jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Xenarescus

Xenarescus er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, matte, svarte bladbiller med gulbrune dekkvinger, ikke typisk utseende til skjoldbiller å være. Hodet er lite, med et smalt, neseaktig fremspring mellom antennene, pronotum rektangulært og dekkvingene nokså jevnbrede. Antennene er ganske kraftige, omtrent så lange som hode + pronotum. Beina er korte og kraftige. Hannen har et skjeaktig utspring ut mot siden i spissen av hver dekkvinge, også en knøl og en buet list ved "skuldrene".


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Disse artene lever på slektene Heliconia (Heliconiaceae) og Stromanthe (Marantaceae).


== Utbredelse ==
Arten lever i Sør-Amerika, kjent fra Colombia, Trinidad og Tobago, Venezuela og Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Arescini Chapuis, 1875
slekten Xenarescus Weise, 1905
Xenarescus monoceros (Olivier, 1808)


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
Hispines of the World - Xenarescus
(en) Xenarescus i Encyclopedia of Life 
(en) Xenarescus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Xenarescus hos ITIS 
(en) Xenarescus hos NCBI 
Xenarescus – detaljert informasjon på Wikispecies
Fra en hunds dagbok

Fra en hunds dagbok (Gréti…! (egy kutya feljegyzései)) er en ungarsk tegnefilm fra 1986, skrevet og arrangert av Nepp József. Filmen ble produsert av Sárosi István. Tamás Deák sto for musikken. TV-filmen ble produsert i Pannonia Film Studio og publisert i TV-kanalen M2. Filmen gikk som en bearbeidet TV-serie i fire deler for NRK Barne-TV i juni 1990.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fra en hunds dagbok på Internet Movie Database
Naomi Metzger

Naomi Metzger (født Ogbeta; 18. april 1998) er en britisk friidrettsutøver. Hun konkurrerer hovedsakelig i tresteg. Metzger ble britisk mester i tresteg i 2017 og 2018.


== Idrettskarriere ==


=== Sesongen 2015 ===
Metzger ble engelsk U20-mester i 2015, med et hopp på 12,98 meter. Hun deltok i Ungdoms-VM i friidrett 2015 i Cali i Colombia, og fikk 13. beste resultat i kvalifiseringsrunden, og nådde dermed ikke finalen.


=== Sesongen 2016 ===
Hun vant tresteg under det nordengelske U20-mesterskapet innendørs i 2016, og vant også det engelske U20-mesterskapet innendørs. Hun kom på andre plass i Welsh Athletics International. Utendørs vant hun tresteg under det nordengelske U20-mesterskapet i friidrett og det engelske U20-mesterskapet.


=== Sesongen 2017 ===
Hun ble igjen nordengelsk U20-mester innendørs i 2017, og vant det britiske universitetsmesterskapet innendørs (BUCS Championships). Hun vant det nordengelske U20-mesterskapet utendørs i juni, og vant det engelske U20-mesterskapet. Hun satte ny personlig rekord da hun vant Britisk mesterskap i friidrett 2017, med 13,64 meter, og hun slo Sineade Gutzmore med 20 cm. Under U20-EM i friidrett 2017 fikk hun bronse i tresteg, bak Violetta Skvartsova og Ilionis Guillaume.


=== Sesongen 2018 ===
Det engelske mesterskapet i friidrett innendørs 2018 ble arrangert i Sheffield, og Metzger vant der seniorklassen. I Britisk mesterskap i friidrett innendørs 2018 vant hun gull (Kimberly Williams vant stevnet men stilte utenfor konkurranse), med ny personlig rekord innendørs på 13,65 meter. Hun vant tresteg under det britiske universitetsmesterskapet utendørs, og vant det engelske U23-mesterskapet og Britisk mesterskap i friidrett 2018.I juli representerte hun Storbritannia under Verdenscupen i friidrett 2018, og kom på sjetteplass i tresteg. Under EM i friidrett 2018 forbedret hun sin personlige rekord i kvalifiseringsrunden til 14,15 meter, og kom på 12.-plass i finalen med 13,94 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Naomi Metzger – World Athletics 
(en) Naomi Metzger – Power of 10 
(en) Profil hos British Athletics
Kontrastmiddel

Kontrastmiddel er midler som brukes i radiologiske billedundersøkelser for å øke kontrasten mellom ulike vev og organer i kroppen. 
De kontrastholdige strukturene «lyser opp» og fremtrer tydeligere på bildet. Virkningen skyldes at røntgenstrålene absorberes og svekkes i vanlige røntgen- eller computertomografiundersøkelser (CT). 
Magnetresonanstomografi (MR)-kontrasten endrer relaksasjonstiden, mens ultralydkontrasten bidrar til en økt motstand mot utbredelse av lyd (akustisk impedans).


== Bivirkninger ==
Kontrastmidlene er vanligvis helt ufarlige, men noen pasienter har sykdommer som gjør at de tåler dem dårligere. Spesielt gjelder dette kontrastmidler som sprøytes inn i blodårene (intravenøst).


== Referanser ==
Yapgropa

Yapgropa er ei djuphavsrenne i det vestlige Sør-Stillehavet. Renna går øst for øya Yap i Mikronesia. Yapgropa er om lag 650 kilometer lang har et maksimalt djup på 8 527 meter. Den er en del av en serie forsenkinger som strekker seg fra Kurilgropa lengst nord, over Japangropa, Boningropa til Marianergropa i sør, nord for Yapgropa.


== Referanser ==
Tongagropa

Tongagropa er ei djuphavsrenne i det vestlige Sør-Stillehavet. Renna går øst for Tonga og strekker seg sørover i retning Kermadecgropa. Tongarenna er om lag 1 375 kilometer lang, 80 kilometer brei og har et gjennomsnittlig djup på 6 000 meter. Maksimal djup er 10 882 meter. Tongagropa er danna i subduksjonssona der Stillehavsplaten møter Den indoaustralske kontinentalplaten.


== Referanser ==
Sør-Sandwich-gropa

Sør-Sandwich-gropa er ei djuphavsrenne i Sør-Atlanterhavet. Renna ligger øst for Sør-Sandwichøyene og vest for den midtatlantiske ryggen mellom Sør-Amerika og Antarktika. Maksimalt djup er 8 325 meter. Sør-Sandwich-gropa er danna i subduksjonssona der Den søramerikanske kontinentalplaten møter Sandwichplaten.


== Referanser ==
Kurilgropa

Kurilgropa er ei djuphavsrenne i det nordlige Stillehavet øst for Kamtsjatka, øygruppa Kurilene og Hokkaido. Renna er om lag 2 900 kilometer lang, maksimalt 10 542 meter djup og dekker et område på 264 000 kvadratkilometer. Den er en del av en serie forsenkinger som strekker seg fra Kurilgropa i nord og videre sørover til Japangropa, Boningropa og  Marianergropa. Kurilgropa er danna i subduksjonssona der Okhotskplaten møter Stillehavsplaten.


== Referanser ==
Ny-Hebridenegropa

Ny-Hebridenegropa er ei djuphavsrenne i utkanten av Korallhavet i det vestlige Sør-Stillehavet. Renna går mellom Vanuatu og Ny-Caledonia, er om lag 1200 kilometer lang, 70 kilometer brei og 7600 meter eller mer djup.


== Referanser ==
New Britain-gropa

New Britain-gropa er ei djuphavsrenne sør for New Britain i Salomonsjøen i det vestlige Sør-Stillehavet. Maksimalt djup er 9140 meter.


== Referanser ==
Kermadecgropa

Kermadecgropa er ei djuphavsrenne i det vestlige Sør-Stillehavet. Renna er om lag 1200 kilometer lang, går fra Nordøya på New Zealand og nordover øst for Kermadecøyene og videre mot Tongagropa. Maksimalt djup i Kermadecgropa er 10 047 meter. Renna er danna i subduksjonssona der Stillehavsplaten møter Den indoaustralske kontinentalplaten.


== Referanser ==
Javagropa

Javagropa eller Sundagropa er ei djuphavsrenne øst i Indiahavet. Gropa strekker seg over 3200 kilometer i ei bue om lag 305 kilometer sør for Sumatra, Java og østover til Sundaøyene i Indonesia. Nordover strekker renna seg til øygruppa Andamanene i Bengalbukta. Utafor Sumatra er gropa delt i to parallelle løp av en havrygg. Maksimalt havdjup er 7450 meter, det djupeste i Indiahavet. Renna er danna i subduksjonssona der sundaplata og den indoaustralske kontinentalplata møtes. Jordskjelvet som skapte tsunamien i Indiahavet i 2004 fant sted i nordskråninga av Javagropa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sunda Trench – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Japangropa

Japangropa er ei djuphavsrenne vest i det nordlige Stillehavet øst for Japan. Gropa strekker seg fra øygruppa Kurilene til Izuøyene og er en del av en serie forsenkinger fra Kurilgropa i nord til Boningropa og  Marianergropa i sør. Maksimalt havdjup i Japangropa er 8513 meter. Japangropa er danna i subduksjonssona der Stillehavsplaten og Okhotskplaten møtes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Japan Trench – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Diamantinagropa

Diamantinagropa  er ei djuphavsrenne i Indiahavet. Renna strekker seg vestover fra sørvestkysten av Vest-Australia. Det er en riftdal danna da Australia blei skilt fra Antarktika for mellom 60 og 50 millioner år sia.


== Referanser ==
Caymangropa

Caymangropa er ei djuphavsrenne vest i Karibhavet. Den ligger sør for Caymanøyene og nord for Jamaica og strekker seg fra Windwardpassasjen sørøst for Cuba og vestover mot Hondurasbukta. Maksimalt havdjup er 7686 meter, djupest i Karibhavet. Renna ligger i sona der Den karibiske platen møter Den nordamerikanske kontinentalplaten. På 5 kilometers djup i Caymangropa finnes det hydrotermiske skorsteiner.


== Referanser ==
Boningropa

Boningropa er ei djuphavsrenne i det vestlige Stillehavet utafor Ogasawara (Boninøyene) i Japan. Renna strekker seg sørover i retning Marianergropa og er en del av en serie forsenkinger som starter med Kurilgropa og deretter Japangropa i nord. Maksimalt havdjup er rundt 10 000 meter. Boningropa er danna i subduksjonssona der Stillehavsplaten og Filippinerplaten møtes.


== Referanser ==
Aleutergropa

Aleutergropa er ei djuphavsrenne i det nordlige Stillehavet. Den går langs sørsida av øygruppa Aleutene fra Alaskabukta og vestover til Kommandørøyene, øst for Kamtsjatkahalvøya. Renna er 3700 kilometer lang. Maksimalt havdjup er 8 109 meter. Aleutergropa er danna i subduksjonssona der Stillehavsplaten møter Den nordamerikanske kontinentalplaten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleutian Trench – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Atacamagropa

Atacamagropa  eller Peru–Chile-gropa er ei djuphavsrenne i det sørøstlige Stillehavet utafor kysten av Chile og Peru. Renna er 5 900 kilometer lang , 64 kilometer brei og maksimalt 8 065 meter djup. Den er danna i subduksjonssona der Nazcaplaten møter Den søramerikanske kontinentalplaten.


== Referanser ==
Frithjof E. Rasmussen AS

Frithjof E. Rasmussen AS er en norsk urgrossist stiftet av Frithjof E. Rasmussen sr. i 1945. Selskapet leverer klokker og smykker til gullsmeder, urmakere og andre bransjer i Norge. Hovedkontoret med serviceverksted ligger i Oslo og ble i 2019 drevet av 3. generasjon Rasmussen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Conchyloctenia

Conchyloctenia er en artsrik slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore, ovale, blanke, gulbrunaktige skjoldbiller, kan ha svarte tegninger. Kroppen er dekket av pronotum og dekkvinger som danner et skjold, dette er hvelvet og ikke så flatt som hos mange andre skjoldbiller. Hodet er lite, antennene tynne og rundt halvparten så lange som kroppen, som er oval. Pronotum er noe rundet, beina forholdsvis korte.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne slekten finnes blant annet på søtvierfamilien og vindelfamilien.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Aspidimorphini Chapuis, 1875
slekten Conchyloctenia Spaeth, 1902
Conchyloctenia adspersa (Fabricius, 1801)
Conchyloctenia aruwimiensis (Gorham, 1892)
Conchyloctenia aspidiformis Borowiec, 1994
Conchyloctenia bipuncticollis (Boheman, 1854)
Conchyloctenia bonnyana (Gorham, 1892)
Conchyloctenia capensis Swietojanska & Borowiec, 2002
Conchyloctenia fibrata Spaeth, 1912
Conchyloctenia hepatica (Boheman, 1854)
Conchyloctenia hybrida (Boheman, 1854)
Conchyloctenia illota (Boheman, 1854)
Conchyloctenia mouffleti (Boheman, 1854)
Conchyloctenia multimaculata Spaeth, 1917
Conchyloctenia nigrovittata (Boheman, 1854)
Conchyloctenia praecox (Boheman, 1854)
Conchyloctenia punctata (Fabricius, 1787)
Conchyloctenia signatipennis (Boheman, 1854)
Conchyloctenia tripuncticollis (Boheman, 1862)


== Litteratur ==
J. Swietojasnka og L. Borowiec (2002) A new species of Conchyloctenia SPAETH from South Africa and redescription of Aspidimorpha kilimana WEISE, bona species (Coleoptera: Chrysomelidae: Cassidinae: Aspidimorphini). Genus 13: 211-217. Available from: [1] (accessed Jan 09 2019).
Nettside om slekten, med bilder av artene


== Eksterne lenker ==
(en) Conchyloctenia i Encyclopedia of Life 
(en) Conchyloctenia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Conchyloctenia hos ITIS 
(en) Kategori:Conchyloctenia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Conchyloctenia – detaljert informasjon på Wikispecies
Hybosinota

Hybosinota er en artsrik slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore, knudrete, brunspraglete skjoldbiller. Kroppsformen er nærmest avrundet rektangulær. Kroppen er dekket av pronotum og dekkvinger som danner et skjold, dette er hvelvet og ikke så flatt som hos mange andre skjoldbiller, med flere høye, rundede utvekster. Hodet er lite, antennene tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er noe rundet, beina forholdsvis korte.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. Denne slekten finnes blant annet på søtvierfamilien og vindelfamilien.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Aspidimorphini Chapuis, 1875
slekten Hybosinota Spaeth, 1909
Hybosinota nodulosa (Boheman, 1854)
Hybosinota turrigera (Boheman, 1862)


== Litteratur ==
Nettside om slekten, med bilder av artene


== Eksterne lenker ==
(en) Hybosinota i Encyclopedia of Life 
(en) Hybosinota i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hybosinota hos ITIS 
Hybosinota – detaljert informasjon på Wikispecies
Mahatsinia

Mahatsinia er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
En middelsstor, bred og litt flat, gul og svart skjoldbille. Kroppsformen er bredt oval. Kroppen er dekket av pronotum og dekkvinger som danner et skjold, den midtre delen er hvelvet, men sidene ganske flate. Den midtre delen er stort sett svart, sidene for det meste gulaktige. Hodet er lite, antennene tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er noe rundet, beina forholdsvis korte. Dekkvingenes forhjørner er noe framtrukne.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem.


== Utbredelse ==
Arten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Aspidimorphini Chapuis, 1875
slekten Mahatsinia Spaeth, 1919
Mahatsinia nodulosa (Weise, 1910)


== Litteratur ==
Nettside om slekten, med bilder av artene


== Eksterne lenker ==
(en) Mahatsinia i Encyclopedia of Life 
(en) Mahatsinia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mahatsinia hos ITIS 
Mahatsinia – detaljert informasjon på Wikispecies
TV-året 2019

TV-året 2019 er en oversikt over hendelser, programmer og avdøde TV-personligheter i 2019.


== Hendelser og TV-begivenheter ==
23. februar – Leonora vinner Dansk Melodi Grand Prix på DR med låten «Love Is Forever».
2. mars – Gruppen KEiiNO vinner Melodi Grand Prix på NRK1 med låten «Spirit in the Sky».
2. mars – Gruppen Hatari vinner den islandske finalen Söngvakeppnin med låten «Hatrið mun sigra».
9. mars – John Lundvik vinner Melodifestivalen på SVT1 med sangen «Too Late for Love».
14.–18. mai – Israels offentlige kringkastingsselskap arrangerer Eurovision Song Contest i Tel Aviv i Israel. Vinneren blir Nederland med «Arcade», fremført av Duncan Laurence. Norges KEiiNO og «Spirit in the Sky» vinner telefonavstemningen, men ender på sjetteplass sammenlagt.
25. mai – Anna Vestrheim og Emma Ylvisåker vinner MGPjr på NRK1 med sangen «Kloden er syk».
20. oktober – TV-aksjonen «På egne ben» arrangeres, og pengene går til CARE Norge. Dette er den 46. aksjonen i rekken, og over 225 millioner kroner kommer inn.


== TV-programmer ==


=== Norge ===


=== Verden ===


== Priser ==
2. februar: Gullfisken (TV 2) – årlig pris til beste tv-reklamefilm fra det foregående året. Vinner blir Rema 1000-reklamen «Smarthus», laget av Try reklamebyrå.
30. mars: Spellemannprisen 2018 (NRK1) fra Chateau Neuf i Oslo, med Julie Bergan og Tarjei Strøm som programledere. Alan Walker kåres til Årets spellemann, mens gruppen D.D.E. mottar hedersprisen.
11. mai: Gullruten 2019 (TV 2) fra Grieghallen i Bergen.


== Dødsfall ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2019 in television – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nilgiraspis

Nilgiraspis er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
En middelsstor, bred og litt flat, blank, gul og brunsvart skjoldbille. Kroppsformen er bredt oval. Kroppen er dekket av pronotum og dekkvinger som danner et skjold, den midtre delen er opphøyd, men sidene ganske flate. Den midtre delen er stort sett brunsvart, sidene for det meste gulaktige, men gjerne med brunsvarte utløpere slik at den dannes en "X"-tegning. Sette fra siden minner arten i formen om et albuskjell. Hodet er lite, antennene tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er noe rundet, beina forholdsvis korte. Dekkvingenes forhjørner er noe spisst framtrukne.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem.


== Utbredelse ==
Arten lever i Sørøst-Asia: India, Thailand, Laos og det sørlige Kina.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
stamme Aspidimorphini Chapuis, 1875
slekten Nilgiraspis Spaeth, 1932
Nilgiraspis andrewesi (Spaeth, 1914)


== Litteratur ==
Nettside om slekten, med bilder av artene


== Eksterne lenker ==
(en) Nilgiraspis i Encyclopedia of Life 
(en) Nilgiraspis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nilgiraspis hos ITIS 
Nilgiraspis – detaljert informasjon på Wikispecies
Craspedonta

Craspedonta er en slekt av biller som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae). Både larvene og de voksne (imago) er planteetere.


== Utseende ==
Middelsstore, brede og noe flate, avlangt ovale, blanke, mørke skjoldbiller. Som oftest er pronotum og den indre del av antennene rødlig eller oransje, dekkvingene svarte. Hodet er lite, pronotum og dekkvingene bredt rundede. Hodet er knapt synlig ovenfra. Antennene er ganske tynne, betydelig lengre enn hode + pronotum. Dekkvingene har rynkete overflate.


== Levevis ==
Både larver og voksne lever på planter og eter fra dem. I alle fall noen av artene er knyttet til planteslekten Gmelina (Verbenaceae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==
Hispinae inkluderer noen ganger gruppen (underfamilien) skjoldbiller, da som stammen Cassidini, i denne oversikten er den holdt utenfor, og plassert inn i som søstergruppen skjoldbiller. Andre klassifikasjoner plasserer denne gruppen (som Hispini) som en undergruppe av skjoldbillene.

orden biller (Coleoptera)
underorden Polyphaga
overfamilie Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
familien  bladbiller (Chrysomelidae Latreille, 1802)
underfamilien skjoldbiller, Cassidinae
underfamilien Hispinae, Gyllenhal, 1813
stamme Basiprionotini Gressitt, 1952
slekten Craspedonta Chevrolat in Dejean, 1836
Craspedonta andrewesi Weise, 1897
Craspedonta laotica Swietojanska & Borowiec, 2000
Craspedonta levis Borowiec, 1993
Craspedonta leyana (Latreille, 1807)
Craspedonta mouhoti Balý, 1864
Craspedonta obscura Weise, 1897


== Litteratur ==
Liste over artene, med bilder


== Eksterne lenker ==
ITIS Report - Craspedonta
(en) Craspedonta i Encyclopedia of Life 
(en) Craspedonta i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Craspedonta hos ITIS 
Craspedonta – detaljert informasjon på Wikispecies
Veisperringer

Diktsamlingen Veisperringer av Gunvor Hofmo (1921-1995), ble gitt ut i 1973 av Gyldendal forlag. Den består av 35 individuelle dikt, med et gjennomgående politisk tema. Diktene viser et modernistisk brudd med bundne verseformer, men benytter likevel rester av typiske trekk som rim og gjentagelser.


== Diktet «Veisperringer» ==
Diktet «Veisperringer», som også er navnet på diktsamlingen, handler om døden og hvordan den hindrer menneskets fremtid og fører til at man glemmer sin fortid. Etter døden vil alle minner bli gravlagt av «forråtnelsens sorte engler». Døden blir beskrevet som en «veisperring» mot fremtiden. I en biografi om henne fra 2000 ble hun kalt Mørkets sangerske i tilknytning til at mange av hennes dikt i samlingen handler om død.


== Referanser ==