jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Amatørbygd fly

Et amatørbygd fly er et fly som stort sett er bygget av privatpersoner som ikke har dette som arbeid. Flyene kan være konstruert fra bunnen, etter tegninger eller fra byggesett.De blir ofte lisensiert med et eksperimentelt sertifikat som luftdyktighetsbevis.


== Konstruksjon ==
Hjemmelagde fly er generelt små én- til fireseters sportsfly som benytter enkle konstruksjonsmetoder. Dukkledd tre- eller metallramme og kryssfiner er vanlig i skroget, men i økende grad brukes glassfiber og andre komposittmaterialer samt aluminiumskonstruksjoner. Motorer er oftest de samme eller ligner på motorer som brukes i sertifiserte fly (for eksempel Lycoming, Continental, Rotax og Jabiru). Et mindretall av amatørbygde fly bruker konverterte bilmotorer, og vanlige eksempler er luftkjølte Volkswagen bokser-4, Subaru væskekjølte motorer, Mazda wankelmotorer og Chevrolet Corvair sekssylindrede motorer. Bruk av bilmotorer bidrar til å redusere kostnadene, men mange byggere foretrekker dedikerte flymotorer fordi de oppfattes å ha bedre ytelse og pålitelighet. Andre motorer som har blitt brukt inkluderer motorsag- og motorsykkelmotorer.Noen fly har autopilot og mer avanserte navigasjonsinstrumenter. Et lite antall jet-byggesettfly har blitt levert siden 1970-årene, inkludert Bede BD-5J og Sonex SubSonex.

		
		


== Sikkerhet ==
Amatørbygde fly har en høyere ulykkesrate sammenlignet med annen luftfart. En studie publisert i 2012 av USAs havarikommisjon konkluderte med at hjemmebygde fly i USA hadde en 3-4 ganger høyere ulykkesrate enn resten av allmen luftfart. Nesten 10% av ulykkene med amatørbygde fly skjedde på første flytur, og 9% av ulykkene skjedde da fly som ble solgt var på den nye eierens første flytur. Studien identifiserte også at tap av motorkraft og tap av kontroll i flyulykker var mye høyere sammenlignet med sertifiserte fly.De fleste land krever at amatørbygde fly skal være fysisk merket som sådan, for eksempel med påskriften «Experimental».


== Se også ==
Eksperimentelt fly
Experimental Aircraft Association
Sportsfly (tidligere kjent som mikrofly), inntil 650 kg
Småfly, inntil 5700 kg
Amatørbygd bil


== Referanser ==
El Alfa (sanger)

Emanuel «El Alfa» Herrera Batista (født 18. desember 1980) er en artist fra Den dominikanske republikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) El Alfa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) El Alfa på Internet Movie Database 
(en) El Alfa på Discogs 
(en) El Alfa på Discogs 
(en) El Alfa på MusicBrainz 
(en) El Alfa på Spotify 
(en) El Alfa på Last.fm 
(en) El Alfa på Genius — sangtekster 
(en) El Alfa på AllMusic
Stuart Chapman

Stuart Chapman (født 6. mai 1951 i Lynemouth, død 19. juli 2022) var en engelsk fotballspiller og trener. Han var midtbanespiller for Port Vale FC, Stafford Rangers FC og Macclesfield Town FC, og spillende trener for Rocester FC. I sesongen 1969/1970 bidro han til at Port Vale rykket opp til 3. divisjon. I Stafford Rangers var han med på å vinne nordlige Premier League, FA Trophy og Staffordshire Senior Cup.
Han spilte mer enn 650 kamper og scoret 60 mål i løpet av sine 14 år i Stafford Rangers.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Stuart Chapman – FootballDatabase.eu
Dan Povenmire

Daniel Kingsley Povenmire (født 18. september 1963) er en amerikansk animatør, manusforfatter, regissør, produsent og stemmeskuespiller. Han er blant annet kjent for å ha skapt serien Phineas og Ferb og Milo Murphys lov sammen med Jeff «Swampy» Marsh.


== Utvalgt filmografi ==


=== Filmer ===


=== Animasjonsserier ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dan Povenmire – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Dan Povenmire på Twitter 
Dan Povenmire på YouTube 
Dan Povenmire på TikTok 
(en) Dan Povenmire på Internet Movie Database 
(en) Dan Povenmire hos The Movie Database 
(en) Dan Povenmire hos Behind The Voice Actors
Nicola Berti

Nicola Berti (født 14. april 1967) er en italiensk tidligere fotballspiller.
En skade hadde tvunget Berti til et langt opphold på sidelinjen da Christian Gross hentet ham vederlagsfritt til Tottenham i januar 1998. Hos Tottenham ankom Berti et lag som kjempet mot nedrykk fra Premier League. Hans innsatsfylte spillestil viste seg passe bra i engelsk fotball, hvor han medvirket til at Tottenham reddet plassen i siste halvdel av sesongen. Da Tottenham satte Gross på døren til fordel for George Graham, ble ikke Berti lenger satset på. Med lite spilletid under Grahams ledelse, lot Tottenham ham gå vederlagsfritt i desember 1998 til Alavés i spansk Primera División. Berti tilbragte en halv sesong hos Alavés, hvor han spilte alle sine åtte seriekamper som innbytter. Etter et prøvespill for Charlton, signerte Berti så for den australske klubben Northern Spirit. Signeringen av en så navngjeten spiller ble betraktet som et kupp for australierne. Imidlertid var Berti godt over høyden av karrieren, og oppholdet hans i australsk fotball ble aldri noen sportslig suksess.


== Karriereoversikt ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicola Berti – FIFA 
(en) Nicola Berti – Transfermarkt 
(en) Nicola Berti – national-football-teams.com 
(en) Nicola Berti – WorldFootball.net 
(en) Nicola Berti – FootballDatabase.eu 
(en) Nicola Berti – EU-Football.info 
(en) Nicola Berti – FBref 
Profil hos FC Internazionale Milano
BDFutbol
FIGC statistikk A-landslag
FIGC statistikk U21-landslag
Stephen Earl Wilhite

Stephen Earl Wilhite (født 3. mars 1948 i  West Chester Township i Ohio i USA, død 14. mars 2022 i Cincinnati i Ohio) var en amerikansk dataingeniør.
Han arbeidet hos CompuServe og var leder av teamet so skapte Graphics Interchange Format (GIF). Han mottok en Webby Lifetime Achievement Award i 2013. 
Wilhite døde av covid-19 på et sykehus i Cincinnati, den 14. mars 2022, elleve dager etter sin 74-årsdag.


== Referanser ==
Elisabeth Volkenrath

Elisabeth Volkenrath, født 5 september 1919 i Schönau an der Katzbach (nå Polen), død 13 desember 1945 i Hameln, var en tysk fangevokter (SS-Aufseherin). Hun arbeidet som leirvakt i konsentrasjonsleirene Ravensbrück, Auschwitz-Birkenau og Bergen-Belsen. Etter andre verdenskrigen ble hun henrettet for sine krigsforbrytelser.
I årene før andre verdenskrigen arbeidet Volkenrath som frisør, og etter krigsutbruddet 1939 fikk hun arbeid i en ammunisjonsfabrikk. På slutten av 1941 ble Volkenrath beordret  til å jobbe ved konsentrasjonsleiren Ravensbrück, hvor hun gjennomgikk sin fangevokterutdanning under Dorothea Binz. I mars 1942 ble hun forflyttet hun til Auschwitz I (hovedleiren i Auschwitz) som fangevokter (Aufseherin) ved leirens skredderi. I august samme år ble hun overført til kvinneleiren i Auschwitz-Birkenau, hvor hun blant annet var ansvarlig for postforsendelser til leiren og utdeling av brød. Da returnerte hun til Auschwitz I og tildelt stillingen sjefsfangevokter (Oberaufseherin) . I forbindelse med evakueringen av Auschwitz forlot Elisabeth Volkenrath leiren den 18 januar 1945 og kom i begynnelsen av februar til Bergen-Belsen hvor hun så arbeidet under Josef Kramers sin ledelse.
Bergen-Belsen ble befridd av de allierte troppene den 15 april 1945 og da ble det tyske leirpersonalet pågrepet. I september samme år ble Volkenrath stilt for retten ved Belsenrettsaken sammens med førtifire andre fangevoktere og kapos. Hun ble av retten funnet skyldig og dømt til døden ved hengning. Volkenrath ble avrettet sammen med to andre kvinnelige leirvakter, Irma Grese og Juana Bormann. Leder for henrettelsespeletongen var Albert Pierrepoint.


== Eksterne lenker ==
The Belsen Trial: Elisabeth Volkenrath
Stephen Lack

Stephen Lack (født 1946) er en kanadisk kunster, skuespiller og manusforfatter.
Lack ble født i Montreal i Canada. Han er utdannet innen psykologi og kunst og har en bachelor i psykologi fra McGill University og en mastergrad i kunst fra Universidad de Guanajuato i Mexico. Som kunstner har han primært drevet med kunstmaling, men også noe skulptur og tegning. 
Han drev med skuespill i sine yngre år og filmdebuterte i Montreal Main (1974) som han også var med å skrev manus til. Siden hadde han sentrale roller i filmer som blant annet The Rubber Gun (1977), Head On (1980), Scanners (1981), Tvillingskjebner (1988) og All the Vermeers in New York (1990).
Han er bosatt i New York.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stephen Lack på Internet Movie Database 
(da) Stephen Lack på Filmdatabasen 
(en) Stephen Lack på AllMovie 
(en) Stephen Lack hos The Movie Database
Ready at Dawn

Ready at Dawn er en amerikansk videospillutvikler. Det ble grunnlagt i 2003, og arbeidet da hovedsakelig på spill til PlayStation Portable.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Josip Uhač

Josip Uhač (født 20. juni 1924 i Brseč i Kongeriket av serbere, kroater og slovenere, død 18. januar 1998 i Roma) var katolsk erkebiskop øg diplomat for Den hellige stol.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Josip Uhač fikk sin teologiske og filosofiske utdannelse i Fiume, Venezia, Gorizia og Roma. Han fikk doktorgrader i både katolsk teologi og kanonisk rett og fullførte spesialutdanning som forberedelse til diplomatisk tjeneste. Den 16. april 1949 ble han presteviet. Deretter virket han som prest i forskjellige menigheter i Roma og fortsatte sine universitetsstudier. 
Mellom 1954 og 1970 virket han ved nuntiaturer i Panama, Egypt, Vest-Tyskland og Spania.


=== Titulærerkebiskop, pro-nuntius til Pakistan ===
Pave Paul VI utnevnte Josip Uhač i 1970 til titulærerkebiskop av Tharros og utnevnte ham til apostolisk pro-nuntius til Pakistan. Erkebiskopen av Rijeka, Viktor Burić, bispeviet ham den 5. september 1970; medkonsekratorer var Dragutin Nežic, biskop av Poreč i Pula, og Josip Pavlišic, koadjutor for erkebiskopen av Rijeka.


=== Afrika ===
I 1976 ble Josip Uhač pro-nuntius til Kamerun og apostolisk delegat til Ekvatorial-Guinea. I 1981 bla pro-nuntius til Zaire. 


=== Vest-Tyskland ===
I 1984 utnevnte pave Johannes Paul II ham til apostolisk nuntius til Forbundsrepublikken Tyskland-


=== Den romerske kurie ===
I 1991 ble han utnevnt til sekretær for Kongregasjonen for folkenes evangelisering. Fra 1991 til 1995 ledet han den pavelige kommisjon for misjonsanliggender. 


=== Påtenkt som kardinal ===
Josip Uhač skulle innlemmes i kardinalkollegiet i konsistoriet 21. februar 1998, men døde noen timer før pave Johannes Paul II kunngjorde sin planlagte utnevnelse 18. januar 1998 i Roma. 
Han ble gravlagt på fødestedet Brseč i Istria.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
Erkebiskop Antun Bauer (1856-1937) *1911
Erkebiskop Viktor Burić (1897-1983) *1935
Erkebiskop Josip Uhač (1924-1998) *1970 


== Referanser ==
Roger Spottiswoode

John Roger Spottiswoode (født 1945) er en canadisk-britisk filmregissør, blant annet kjent for filmene Dødsjakten (1988) og Tomorrow Never Dies (1997).
Han har per 2022 regissert 21 filmer og 11 TV-filmer.


== Biografi ==
Spottiswoode ble født i Ottawa i Canada, men vokste opp i Storbritannia. Hans far var britisk filmteoretiker og ansatt i National Film Board of Canada i 1940-årene. De flyttet tilbake til Storbritannia da han var tre år.Han startet karrieren i britisk filmindustri i 1960-årene og arbeidet som filmklipper de første årene, blant annet på flere av Sam Peckinpahs filmer. Han regidebuterte med Terror-toget (1980) og har siden regissert filmer som blant annet Under ild (1983), Dødsjakten (1988), Air America (1990), Stopp! Ellers skyter mamma! (1992), Tomorrow Never Dies (1997), Den sjette dagen (2000), Shake Hands with the Devil (2007), The Children of Huang Shi (2008) og En gatekatt ved navn Bob (2016). Det kan ellers nevnes at han var med å skrev manus til Walter Hills 48 timer (1982).
Han har også regissert flere TV-filmer, deriblant The Last Innocent Man (1987), And the Band Played On (1993), Hiroshima (1995), The Matthew Shepard Story (2002) og The Beach House (2018).
Han var gift med skuespillerinnen Holly Palance fra 1983 til 1997.


== Filmografi ==


=== Som filmregissør ===


=== Som regissør for TV ===


=== Som filmklipper ===
Stamping Ground (1971) (Dokumentar om en rockekonsert i Rotterdam 1970)
Straw Dogs (1971) (regi: Sam Peckinpah)
Pat Garrett and Billy the Kid (1973) (regi: Sam Peckinpah)
The Gambler (1974) (regi: Karel Reisz)
Harde tider (1975) (regi: Walter Hill)


=== Som manusforfatter ===
48 timer (1982) (regi: Walter Hill)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roger Spottiswoode på Internet Movie Database 
(sv) Roger Spottiswoode i Svensk Filmdatabas 
(da) Roger Spottiswoode på Filmdatabasen 
(da) Roger Spottiswoode på Scope 
(fr) Roger Spottiswoode på Allociné 
(en) Roger Spottiswoode på AllMovie 
(en) Roger Spottiswoode hos Turner Classic Movies 
(en) Roger Spottiswoode hos The Movie Database
Nesbakken

Nesbakken har flere betydninger.

Nesbakken (Arendal), ei gate i Arendal
Nesbakken (Jevnaker), administrasjonssenter i Jevnaker kommune
André Albert Maurice Deprit

André Albert Maurice Deprit (født 1926 i Saint-Servais i provinsen Namur i Belgia, død 2006) var en belgisk fysiker.
Fra 1962 underviste han i celestial mekanikk ved Université catholique de Louvain, og flyttet deretter videre til University of South Florida i 1971 der han var astronom. I 1979 ble ansatt som matematiker ved National Bureau of Standards i Cincinnati og fortsatte å forelese.
Han har bidrat med viktige studier til den moderne utvikling av rigide legemers og rigide systemers dynamikk, og celestial mekanikk.
I 1975 mottok han James Craig Watson-medaljen.


== Referanser ==
Michel De Bay

Michel De Bay, eller Michael Bajus eller Baius, (født 1513 i Meslin ved Ath i Hainaut, død 16. september 1589 i Leuven) var en katolsk teolog og prest. Bajus var professor i filosofi ved universitetet i Louvain. Senere ble han professor i eksegese. Hans lære er kjent som bajanismen. 
Han ble presteviet i 1542, og ble utnevnt til direktør for Standonck-College i Leuven.
Bajus publiserte flere skrifter om synd, nåde og rettferdiggjørelse. Han fremførte en radikal augustinsk oppfatning om arvesynden og nåden, og kunne derfor bestraktes som en forløper av jansenismen. Noen av Bajus' teser ble avviste i 1560, og jesuittene og fransiskanerne skulle bli hans fremste motstandere, ettersom hans strenge arvesyndslære til og med satte spørsmålstegn ved Jomfru Marias uplettede unnfangelse. Pave Pius V utferdiget i 1567 bullen Ex omnibus afflictionibus, som fordømmer 79 av Bajus' tesert, dog uten å nevne hans navn. Bajus og hans tilhengere underkastet seg formelt, men holdt i virkeligheten fast ved sin augustinske teologi.
Bajus ville aktualisere noen grunnleggende tanker hos Augustin, blant annet at mennesket er helt fordervet av arvesynden og at det er ute av stand til det gode, men at det eksisterer en gratia irresistibilis, det vil si en uimotståelig virkende nåde.


== Litteratur ==
F. X. JANSEN, Baius et le baïanisme. Essai théologique, Leuven, 1927
M. THYS, Het Bajanisme, Jansenisme et Quesnelisme, gezien door de bril van een jezuïet, i: De Brabantse Folklore, 1970, pp. 293-372
V. SOEN, Geen pardon zonder paus! Studie over de complementariteit van het pauselijk en het koninklijk pardon (1570-1574) en pauselijk inquisiteur-generaal Michael Baius (1560-1576), Brussel, 2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bajus, Mikael i Nordisk familjebok (2. utgave, 1904)
De britiske Jomfruøyer under Samveldelekene 2022

De britiske Jomfruøyer deltar under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det er den 9. gangen De britiske Jomfruøyer deltar under samveldelekene.Friidrettsutøverne Rikkoi Brathwaite og Beyonce DeFreitas var flaggbærere for De britiske Jomfruøyer under åpningsseremonien.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Ghana under Samveldelekene 2022

Ghana deltar under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det er den 17. gangen Ghana deltar under samveldelekene.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Botswana under Samveldelekene 2022

Botswana deltar under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det er den 12. gangen Botswana deltar under samveldelekene.Bokseren Bayapo Ndori og friidrettsutøveren Aratwa Kasemang var Botswanas flaggbærere under åpningsseremonien.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Mosambik under Samveldelekene 2022

Mosambik deltar under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det er den 7. gangen Mosambik deltar under samveldelekene.Svømmeren Caio Lobo og bokseren Alcinda Panguana var Mosambiks flaggbærere under åpningsseremonien.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Zambia under Samveldelekene 2022

Zambia deltar under Samveldelekene 2022 fra 28. juli til 8. august 2022 i Birmingham, England. Det er den 15. gangen Zambia deltar under samveldelekene.Friidrettsutøveren Muzala Samukonga og bokseren Margret Tembo var Zambias flaggbærere under åpningsseremonien.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
U18-balkanmesterskapet i friidrett 2021

U18-balkanmesterskapet i friidrett 2021 ble arrangert på Atletski Stadion i Kraljevo i Serbia, 14. august 2021. Mesterskapet var for utøvere fra Balkan, i aldersgruppen under 18 år.


== Resultater, menn ==


== Resultater, kvinner ==


== Kilder ==
Resultater, World Athletics


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside - Balkan Athletics
Friidrett under Samveldelekene 2022 – 1500 meter menn

1500 meter menn var en del av friidrett under Samveldelekene 2022 i Birmingham, England. Løpet ble arrangert 6. august 2022. 


== Resultater ==


=== Finale ===
Resultatene var som følger:


== Referanser ==
Alf Seweriin

Alf Kristian Seweriin (1909–1961) var en norsk lege og politiker (Ap).
Han ble student i 1928, og tok medisinsk embedtseksamen i 1938. Han var deretter privatpraktiserende lege i Oslo. Etter andre verdenskrig arbeidet Seweriin blant annet ved Hygienisk institutt ved UiO og i Statens arbeidstilsyn, før han fra 1950 var personallege i Oslo kommune.Seweriin kom med i arbeiderbevegelsen i ung alder, først i Arbeiderpartiets studentgruppe og i AUF. Som aktiv i slutten av 1920-årene og i 1930-årene var han formann i Sosialistisk Studentlag, før han senere i ble formann i Oslo Arbeidersamfunn. Senere i livet var Seweriin medlem av Oslo bystyre og hadde en rekke andre kommunale verv.Under andre verdenskrig var han aktiv i illegalt arbeid, og hjemmet hans ble blant annet brukt til AUFs landsstyremøter og annet «jøssingarbeid». Dette gjorde at han i 1942 måtte flykte landet, først til Sverige og deretter til London, der han gjorde tjeneste i Medisinaldirektoratet.Han var gift med Rakel Seweriin og bror av Augusta Seweriin.


== Referanser ==
8.6 mm Blackout

8.6 mm Blackout (8.6×43 mm) er en sentertent riflepatron utviklet av våpenprodusenten Q. Den er basert på hylsen til 6.5 mm Creedmoor som er kortet ned og åpnet opp for et 8.6 mm prosjektil (8.585 mm eller 0.338 toms kulediameter), og er designet for bruk i sylinderlåsrifler eller selvladere som AR10. Patronen er designet for rifling med stigning på 76 mm eller 102 mm (1:3 toms eller 1:4 toms) og kulevekter mellom 10.4–14.6 gram (160-225 gr) for supersoniske ladninger og 18.5–22.7 gram (285-350 gr) for subsoniske ladninger.


== Se også ==
.300 AAC Blackout


== Referanser ==
Skottland under Samveldelekene 2018

Skottland deltok under Samveldelekene 2018 fra 4. til 15. april 2018 i Gold Coast, Australia. Det er 21. gangen Skottland deltar under samveldelekene i det landet han konkurrerte ved samtlige leker siden de oppstod i 1930.
Friidrettsutøveren Eilidh Doyle var nasjonens flaggbærer under åpningen av lekene.


== Medaljevinnere (utvalg) ==


== Referanser ==
Černé jezero

Černé jezero (tysk: Schwarzer See, «Svartsjøen») i Böhmerwald er den største og dypeste naturlige innsjøen i Tsjekkia.
Denne trekantede innsjøen omgitt av granskog ligger omtrent seks kilometer nordvest for Železná Ruda under en 300 meter høy skråning på fjellet Jezerní hora (1 344 moh.). Den er av glasial opprinnelse, et produkt av den siste istiden (Würm-istiden). Vannet i innsjøen er oligotrofisk. Det finnes et naturlig utløp gjennom Černý potok, en kort bekk som er en sideelv til elven Úhlava. Det europeiske hovedvannskillet går over fjellet rett over innsjøen. Som en konsekvens tilhører Černé jezero nedbørfeltet til Elben, som løper ut i Nordsjøen, mens Čertovo jezero bare to kilometer unna renner ut i Donau og deretter Svartehavet.
Det eldste pumpekraftverket i Tsjekkia (bygget 1929–1930) ligger her; innsjøen fungerer som dets øvre reservoar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Černé jezero – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Triumph (1917)

Triumph er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Joe De Grasse.


== Handling ==
Når Nell ankommer storbyen i håp om å begynne med teater, tiltrekker hun seg snart oppmerksomheten til scene-sjef David Montieth, som til slutt gir henne hovedrollen i et nytt skuespill - med forventninger om at han til gjengjeld skal bli begunstiget med hennes kjærlighet. Nell har imidlertid forelsket seg i dramatikeren Paul Neihoff. Men på ettermiddagen kort tid før Broadway-showet deres skal åpne for aller første gang, får Montieth vite om Nells spirende romantikk og han avbryter derfor hele showet før det har begynt.
Nell reiser straks til Montieths leilighet for å trygle ham om å åpne showet deres igjen. Han samtykker, etter å ha satt Nells jomfrudom som prisen for hennes ønsker. Men senere knivstikker Nell ham, og hun skynder seg deretter til Neihoffs leilighet. Dramatikeren ber henne gå på teatret for å opptre som om ingenting har skjedd. Han skriver et brev som tilstår at det var han hadde myrdet manageren, før han tar en overdose av et stoff og dør kort tid senere.


== Skuespillere ==
Dorothy Phillips som Nell Baxter
Lon Chaney som Paul Neihoff
William Stowell som Dudley Weyman
William Dyer som David Montieth
Claire Du Brey som Lillian Du Pon
Clyde Benson som Rupert Vincent
Helen Wright
Ruth Elder


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Triumph på Internet Movie Database
The Trooper of Troop K

The Trooper of Troop K er en amerikansk stumfilm fra 1917 regissert av Harry A. Gant.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Trooper of Troop K på Internet Movie Database
The Trouble Buster

The Trouble Buster er en amerikansk stumfilm fra 1917, regissert av Frank Reicher.


== Handling ==
Kort tid etter ankomst til USA dør den rumenske immigranten Franz Libelt, og etterlater seg den lille datteren Michelna foreldreløs. I USA blir den lille jenta snart venn med den jevnaldrene avis-selgeren Blackie Moyle, som inviterer henne hjem til seg, som er en stor piano-boks på et ledig område.
Michelna klipper snart håret sitt, kler seg ut som en gutt, og forandrer navnet sitt til Mike. Når Blackie blir fullstendig blind samtidig som han beskytter jenta mot en kjeltring, blir Mike tvunget til å finne en måte å tjene nok penger til dem begge på.


== Skuespillere ==
Vivian Martin som Michelna Libelt
James Neill som Franz Libelt
Paul Willis som Blackie Moyle
Charles West som Tip Morgan
Louise Harris som Mrs. Camden
Mary Mersch som Ruth Camden
Vera Lewis som Mrs. Westfall


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Trouble Buster på Internet Movie Database