jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mardil Voronwë

Minardil Voronwë er en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var den første regjerende riksforstander av Gondor.
Mardil ble født i år 1960 i tredje tideverv, og etter at hans far Vorondil døde i år 2029 overtok han embetet som riksforstander. På dette tidspunktet hadde stillingen blitt arvelig, men den gikk fortsatt ut å å være hovedrådgiver til Gondors konge. Han tjenestegjorde først i de siste leveårene til kong Eärnil II, og dermed til hans sønn, kong Eärnur.
Mardil måtte dessverre ta på seg den vanskelige oppgaven om å kontrollere Eärnur, som ble terget av Heksekongen av Angmar, som nå holdt til i Minas Morgul. Kort tid etter kroningen i år 2043 ble Eärnur utfordret til duel av Heksekongen, som anklaget Gondors konge for feighet etter at han ikke jaget Nazgûlenes herre etter Slaget ved Fornost i 1975. Mardil klarte å overbevise Eärnur om å ignorere utfordringen, men syv år senere i 2050 ble utfordringen gjentatt, og det var ingenting som kunne stoppe kongen. Til tross for at han var ugift og ikke hadde noen arvinger dro Eärnur til Minas Morgul, og ble aldri sett eller hørt fra igjen.
Det ble ikke valgt noen ny konge, og derfor gikk Gondors styre over til riksforstanderne, og begynte med Mardil. I begynnelsen var det uklart om den siste kongen var død, og derfor sverget Mardil på at han skulle styre fram til kongen returnere, en ed som hans etterkommere også sverget på da de overtok som riksforstandere. Selv om mange andre i Gondor hadde et slags krav på tronen, hadde de fleste av disse kravene noe tvil ved seg, og ingen ønsket å risikere enda en borgerkrig som Ættefeiden, som hadde påført Gondor store ødeleggelser. I tillegg var den kongelige slektslinjen i Arnor regnet som brutt, så ingen visste om det var noen som kunne regnes som en sann etterkommer av Isildur. Siden embetet som riksforstanderne var arvelig, ble de konger i gavnet, men ikke i navnet.
Mardil styrte Gondor stødig, og fikk tilnavnet 'Voronwë', som betyr "den standhaftige" i alvespråket Quenya. I hans regjeringstid infiltrerte Gandalv festningen Dol Guldur for første gang i 2063, noe som førte til at Sauron, eller Åndemaneren som han var kjent som, flyktet østover. Dette markerte begynnelsen på en relativ fredelig tidsperiode, kalt 'Våkent fred'.
Mardil styrte Gondor frem til han døde i 2080, 120 år gammel. Han ble etterfulgt av sin sønn, Eradan.
Navnet til Mardil er fra Quenya, og betyr "Venn av det kongelige hus".
Søramerikansk mesterskap i basketball for kvinner 1954

Søramerikansk mesterskap i basketball for kvinner 1954 ble arrangert i São Paulo i Brasil i 1954.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
Søramerikansk mesterskap i basketball for kvinner 1956

Søramerikansk mesterskap i basketball for kvinner 1956 ble arrangert i Quito i Ecuador i 1956.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
Søramerikansk mesterskap i basketball for kvinner 1958

Søramerikansk mesterskap i basketball for kvinner 1958 ble arrangert i Lima i Peru i 1958.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
Pseudanisotarsus

Pseudanisotarsus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Pseudanisotarsus Noonan, 1973
Pseudanisotarsus nicki (van Emden, 1953)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudanisotarsus i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudanisotarsus i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudanisotarsus nicki – detaljert informasjon på Wikispecies
Søramerikansk mesterskap i basketball for kvinner 1960

Søramerikansk mesterskap i basketball for kvinner 1960 ble arrangert i Santiago de Chile i Chile i 1960.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
Søramerikansk mesterskap i basketball for kvinner 1962

Søramerikansk mesterskap i basketball for kvinner 1962 ble arrangert i Asunción i Paraguay i 1962.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
Nipponoharpalus

Nipponoharpalus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 12 millimeter), kraftige, blankt svarte løpebiller. Hodet er stort og bredt med små fasettøyne, antennene er omtrent så lange som hode + pronotum. Pronotum er avrundet firkantet, noe bredere enn langt, blankt. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Japan.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Nipponoharpalus Habu, 1973
Nipponoharpalus discrepans (A. Morawitz, 1862)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nipponoharpalus i Encyclopedia of Life 
(en) Nipponoharpalus i Global Biodiversity Information Facility 
Nipponoharpalus discrepans – detaljert informasjon på Wikispecies
Søramerikansk mesterskap i basketball for kvinner 1965

Søramerikansk mesterskap i basketball for kvinner 1965 ble arrangert i Rio de Janeiro i Brasil i 1965.


== Sluttstilling ==


== Referanser ==
Allendia

Allendia er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blankt svart løpebille med noe mørkgrønnlig metallglans.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten, som er oppkalt etter Chiles da nylig avdødede president Salvador Allende, lever i Chile.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Harpalini Bonelli, 1810
slekten Allendia Noonan, 1974
Allendia chilensis (Dejean, 1829)


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Allendia i Global Biodiversity Information Facility 
Allendia – detaljert informasjon på Wikispecies
I’m Not in Love

«I'm Not in Love» er en sang av den engelske gruppen 10cc, skrevet av bandets medlemmer Eric Stewart og Graham Gouldman. Den ble utgitt i Storbritannia i 1975 som den andre singelen fra bandets tredje album The Original Soundtrack.
Sangen ble bandets gjennombruddshit over hele verden, og nådde førsteplass i Irland og Canada og nummer to på Billboard Hot 100 i USA, så vel som topp 10 i Australia, New Zealand og flere europeiske land.

»I'm Not in Love» har beholdt sin popularitet, og er mye brukt i forbindelse med bøker og filmer. Den er benyttet i filmene The Virgin Suicides, Bridget Jones på randen, Uanstendig forslag, Cherish, Whatever, Hunky Dory, Jappeloup, The Stud, Deuce Bigalow: Male Gigolo, He's Just Not That Into You og Guardians of the Galaxy, samt videospillet Grand Theft Auto: Vice City Stories og TV-showene Goodnight Sweetheart, That '70s Show, Kontoret, Veronica Mars, Big Love, Medium, Cuentame, The Syndicate, Bull, Østkantfolk, Skam og Pose. En coverversjon av Kelsey Lu ble omtalt i TV-serien Euphoria.
I 1995 ga 10cc ut en akustisk versjon av «I'm Not in Love», og den e innspilt av en rekke andre artister, blant andre Will to Power, Deni Hines, Kelsey Lu og Olive.
«I'm Not in Love» er spilt over 3 millioner ganger på amerikansk radio siden utgivelsen, og den vant tre Ivor Novello-priser i 1976 for beste popsang, årets internasjonale hit og mest fremførte britiske melodi.


== Medvirkende ==
Eric Stewart – vokal, elektrisk piano
Graham Gouldman – gitar, bass gitar, bakgrunnsvokal
Kevin Godley – Moog synthesizer, bakgrunnsvokal
Lol Creme – piano, bakgrunnsvokal
Kathy Redfern – bakgrunnsvokal


== Referanser ==
Mascarenhia

Mascarenhia  er en slekt av løpebiller.


== Levevis ==
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken.


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Mauritius.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
Gruppen Pericalina Hope, 1838
Slekten Mascarenhia Alluaud, 1933
Mascarenhia subappendiculata (Dejean, 1831)


== Eksterne lenker ==
(en) Mascarenhia i Encyclopedia of Life 
(en) Mascarenhia i Global Biodiversity Information Facility 
Mascarenhia – detaljert informasjon på Wikispecies
Mimocolliuris

Mimocolliuris er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.  


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 7 millimeter), spinkle, blanke, svarte eller røde og svarte løpebiller. Hodet er ovalt med nokså små fasettøyne, kjevene ikke forstørrede. Antennene er tynne og rundt halve kroppslengden. Pronotum er minst dobbelt så langt som bredt, betydelig smalere enn hodet, med rundede sider, bredest et stykke bak midten. Dekkvingene er jevnbrede med kraftige punktrader, mye bredere enn forkroppen.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Taiwan, Nepal).


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World. 

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Lebiinae Bonelli, 1810
stammen Odacanthini Laporte, 1834
slekten Mimocolliuris  Liebke, 1933
Mimocolliuris andrewesi (Liebke, 1933) 
Mimocolliuris bakeri (Liebke, 1933) 
Mimocolliuris chaudoiri Boheman, 1858
Mimocolliuris insulana Habu, 1979
Mimocolliuris nepalensis Jedlicka, 1965 
Mimocolliuris pilifera (Nietner, 1858) 
Mimocolliuris pusilla (Andrewes, 1930) 
Mimocolliuris sauteri Liebke, 1933 
Mimocolliuris stigma (Andrewes, 1923) 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mimocolliuris i Global Biodiversity Information Facility 
Mimocolliuris – detaljert informasjon på Wikispecies
Stilboma

Stilboma  er en slekt av løpebiller.


== Levevis ==
Denne gruppen inneholder mange arter som lever i trær, der de gjerne løper rundt på barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
Gruppen Pericalina Hope, 1838
Slekten Stilboma Andrewes, 1933
Stilboma smaragdus Andrewes, 1933
Stilboma viridis Andrewes, 1933


== Eksterne lenker ==
(en) Stilboma i Encyclopedia of Life 
(en) Stilboma i Global Biodiversity Information Facility 
Stilboma – detaljert informasjon på Wikispecies
Takasagoagonum

Takasagoagonum er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
En middelsstor, oval, blankt svart løpebille uten metallglans. Hodet er firkantet med nokså små fasettøyne og slanke, ikke spesielt lange kjever. Antennene er noe lengre enn hode + pronotum. Pronotum er sekskantet, en del bredere enn langt. Dekkvingene er ovale med fine punktstriper.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Taiwan.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
stammen Platynini Bonelli, 1810
slekten Takasagoagonum Habu, 1977
Takasagoagonum scotus Habu, 1977


== Referanser ==


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Takasagoagonum i Global Biodiversity Information Facility 
Takasagoagonum – detaljert informasjon på Wikispecies
Duje Strukan

Duje Strukan (født 16. mai 1984 i Split) er en kroatisk fotballdommer som til daglig dømmer i landets øverste divisjon Prva HNL. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper på aldersbestemt nivå både i regi av FIFA og UEFA.
Strukan debuterte som hoveddommer på landets øverste nivå den 6. august 2011 i kampen mellom NK Osijek og NK Zagreb (4–0). Hans første europacupkamp kom den 28. juni 2017, da han dømte første kvalifiseringsrunde av UEFA Champions League 2017/18 mellom Linfield FC og SP La Fiorita (1–0). Han har siden dømt gruppespillkamper i UEFA Europa League og flere kvalifiseringskamper både til Europa League og UEFA Champions League.
Han har dømt flere landskamper på U-17, U-19 og U-21-nivå, blant annet flere kamper under kvalifisering til aldersbestemte europamesterskap. Strukan debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 8. september 2019, da han dømte EM-kvalifiseringskampen mellom Romania og Malta (1–0).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Duje Strukan – Transfermarkt (dommer) 
Worldreferee.com – Duje Strukan
Pelendur

Pelendur er en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var riksforstander av Gondor i tidsperioden 1944 - 1998 i tredje tideverv.
Pelendur ble født i år 1879, og var en etterkommer av riksforstanderen Húrin av Emyn Arnen. Frem til Pelendur ble alle riksforstandere utpekt av Gondors konger, og mange av dem var fra Húrins hus; etter Pelendur ble tittelen arvelig, og ble overført fra far til sønn.
I 1944 oppstod det en konstitusjonell krise i Gondor etter at dets konge, Ondoher, og hans sønner, Artamir og Faramir, ble drept i krigen mot Vognrytterne fra Rhûn. Pelendur styrte Gondor i ett år før en ny konge ble valgt. Det var to menn som gjorde krav på Gondors trone: Prins Arvedui av Arthedain som var gift med Ondohers datter Fíriel, og general Eärnil som hadde ledet Gondors seier over Vognrytterne. Arvedui baserte sitt krav på at han var en etterkommer av Isildur (den andre Høykongen av Arnor og Gondor, og onkel til Meneldil en av de første kongene av Gondor), og at han var gift med Fíriel, Kong Ondohers eneste overlevende barn, og ifølge gamle lover fra Númenors tid skulle kongens eldste barn overta tronen, uansett kjønn.
Pelendur overbeviste det kongelige rådet om å gi tronen til Eärnil, og begrunnet det med at «Kronen og kongeligheten i Gondor tilhører bare ætlingene til Meneldil, sønn av Anárion, som Isildur tiltrodde riket til. I Gondor blir denne arvtakningen bare regnet gjennom sønner, og vi har ikke hørt at loven er annerledes i Arnor». Selv om Númenor hadde hatt tre regjerende dronninger avslo Pelendur Fíriels krav til tronen, og hevdet at i Númenors tid var det fredelig nok til å tillate kvinner i å styre, men nå var det behov for sterk ledelse som bare fantes blant menn. Det, i tillegg til at Eärnil tilhørte slektstreet til Anárion, gjorde ham til et mer tiltrekkende valg, og han ble kroner til Eärnil II i 1945.
Selv om Pelendur hindret en mulig gjenforening av de to rikene, kan man også argumentere for at han reddet Gondor fra en ny borgerkrig som Ættefeiden. Eärnil var en stor og populær general som nylig hadde ledet Gondor i en seier mot dets fiender, og ble derfor regnet som en helt, mens Arvedui ble regnet som en utlending, og valget av han kunne ha skapt stor spenning blant Gondors befolkning. Det var derfor at Aragorn var forsiktig da han gjorde krav på Gondors trone mot slutten av tredje tideverv.
Etter at Eärnil II ble kronet fortsatte Pelendur å tjenestegjøre som riksforstander frem til sin død i år 1998. Han ble etterfulgt av sin sønn, Vorondil, som ble den første til å arve riksforstander-tittelen. Hans barnebarn, Mardil Voronwë, ble den første regjerende riksforstanderen.
Avisa Oslo

Avisa Oslo er en norsk lokal digital nyhetsavis med dekningsområde Oslo. Ansvarlig redaktør er Kristin Stoltenberg. Avisen ble etablert 30. november 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (no) Offisielt nettsted 
 (no) Avisa Oslo på Facebook
Kevin Hartzell

Kevin Hartzell (født 20. februar 1958 i St. Paul) er en amerikansk tidligere profesjonell ishockeyspiller og trener, som har vært hovedtrener for det norske laget  Lillehammer i GET-ligaen fra 2012 til 2014. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kevin Hartzell – Eliteprospects.com 
(en) Kevin Hartzell – Eliteprospects.com (personale)
Ligue Magnus 2020/21

Ligue Magnus 2020/21 var den 100. sesongen av Frankrikes øverste nivå i ishockey. Sesongens siste kamp ble spilt 2. april 2021, og sluttspillet ble avlyst. Ulikt 2019/20-sesongen ble vinneren av grunnspillet kåret til mester for sesongen. Rouen tok dermed sitt 16. mesterskap


== Tabellen ==


== Lagene ==


== Sluttspillet ==
Avlyst grunnet koronapandemien


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Vorondil

Vorondil er en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var riksforstander av Gondor i tidsperioden 1998 - 2029 i tredje tideverv.
Han ble født i år 1919, og ble riksforstander da hans far Pelendur døde. På dette tidspunktet hadde tittelen blitt arvelig, og ble overført fra far til sønn innen Húrins hus. Vorondil tjenestegjorde under regjeringstiden til kong Eärnil II.
I begynnelsen av hans tid som riksforstander opplevde Gondor et stort tap da de mistet byen Minas Ithil og dets palantír til Saurons styrker. Byen falt i år 2002, ble dernest kjent som Minas Morgul, og ble oppholdsstedet til ringskrømtene. Gondors hovedstad, Minas Arnor, ble etter dette omdøpt til Minas Tirith (vakttårn).
Vorondil er også kjent som "Jegeren Vorondil", ettersom han var en dyktig jeger, og jaktet på en okse av Araw. Fra dets horn lagde han Gondors horn, som ble et arvestykke i familien hans. Boromir, sønn av Denethor, var den siste kjente eieren av dette hornet.
Da Vorondil døde i år 2029 ble han etterfulgt av sin sønn, Mardil, som senere ble den første regjerende riksforstanderen av Gondor.
Celioinkosa

Celioinkosa  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore, bredt ovale, blankt svarte løpebiller. Hodet er kort og bredt med middelsstore, utstående fasettøyne. Pronotum er ganske stort og bredt, rundet. Dekkvingene er jevnbrede med dype punktstriper.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sentrale Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Pterostichinae Bonelli, 1810
stamme Abacetini Chaudoir, 1872
slekten Celioinkosa Straneo, 1951
Celioinkosa basilewskyi Straneo, 1956
Celioinkosa kivuana (Burgeon, 1935)
Celioinkosa mirei Straneo, 1995


== Eksterne lenker ==
(en) Celioinkosa i Encyclopedia of Life 
(en) Celioinkosa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Celioinkosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Celioinkosa – detaljert informasjon på Wikispecies
Rhagadillius

Rhagadillius  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Etiopia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Pterostichinae Bonelli, 1810
stamme Abacetini Chaudoir, 1872
slekten Rhagadillius Straneo, 1951
Rhagadillius aethiopicus Straneo, 1951


== Eksterne lenker ==
(en) Rhagadillius i Encyclopedia of Life 
(en) Rhagadillius i Global Biodiversity Information Facility 
Rhagadillius – detaljert informasjon på Wikispecies
Chaetomargoreicheia

Chaetomargoreicheia er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Små (ca. 3 millimeter), avlange, brune løpebiller. Hodet er rundet med små fasettøyne. Pronotumm er rundet, omtrenrt så langt som bredt, det er en markert "stilk" mellom pronotum og dekkvingene, som er rundede. Beina er korte og ganske kraftige.


== Levevis ==
Artene lever i huler. Siden de fortsett ar fasettøyne og ikke er svært bleke er de ikke av de mest ekstremt tilpassede til dette miljøet.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Montenegro, Bosnia-Hercegovina og Kroatia. Disse billene ser ut til å være meget sjeldne: det er bare kjent ett enkelt eksemplar av hver av de tre artene.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir noen ganger plassert som en underslekt av Reicheadella.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Graveløpere, Scaritinae Bonelli, 1810
Stammen Clivinini Rafinesque, 1815
Understammen Reicheina Jeannel, 1957
Slekten Chaetomargoreicheia Magrini & Bulirsch, 2005
Chaetomargoreicheia gljevensis Ćurčić, Pavićević, Vesović & Rađa, 2018
Chaetomargoreicheia lakotai Magrini & Bulirsch, 2005
Chaetomargoreicheia zoufali (Reitter, 1913)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chaetomargoreicheia i Global Biodiversity Information Facility 
Chaetomargoreicheia – detaljert informasjon på Wikispecies
Dalmatoreicheia

Dalmatoreicheia er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Små (ca. 3 millimeter), avlange, brune løpebiller. Hodet er rundet med små fasettøyne. Pronotumm er rundet, omtrenrt så langt som bredt, det er en markert "stilk" mellom pronotum og dekkvingene, som er rundede. Beina er korte og ganske kraftige.


== Levevis ==
Artene lever i huler. Siden de fortsett ar fasettøyne og ikke er svært bleke er de ikke av de mest ekstremt tilpassede til dette miljøet.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Albania og Kroatia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Graveløpere, Scaritinae Bonelli, 1810
Stammen Clivinini Rafinesque, 1815
Understammen Reicheina Jeannel, 1957
Slekten Dalmatoreicheia Magrini & Bulirsch, 2005
Dalmatoreicheia janaki Magrini & Bulirsch, 2005
Dalmatoreicheia maderi Bulirsch & Gueorgiev, 2008


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dalmatoreicheia i Encyclopedia of Life 
(en) Dalmatoreicheia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dalmatoreicheia hos Fauna Europaea 
Dalmatoreicheia – detaljert informasjon på Wikispecies
Húrin av Emyn Arnen

Húrin av Emyn Arnen er en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var en adelsmann fra Gondor, grunnleggeren av slektshuset Húrins hus, og tjenestegjorde som riksforstander av Gondor i regjeringstiden til kong Minardil (1621-1634 tredje tideverv), den 25. kongen av Gondor. Tittelen riksforstander hadde eksistert siden regjeringstiden til Gondors åttende konge, Rómendacil I, men Húrin er den tidligste vi vet om.
Húrin var av gammel númenorsk herkomst, men hadde ikke noe forbindelse til den kongelige slekten av Elendil. På grunn av hans visdom og pålitelighet ble han utpekt av kong Minardil til å tjenestegjøre som hans riksforstander, hvor han fungerte som kongens hovedrådgiver. Minardils etterfølgere begynte å velge sine riksforstandere blant Húrins etterkommere, og etter flere generasjoner ble tittelen arvelig.
Uten om dette er lite kjent om Húrins liv, men det er mulig at han døde som følge av den store pesten som herjet i store deler av Midgard i 1636.