
Han vant 6 NM-gull og 11 NM-medaljer på 100 meter og stafett i perioden 1963–1969.
Lilleberg var daglig leder for IK Tjalve og Holmenkollstafetten fra 2000 til 2013.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Svein Lilleberg – Norges Friidrettsforbund
Temnorhynchus coronatus

Temnorhynchus coronatus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 20 millimeter), kraftig, brunsvart hornbille. Hannen har et to horn i pannen, og pronotum er noe uthulet, glatt og blankt foran, mens det har kraftig mikroskulptur på sidene og bak. Panneplaten der hornene sitter er tett punktert. Dekkvingene er nokså blanke, sparsomt og ujevnt punkterte. Beina er brunlige, ganske kraftige. Undersiden er ujevnt kledt med lange, oransje hår. Hunnen mangler hornet i pannen, og kroppen er mattere.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda, der de spiser røtter på ulike slags gress, de kan kanskje også gjøre skade på jordbruksvekster, blant annet sukkerrør. De voksne er trege insekter som sjelden kommer til lys.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i Afrika og forekommer også på Kypros.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Temnorhynchus Hope, 1837
Temnorhynchus coronatus (Fabricius, 1781)
Temnorhynchus coronatus antiochus Fairmaire, 1868
Temnorhynchus coronatus coronatus  (Fabricius, 1781)


== Kilder ==
Dynastidae du Monde - nettside om arten


== Eksterne lenker ==
(en) Temnorhynchus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Temnorhynchus coronatus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Temnorhynchus coronatus hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Temnorhynchus coronatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Temnorhynchus coronatus – detaljert informasjon på Wikispecies
Terje Hellesylt

Terje Hellesylt (født 22. september 1950) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Nesodden IF og IL i BUL.
Han vant 12 NM-gull og 24 NM-medaljer på 100 meter, 200 meter og stafett i perioden 1969–1981.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Terje Hellesylt – Norges Friidrettsforbund
Bjørn Birknes

Bjørn Birknes (født 17. mars 1946) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Balestrand som representerte IL Gular og Fjellhug/Vereide IL.
Han vant 5 NM-gull og 17 NM-medaljer på 400 meter og stafett i perioden 1969–1974.
Hans tid på 47,4 på 400 meter fra 1973 stod fortsatt som kretsrekord i Sogn og Fjordane i 2020.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Bjørn Birknes – Norges Friidrettsforbund
Terje Hoffmann

Terje Hoffmann (født 13. august 1956) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Bøler IL og IL i BUL.
Han vant fire NM-gull og fire NM-sølv på 400 meter og stafett i perioden 1976–1980.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Terje Hoffmann – Norges Friidrettsforbund
Convolvulus althaeoides

Convolvulus althaeoides er en plante i vindelfamilien.
Den er en flerårig urt med utløpere. Veksten er krypende eller slyngende, og planten kan bli opptil 1 m høy. Utseendet til bladene varierer mye, og de er ofte grålige. De nederste bladene er hjerte- eller nyreformede, mens de øvre er dypt flikete. Blomstene sitter 1–3 sammen på en lang stilk. Blomstene er mørkt rosa og 30–50 mm i diameter. Frukten er en glatt kapsel med 4 frø.
Convolvulus althaeoides vokser på steinete steder og brakkmark. Den vanligste formen, subsp. althaeoides, er utbredt i hele middelhavsområdet og finnes nordover til Ungarn og Romania, og sørover til Mauritania, Mali og Tsjad. Den vokser også på Kanariøyene og Madeira, men det er usikkert om disse forekomstene er naturlige. En form med sølvgrå blader som har smalere fliker, skilles ut som subsp. tenuissimus. Den er utbredt i det sørlige og østlige middelhavsområdet. 


== Galleri ==

		
		
		


== Litteratur ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 185. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley (1978). Middelhavsflora. Norsk utgave P. Sunding. NKI-Forlaget. s. 145. ISBN 82-562-0490-7. 
«Convolvulus althaeoides». Flora iberica (PDF) (spansk). XI. Madrid: RJB/CSIC. s. 256–257. 
E. von Raab-Straube (2018). «Convolvulus althaeoides». Convolvulaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 4. oktober 2020. 
«Convolvulus althaeoides». Plants of the World Online. Kew Science. Besøkt 4. oktober 2020. 


== Eksterne lenker ==
(en) Convolvulus althaeoides i Encyclopedia of Life 
(en) Convolvulus althaeoides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Convolvulus althaeoides hos ITIS 
(en) Convolvulus althaeoides hos NCBI 
(en) Convolvulus althaeoides hos The International Plant Names Index 
(en) Convolvulus althaeoides hos Tropicos 
(en) Kategori:Convolvulus althaeoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Convolvulus althaeoides – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Convolvulus althaeoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Convolvulus cantabrica

Convolvulus cantabrica er en plante i vindelfamilien.
Den er en flerårig urt som vanligvis er 20–70 cm høy. Den nederste delen av stengelen er forvedet. Vekstformen varierer fra opprett til nesten krypende. Bladene er grønne, linjeformede til elliptiske, som regel bredest over midten og med lange hår. Blomsterstanden sitter på en lang stilk og består av som regel 3–5 blomster. Blomstene er rosa og 25–40 mm i diameter. Frukten er en hårete kapsel med 2–4 frø.
Convolvulus cantabrica vokser på tørre sandige og steinete steder, i vegkanter og på brakkmark. Den er utbredt i hele middelhavsområdet og er en av de vanligste vindelartene der. Den mangler likevel på Kypros. Planten finnes nordover til midtre Frankrike, Østerrike, Romania, Ukraina og sørlige Russland, og østover til Afghanistan.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Litteratur ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 184. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley (1978). Middelhavsflora. Norsk utgave P. Sunding. NKI-Forlaget. s. 144. ISBN 82-562-0490-7. 
«Convolvulus cantabrica». Flora iberica (PDF) (spansk). XI. Madrid: RJB/CSIC. s. 265–266. 
E. von Raab-Straube (2018). «Convolvulus cantabrica». Convolvulaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 4. oktober 2020. 
«Convolvulus cantabrica». Plants of the World Online. Kew Science. Besøkt 4. oktober 2020. 


== Eksterne lenker ==
(en) Convolvulus cantabrica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Convolvulus cantabrica hos NCBI 
(en) Convolvulus cantabrica hos The International Plant Names Index 
(en) Kategori:Convolvulus cantabrica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Convolvulus cantabrica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Convolvulus cantabrica – detaljert informasjon på Wikispecies
Nedre Kristianstens gate

Nedre Kristianstens gate (1-17, 2-18) er en gate på Pappenheim i Trondheim, rett nedenfor Kristiansten festning. 
Den starter i General Buddes gate og løper sørover, og ender i Skansegata. Gata grysser Kristianstensbakken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nedre Kristianstens gate – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Filosofiåret 2008

Filosofiåret 2008 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 2008.


== Hendelser ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Forvaltningsbyrået for innovasjon og nettverk

Forvaltningbyrået for innovasjon og nettverk (INEA) (meningsoversettelse fra dansk: Forvaltningsorganet for Innovation og Netværk, engelsk: Innovation and Networks Executive Agency) er et forvaltningsbyrå i EU, med hovedkontor i Brussel.INEA forvalter: 

Connecting Europe Facility (CEF) et finaniseringsinstrument i EU i transportsektoren
Deler av Horisont 2020-programmet
løpende prosjekter under det transeuropeiske transportnett (TEN-T) og resterende prosjekter under Marco Polo-programmet (godslogistikk) fra perioden 2007–2013.


== Referanser ==
Filosofiåret 2016

Filosofiåret 2016 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 2016.


== Hendelser ==


== Dødsfall ==

		
		


== Referanser ==
Verdensrankingen i tennis

Verdensrankingen i tennis kan vise til:

ATPs verdensranking – for menn
WTAs verdensranking – for kvinner
Straume bru (Drangedal)

Straume bru er en 110 m. lang betongbru som krysser Straumen (Straumeelva) som forbinder øvre og nedre Toke i Drangedal i Vestfold og Telemark. Brua er en del av Fv356 mellom Drangedal og Grenland.
Den ble åpnet for trafikk den 15. desember 1967, og erstattet da ferjetrafikken over Vefaldsundet i nedre Toke.
President for Ontarios lovgivende forsamling

Presidenten for Ontarios lovgivende forsamling (engelsk: Speaker of the Legislative Assembly of Ontario) er leder for denne canadiske delstatens parlament. Embetet ble innstiftet i 1867.


== Funksjoner ==
Presidenten håndhever og tolker husets regler, slik de er beskrevet i de stående ordrene. Dersom det oppstår en situasjon, som ikke er dekket av disse ordrene, fatter presidenten en avgjørelse basert på presedens. Det er også en del av presidentens funksjoner å opprettholde orden og dekorum i huset. Hvis en representant forstyrer orden, for eksempel gjennom uparlamentarisk språkbruk eller personangrep på andre representanter, kan presidenten kalle til orden. Dersom representanten likevel ignorerer presidentens myndighet, kan presidenten fjerne vedkommende fra salen.Presidenten deltar ikke i husets debatter og voterer ikke, bortsett fra ved stemmelikhet.Presidenten er leder for Office of the Legislative Assembly og Board of Internal Economy.Presidenten spiller også en seremoniell og diplomatisk rolle som den lovgivende forsamlingens representant, enten det gjelder å ønske dignitærer velkommen til forsamlingens bygning eller å representere forsamlingen rundt om i Canada og utenlands.


== Valg ==
I begynnelsen av hvert parlament, før noe som helst annet arbeid blir utført, velger representantene en president gjennom hemmelig avstemning. Enhver representant – med unntak av partiledere og ministre – kan nominere en hvilken som helst annen representant til embetet som president. Siden 1990 har embetsinnehaverne blitt valgt på denne måten. Tidligere ble presidenten utnevnt direkte av Ontarios statsminister etter konsultasjoner med lederen for opposisjonen og lederen for det tredje største partiet og deretter ratifisert av forsamlingen. David Warner var den første presidenten som ble valgt av sine kollegaer. Denne endringen gjenspeiler en liknende reform, som ble foretatt av Underhuset i Canada i 1986.Presidenten er vanligvis medlem av regjeringspartiet. De eneste unntakene har vært Jack Stokes, Nelson Parliament og Hugh Edighoffer.


== Upartiskhet ==
Det forlanges at presidenten utøver sitt embete upartisk, men vedkommende trenger ikke å gi opp sitt partimedlemskap etter at han/hun har blitt valgt. Dette er identisk med det systemet som anvendes i Underhuset i Canada, men står i kontrast til embetet som president for Det britiske underhuset. Presidenten for Ontarios lovgivende forsamling er ikke til stede på caucuser og politiske evenementer.Den eneste presidenten, som sa opp sin partitilknytning etter å ha blitt valgt, var Nelson Parliament i 1920. Han representerte opprinnelig Ontario Liberal Party.


== Liste ==


== Referanser ==
Solrun Toft Iversen

Solrun Toft Iversen (født 31. mars 1971) er norsk dramaturg fra Tofterøy.Toft Iversen er utdanna dramaturg ved Aarhus Universitet og har studert teatervitenskap ved Universitetet i Bergen. Hun har arbeidet på Teater Katapult og ved Alexandra-instituttet i Århus. I 2009 begynte hun å jobbe ved Den Nationale Scene i Bergen, hvor hun var sjefsdramaturg fra 2011. I perioden 2016–2017 var hun konstituert som teatersjef ved Sogn og Fjordane Teater, og mai 2017 ble hun teatersjef for daværende Hordaland Teater (nå Det Vestnorske Teateret).Ved siden av å undervise i dramaturgi og scenetekst ved blant annet Skrivekunstakademiet i Bergen, Aarhus Universitet, Kunsthøgskolen i Oslo og Universitetet i Bergen, har Toft Iversen dramatisert, regissert og vært manusforfatter bak en rekke forestillinger. Hun har også vært leder for Heddakomiteen, som har det overordnede faglige ansvaret for Heddaprisen og Heddadagene, og vært forfatter for Gyldendal forlag på Dansk Teaterleksikon.


== Verv ==
2019 – leder for Heddakomiteen
leder, arbeidsutvalget Norsk Teaterlederforening 2020–
Styreleder Medaasprisen 2019–
Styremedlem Kultur Vest 2020–
Styremedlem Winje Agency 2020
Styremedlem Holbergklubben 2015–


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikler av Solrun Toft Iversen på Scenekunst.no
Intervju Med Solrun Toft Iversen - Hvordan står det til med teateret? på Kulturvest.no
Nygata (Trondheim)

Nygata (1-21, 2-30) er en gate på Bakklandet i Trondheim. Den starter der gata Nedre Bakklandet deler seg, og Nygata er den gata som da ligger nærmest Nidelva.Nygata starter ved Nedre Bakklandet 22, og ender ved Nedre Bakklandet 56. Gata fikk dette navnet offisielt i 1878, med referanse til at den var nyere enn Bakklandet.Bakklandet har vært bebygd siden 1600-tallet, men ble nedbrent av svenskene i 1658 da de beleiret byen. Området ble bebygd igjen etter dette, særlig hjulpet av Gamle Bybro som ble bygd i 1681.


== Bildegalleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nygata, Trondheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Bakklandet - Nygata
Giovanni D’Alise

Giovanni D'Alise (født 14. januar 1948 i Napoli i Italia, død 4. oktober 2020 i Caserta) var en italiensk katolsk biskop.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Giovanni D'Alise tok middelskolen ved seminaret i Acerra og gymnasiet først ved seminaret i Capua og deretter ved seminaret i Benevento. Han studerte filosofi ved det interregionale presteseminar for Campania i Napoli, og tok lisensiatsgrad innen teologi ved det pavelige teologiske fakultet i Sør-Italia (Pontificia facoltà teologica dell'Italia meridionale) i Napoli.


=== Prest ===
Han ble presteviet 23. september 1972 for bispedømmet Acerra. I 1974 ble han kapellan ved menigheten San Alfonso Maria de' Liguori i småbyen Cancello Scalo, og dens sogneprest i 1990. Fra 1984 ledet han noen pastorale embeder i bispedømmets kurie som leder av bispedømmets katekese, religionsskolen og som leder av den kateketiske utdannelse for legfolket. Han grunnla utdannelsesskolen for legfolket og ble dens direktør. I noen år var han også direktør for bispedømmets bulletin. Som sentral medarbeider for biskop Antonio Riboldi ledet han også 22 bispedømmekonferanser i bispedømmet Acerra. Fra 2001 til 2004 var han sogneprest i Arienzo.


=== Biskop ===
Den 5. juni 2004 ble han utnevnt av pave Johannes Paul II til biskop av Ariano Irpino-Lacedonia. Den apostoliske nuntius til Italia, erkebiskop Paolo Romeo, bispeviet ham den 17. juli samme år; medkonsekrerende var biskkopen av Acerra, Salvatore Giovanni Rinaldi, og biskopen av Pozzuoli, Gennaro Pascarella. Han tok sitt bispedømme i besittelse den 12. september 2004. Han forble Ariano Irpino-Lacedonias biskop til 2014.
Pave Frans utnevnte ham den 21. mars 2014 til biskop av Caserta. Han ble innført i embedet den 18. mai samme år. Der var han biskop til sin død 4. oktober 2020, i en alder av 72 år, av covid-19. Han var ikke den første italienske biskop som søde av denne sykdommen, men den første som stod i embedet og ikke var pensjonert..


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Kardinal Paolo Romeo  (1938-) *1984
Biskop Giovanni D'Alise


== Referanser ==
Arbeidergata (Trondheim)

Arbeidergata var en gate på Lademoen i Trondheim. Den gikk mellom Strandveien og General von Kroghs vei, der E.C. Dahls bryggeri ligger i dag (Strandveien 71).Gata het Suhms gate fra 1899 til 1937, og var oppkalt etter historikeren Peter Frederik Suhm.Bedriften O. Anhanger & Co. lå i Arbeidergata 2.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Aase Marthe Johansen Horrigmo

Aase Marthe Johansen Horrigmo (født 11. juli 1982) er en norsk politiker fra Kristiansand. Hun er fra 18. januar 2018 statssekretær for Høyre i Erna Solbergs regjering, først for Monica Mæland i Kommunal- og moderniseringsdepartementet og fra 24. januar 2020 i Kunnskapsdepartementet for Henrik Asheim.
Horrigmo var politisk rådgiver for ordfører Harald Furre i Kristiansand til hun tiltrådte og har nå permisjon fra vervet som bystyremedlem i Kristiansand. Hun har bakgrunn fra kommuneforskning ved Universitetet i Agder og senioranalytiker i analyseselskapet Oxford Research. Horrigmo har skrevet fast for blant annet Kommunal rapport og Stat og styring. Hun er medlem av programkomiteen i Høyre.
Horrigmo er vokst opp i Vennesla kommune og har en ph.d. i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo. Horrigmo er medlem av sentralstyret for Europabevegelsen og styremedlem for Kilden teater- og konserthus.


== Referanser ==
Helvedesveita

Helvedesveita eller Helvetesveita kan vise til følgende veiter i Norge:

Sommerveita - Trondheim, het tidligere Helvedsveita
Skanckesmuget - Tromsø, også kalt Helvetesveita
Danielsveita

Danielsveita er en 58 meter lang veit i Trondheim sentrum, som går fra Erling Skakkes gate til Tinghusplassen. Den gikk tidligere helt opp til Kongens gate, men ble gjenbygd i nordenden i forbindelse med byggingen av Trondheim Torg fra 1967. Den var opprinnelig en forlengelse av Bersvendsveita, som ligger på nordsiden av Kongens gate. 


== Historie ==
Veita er trolig fra ca 1681, da Johan Caspar de Cicignon utarbeidet byplanen for Midtbyen etter Bybrannen i Trondheim 1681. I 1686 omtales den som «den lille nyanlagte gate», men kaltes også «den lille gate», «den lille Gade ved Kalvskindet» og «stretet fra Kongens gate opp til Kalvskinnet». Senere gikk den under navnet Davidsveita og Kalvskinnsveita, da dette området ble regnet som en del av Kalvskinnet, og fra 1725 ble den kalt Danielsveita, som den heter den dag i dag. Navnet har den fra høkeren (kjøpmann med begrensede rettigheter), Daniel Einersen. Han fikk borgerskap 5. desember 1693, og drev handel fra Danielsveita 26. 
Felles for Danielsveita og den enda eldre Bersvendsveita (oppkalt etter Bersvend Olsen Rønning) er at de er oppkalt etter to jevngamle høkere (småhandlere), og da disse var aktive, rundt år 1700, var dette et landlig område, der mange av gårdene hadde stabbur, fjøs og stall. Veita kaltes også Hestskitveita, fordi det var mange staller der, som ble brukt av stallmenn og bønder som hadde losji der da de var i byen. Den overlevde alle bybrannene (1708, 1841 og 1842), og Schjølberggården, som i dag står på Trøndelag Folkemuseum på Sverresborg stammer fra 1687.Danielsveita bestod opprinnelig av tett trehusbebyggelse i form av mindre bygårder som lå i den sørvestlige delen av Torvet. Den store forandringen (med unntak av  Harmonien-brannen i 1942) kom på slutten av 1960-årene, hvor det ble revet flere bygårder til fordel for større forretningsgårder. Flere bygårder ble revet utover 1970-tallet for å gi plass til både Fylkeshuset og et underjordisk parkeringsanlegg (Torget P-hus). Den siste rest av trehusbebyggelse helt nord i veita mot Prinsens gate ble revet på starten av 1990-tallet, da Forenede Forsikring oppførte et nybygg som siden ble innlemmet i Trondheim Torg.


== Bygninger og annet langs Danielsveita ==
Veita har fungert og fungerer som bakgate for flere bygg med fasade mot andre gater, som Harmonien (1767–1942), Trondheim Torg, Trondheim tinghus, Forenede Forsikring og Fylkeshuset.
1: Slaverismien, tidligere smie i forbindelse med slaveriet, hvor slaver på vegne av festningen ble lagt i jern.
2: Eldre bygård fra ca 1770, som ble flyttet i sin helhet til Sverresborg folkemuseum i 1990.


== Bildegalleri ==

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 133. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Christiansen, Per (2004). I Veita. Trondheim: Tapir Akademiske Forlag. s. 93. ISBN 82-519-1966-5. 
Paasche, Erling (1983). Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim, Trondheim kommune.


== Eksterne lenker ==
Strindahistorielag.no – Wikioppføring «Danielsveita»
Filosofiåret 1937

Filosofiåret 1937 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1937.


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==


== Referanser ==
Even Aronsen

Even Aronsen (født 24. oktober 1994) er en norsk politiker for Venstre fra Harstad. Fra 25. januar 2020 er han politisk rådgiver for klima- og miljøminister Sveinung Rotevatn. Aronsen er opprinnelig fra Kvæfjord, og har studert vernepleie i Harstad.


== Politisk arbeid ==
Han var sentralstyremedlem av Unge Venstre 2014 til 2016. I 2015 ble han valgt inn i kommunestyret i Harstad. I lokalvalget 2019 var Aronsen ordførerkandidat ordførerkandidat for Venstre i Harstad kommune, og endte som medlem av formannskapet og gruppeleder etter valget.


== Referanser ==
Kolgrim Meiden (1621–1635)

Kolgrim Meiden er en fiktiv figur i Margit Sandemos slektssaga Sagaen om Isfolket. Han er sønn av Tarald Meiden og Sunniva av Isfolket. Han er en av de onde rammede i slekten. Han er halvbror til Mattias Meiden og stesønn til Yrja Mattiasdatter. Hans mormor er Sol av Isfolket.  


== Bøker som omhandler Kolgrim ==
Den onde arven
Dødssynden
Lengsel
Filosofiåret 1917

Filosofiåret 1917 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1917.


== Publikasjoner ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==