jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tokushima Vortis

Tokushima Vortis (japansk: 徳島ヴォルティス) er en japansk fotballklubb fra Naruto.


== Meritter ==
J1 League (0)
Den japanske keisers cup i fotball (0)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Tokushima Vortis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vegalta Sendai

Vegalta Sendai (japansk: ベガルタ仙台) er en japansk fotballklubb fra Sendai.


== Meritter ==
J1 League (0)
Den japanske keisers cup i fotball (0)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Vegalta Sendai – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Yokohama FC

Yokohama FC (japansk: 横浜FC) er en japansk fotballklubb fra Yokohama.


== Meritter ==
J1 League (0)
Den japanske keisers cup i fotball (0)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Yokohama FC – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Amnesia (Roxen-sang)

«Amnesia» (norsk oversettelse: amnesi, hukommelsestap) er en engelskspråklig elektropopsang fra 2021 med den rumenske sangeren Roxen. Sangen er skrevet av Adelina Stinga og Victor Bourosu, og den ble utgitt 4. mars 2021. Sangen var Romanias bidrag i Eurovision Song Contest 2021 i Rotterdam i Nederland. 


== Om sangen ==
Sangen er komponert av Adelina Stinga og Victor Bourosu. Sangen er skrevet for Roxen, og teksten er delvis selvbiografisk. Sangen handler om en ung kvinne som sliter med seg selv og presset fra omgivelsene. Selv om hun til stadighet er omgitt av frykt, som delvis kontrollerer henne, klarer hun å bli kvitt frykten og gjenerobrer kontrollen og blir sterkere og tryggere på seg selv. Sangen skal også gi en stemme til alle undertrykte følelser, og til alle som ikke har blitt hørt, blant annet under pandemien.


== Eurovision Song Contest ==
Roxen skulle ha deltatt i Eurovision Song Contest 2020 med låten «Alcohol You». Da konkurransen ble avlyst på grunn av koronaviruspandemien, besluttet den rumenske kringkasteren TVR at Roxen skulle få delta i 2021 i stedet, men med en ny låt. «Amnesia» ble sluppet 4. mars 2021.
Sangen var Romanias bidrag til Eurovision Song Contest 2021 i Rotterdam i Nederland. Den deltok i semifinale 1 tirsdag 18. mai 2021, der den endte på tolvteplass med 85 poeng. Siden Romania ikke ble blant de ti beste, kvalifiserte ikke landet seg til finalen lørdag 22. mai. Dette var tredje gang på rad at Romania ble slått ut i semifinalen. 


== Listeplasseringer ==


== Sporliste ==


== Utgivelseshistorikk ==


== Referanser ==
J1 League 2020

J1 League 2020 var den 28. sesongen av J1 League. Kawasaki Frontale vant ligaen.


== Tabell ==


== Lagene ==


== Resultattabell ==


== Målskårere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Kristijonas Donelaitis

Kristijonas Donelaitis (født 1. januar 1714 i Lasdinehlen i Gumbinnen i Øst-Preussen), død 18. februar 1780 i Tolmingkehmen), var en litauisk forfatter og luthersk prest.


== Biografi ==
Kristijonas Donelaitis (selv kalte han seg Christian Donalitius) studerte teologi i Königsberg og virket som luthersk prest fra 1743 til sin død. Han oversatte hymner til litauisk og skrev dikt på tysk og litauisk, seks fabler, og det som skulle bli Litauens nasjonalepos, Metai (= Årstidene).
Det er blitt foretatt en rekke ovesettelser abv«Årstidene»: Til tysk i 1869 og 1966, til engelsk minst to, i 1967 og 1985. Det ble også oversatt til svensk i 1991.
I et henseende var Donelaitis en genuin pioner. I forordet til det tyske opplag av 1966 skriver oversetteren Hermann Buddensieg at «Donelaitis er den første innen vesterlandsk kultur som skrev et skjønlitterært verk om vanlige mennesker». En kuriositet fra «Årstidene»: En mann har mareritt om at et vilt dyr angriper ham. Han får rådet å sette et gevær rett ve d siden av sengen - geværet skulle kunne inngå i drømmene, sslik at han kunne forsvare seg.


== På svensk ==
Årstiderna (Metai) (svensk tolkning av Lennart Kjellberg, Renässans, 1991)


== Referanser ==
Kine Nesheim

Kine Nesheim fra Haugesund (født 20. januar 1988 i Haugesund) er en norsk sanger og låtskriver. Hennes debutalbum Ein aen gong  ble utgitt i 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Artikkelen har ingen egenskaper for musikkdatabaser i Wikidata
Technicolour

«Technicolour» er en popsang fra 2021 som fremføres av den australske artisten Montaigne. Sangen ble utgitt 5. mars 2021 og var Australias bidrag til Eurovision Song Contest 2021 i Rotterdam i Nederland. Sangen ble slått ut i semifinalen, og dette var første gang Australia ikke nådde en Eurovision-finale. Sangen skrev imidlertid Eurovision-historie, siden det var det første bidraget som ikke ble fremført direkte på scenen i konkurransen. På grunn av koronaviruspandemien kunne ikke Montaigne reise fra Australia til Rotterdam for å opptre. Arrangørene viste et forhåndsinnspilt reserveopptak av fremføringen i stedet. 


== Om sangen ==
Montaigne skulle ha representert Australia i Eurovision Song Contest 2020 med «Don't Break Me», etter å ha vunnet sangkonkurransen Eurovision – Australia Decides i Gold Coast i Australia lørdag 8. februar 2020. Da Eurovision ble avlyst på grunn av koronaviruspandemien, besluttet den australske kringkasteren SBS at Montaigne i stedet skulle få representere Australia i konkurransen i 2021, men med en annen sang.
4. mars 2021 kunngjorde Montaigne at hun skulle delta med «Technicolour», og låten ble sluppet for nedlastning og strømming dagen etter. Artisten selv sa at sangen var skrevet spesielt for konkurransen, og inneholdt følelser og elementer som passet perfekt for Eurovision Song Contest.


=== Eurovision Song Contest ===
Sangen var Australias bidrag til Eurovision Song Contest 2021 i Rotterdam Ahoy og deltok i semifinale 1 tirsdag 18. mai 2021. På grunn av koronaviruspandemien var ikke Montaigne på plass i Rotterdam for å opptre. I stedet viste arrangørene et reserveopptak av opptredenen, som ble spilt inn i Australia i mars, og seerne stemte ut fra opptaket. Dette var første gang i konkurransens historie at et bidrag ikke ble fremført direkte fra scenen. 
I semifinalen endte sangen som nummer 14 av 16 med 28 poeng. Siden det bare var de ti beste som kvalifiserte seg til finalen lørdag 22. mai, ble Australia slått ut i semifinalen. Dette var første gang siden debuten i 2015 at Australia ikke kvalifiserte seg til en Eurovision-finale.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Guvernementet Vilna

Guvernementet Vilna var et guvernement i Litauen i Keiserdømmet Russland årene 1795 til 1915. Det var omgitt av guvernementene Suwalki i vest, Kovno (fra 1843) og Vitebsk i nord og øst, Minsk og Grodno i øst og sør.
Grensene var ikke de samme gjennom hele perioden. Det var forandringer både i nordvest og i sørøst. Frem til 1843 var guvernementet Vilna mye større. Det året ble guvernementet Kovno utskilt.
Mellom 1843 og 1915 var guvernementet inndelt i syv distrikter (ujezd) Vilna, Vilejka, Disna, Lida, Troki, Osjmjany og Sventjany.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Category:Vilno Governorate – galleri av bilder, video eller lyd på Commons

Vilna, Nordisk familjebok, 1893
František Lízna

František Lízna (født 11. juli 1941 i Jevíčko i Riksprotektoratet Böhmen-Mähren; død 4. mars 2021 i Olomouc i Tsjekkia) var en tsjekkisk katolsk prest tilhørende jesuittordenen som var sosionom og menneskerettighetsaktivist, og flere ganger under den kommunistiske tiden satt fengslet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
František Lízna stammet fra en bondefamilie fra Karpatoukraina og ble født i Jevíčko. Han gjorde sin militærtjeneste ved PTP i landsdelen Slovakia. På grunn av hans aktiviteter ble han flere ganger forsømt av de statlige kommunistiske mundigheter, og fengslet, blant annet for ødelleggelse av det sovjetiske flagg (1960), og forsøk på landeflukt (1964). Han arbeidet som sosialarbeider i Velehrad, der han sluttet seg til jesuittordenen i 1968. 
Også etter dette ble han rettsforfulgt og dømt til fengsel, som for spredning av ikke systemkonform litteratur (samizdat) (1970-årene; 1981 og 1983) og trykking av flyveblader om politiske fanger (1988). Mellom fengselsoppholdene arbeidet han i forskjellige deler av sosial- og helsevesenet, mens han fra 1978 engasjerte seg som dissident innen rammene av Charta 77.


=== Prest ===
Etter sine studier i filosofi og katolsk teologi ble han presteviet, men det var ikke før i 1990 at han fikk statlig tillatelse til prestelig virke. 
Etter fløyelsrevolusjonen i Tsjekkoslovakia var han fra 1989 til 1995 rektor for jesuitterkirken Maria Himmelopptagelse i Brno og engasjerte seg særlig for  romer, fengslede og uteliggere; ut av solidaritet lot han seg på sine identifikasjonsdokumenter innskrive som rom-folk, som var en egen statsborgerkatefori.. Dessuten virket han i menigheten i Vyšehorky, derfra virket han som fengselssjelesørger i Mírov-fengselet nær ved, og blantt samfunnets marginaliserte mennesker. Han vat i mange år redaksjonell leder for tidsskriftet Akord.


=== Æresbevisninger ===
President Václav Havel hedret han i 2001 ved å gjøre ham til ridder av Tomáš-Garrigue-Masaryk-ordenen for «sine fremragende fortjenster for utvikling av demokrati og menneskerettigheter» Året før var han blitt medlemm av den tsjekkiske regjerings menneskerettighetsråd. I 2003 fikk han sammen med en annen fengselsprest, Tomáš Vlasák, Stiftelsen Charta 77 utmerkelse František Kriegl-prisen for arbeidet for de innsatte. I 2017 fulgte utmerlkelsen Ceny Paměti národa fra den almennyttige organisasjon Post Bellum; prisen hedrer den aktive motstand mot den kommunistiske totalitarianisme.


=== Død ===
Pater František Lízna døde den 4. mars 2021 av covid-19 på universitetssykehuset tilknyttet Palacký-universitetet i Olomouc.


== Referanser ==
Martin Bugge Urianstad

Martin Bugge Urianstad (født 6. februar 1999) er en norsk proffsyklist som sykler for Uno-X Pro Cycling Team.
Han startet sin sykkelkarrière i Stavanger Sykleklubb.
I 2016, mens Martin fortsatt syklet for Stavanger SK vant han en Norges Cup i landeveissykling.
I 2019 ble Martin satt inn som reserve på det norske landslagets tropp til Tour de L'Avenir, hvor han bidro til sammenlagt seier for Tobias Foss.
I 2020 vant Martin U23-NM fellesstart i Sandnes, etter å ha vært i brudd store deler av dagen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Bugge Urianstad – ProCyclingStats 
(en) Martin Bugge Urianstad – Cycling Archives 
(en) Martin Bugge Urianstad – Cycling Quotient 
Martin Urianstad - First Cycling
martinbuggis - Instagram
MUrianstad - Twitter
Maria José Valério

Maria José Valério (født 6. mai 1933 i Amadora i Portugal, død 3. mars 2021 i Lisboa) var en portugisisk sangerinne som sang populærmusikk og fado. 
Hun ble tildelt utmerkelsen Medalha de Mérito Municipal i 2004. Hennes onkel var dirigenten og komponisten Frederico Valério.
Maria José Valério døde i Lisboa den 3. mars 2021, i en alder av 87 år, av covid-19.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maria José Valério på Internet Movie Database 
(en) Maria José Valério hos The Movie Database 
(en) Maria José Valério på Discogs 
(en) Maria José Valério på MusicBrainz
Girskiftelys

Et girskiftelys er en lampe eller en serie med lamper som signaliserer til føreren av et kjøretøy når et visst turtall er nådd og det er optimalt å bytte gir. Lysene kan sees i sidesynet, og sparer dermed føreren fra å bli distrahert ved å se på turtelleren. Dette øker sikkerheten ettersom sjåføren lettere kan holde fokus på veien til enhver tid.


== Bruk ==


=== Akselerasjon ===
Mot slutten av 1980-tallet og tidlig på 1990-tallet begynte girskiftelys å bli poplært i formel 1 og andre motorsportdisipliner. Lyset blir da brukt for å signalisere når det er optimalt å gire opp for å få en optimal effekt innenfor momentkurven, og dermed optimal akselerasjon.
Ideelt sett bør girskiftelyset varsle slik at man skifter gir med et turtall over det som gir maksimal effekt, målt for eksempel i kilowatt (kW) eller hestekrefter (hk), slik at effekten før og etter giring er den samme. Dersom man akselererer motoren utover dette vil det ikke bidra til raskere akselerasjon.


=== Drivstofføkonomi ===
Tidlig på 1980-tallet kom mange kjøretøy for det amerikanske markedet med manuell girkasse med girskiftelys som standardutstyr. Disse signaliserte når man skulle gire opp for maksimal drivstoffeffektivitet, og indikerte på lavere turtall enn det som gav maksimal effekt. Årsaken til dette var at det amerikanske miljøvernbyrået EPA sin testprosedyre for drivstofføkonomi i en periode var fastsatt slik at man fulgte girskiftelysene, som altså var kalibrert for optimal drivstofføkonomi i henhold til EPA sitt testoppsett. Noen biler på 1980-tallet hadde til og med en summer som gav pipelyd for å varsle føreren ved et bestemt turtall.


== Se også ==
Startkontroll
Guvernementet Vitebsk

Guvernementet Vitebsk var et guvernement i keiserdømmet Russland og Sovjetunionen årene 1802–1924. Det lå rundt elven Daugavas midtre løp, sørøst for Livland.
Guvernementet var inndelt i elleve distrikter (ujezd): Drissa, Dvinsk, Gorodok, Lepel, Ljutsin, Nevel, Polotsk, Rezjitsa, Sebezj, Velizj og Vitebsk.Etter første verdenskrig sluttet de tre vestre distriktene Dvinsk, Ljutsin og Rezjitsa (omkring 13 750 km2) republikken Latvia, som ble proklamert 18. november 1918 i Riga.


== Referanser ==


== Kilder ==
 Denne artikkelen er helt eller delvis basert på materiale fra {{{artikkel}}} i Nordisk familjebok, utgitt mellom 1904 og 1926 – i dag offentlig eiendom.


== Eksterne lenker ==
(en) Category:Vitebsk Governorate – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Série A 2021

Série A 2021 var Brasils øverste divisjon i fotball for menn 2021. Ligaen startet 30. mai 2021 og ble ferdigspilt 9. desember 2021. Atlético Mineiro vant ligaen.


== Tabell ==


== Lagene ==


== Resultattabell ==


== Referanser ==
Kuurne–Brussel–Kuurne 2021

Kuurne–Brussel–Kuurne 2021 var den 73. utgaven av sykkelrittet Kuurne–Brussel–Kuurne. Det ble arrangert 28. februar 2021. Rittet var en del av UCI ProSeries 2021.
Mads Pedersen vant rittet.


== Lag ==


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kuurne–Brussels–Kuurne 2021 - ProCyclingStats
Rui Santos Scarpino

Ruy Santos Scarpino (1962–2021) var en brasiliansk fotballtrener.
Han var først aktiv spiller som keeper. Hans trenerkarriere varte fra 1999 til 2020. De best kjente fotballagene han trente var Imperatriz, Ceará og Ituano.
Han ble innlagt på sykehus med covid-19 den 28. februar 2021, og døde den 3. mars i Manaus i delataten Amazonas, i en alder av 59 år.


== Referanser ==
EM i friidrett innendørs 2021 – 400 meter kvinner

400 meter for kvinner under EM i friidrett innendørs 2021 blir arrangert 5. og 6. mars 2021.
Forsøksheatene ble arrangert 5. mars fra klokka 11:22, semifinalene 5. mars klokka 19:33 og finalen 6. mars klokka 20:25, lokal tid.


== Rekorder ==


== Resulter ==


=== Forsøksheat ===
Kvalifisering: De 2 beste i hvert heat (Q) og de 4 raskeste for øvrig (q) gikk til semifinalene.


=== Semifinaler ===
Kvalifisering: De 2 beste i hvert heat (Q) gikk til finalen.


=== Finale ===
Resultatene var som følger:


== Referanser ==
23. serierunde i Bundesliga 2020/21

23. runde i Bundesliga 2020–2021 startet fredag 26. februar 2021 med kampen mellom Werder Bremen og Eintracht Frankfurt, runden avsluttet søndag 28. februar 2021 med kampen mellom Bayer Leverkusen og Freiburg


== Kampfakta ==
Fredag 26. februar

Lørdag 27. februar

Søndag 28. februar


== Referanser ==
Maurice Alhadeff

Maurice Alhadeff (født 24. september 1894 på Rhodos, død juni 1972 i New York City) var en amerikansk forretningsmann, industrileder, kunstsamler, konsul og filantrop. Alhadeff er særlig kjent for sin innsats for lokale kunstnere i DR Kongo.


== Bakgrunn ==
Alhadeff var født og oppvokst på Rhodos, og var av jødisk opprinnelse (se Alhadeff). Han emigrerte til DR Kongo som 16-åring, og etablerte seg senere som forretningsmann der. Han ble amerikansk statsborger i voksen alder.


== Arbeid og engasjement ==
I løpet av sitt forretningsliv åpnet Alhadeff varehus i Elisabethville, Albertville, Kamina, Luluabourg og Stanleyville. I 1949 åpnet han en Pepsi-Cola fabrikk og en klesbutikk i Leopoldville. Der støttet han lokale kunstskoler og teater, og ble en sentral mesén for diverse kunstnere på 1950- og 1960-tallet. Blant disse var Albert Nkusu og Francois Thango (1936-1981). I 1960 var han dessuten formann for det jødiske samfunnet i Leopoldville (dagens Kinshasa).I 1951 åpnet Alhadeff en kunstskole i Kinshasa. Alhadeff solgte afrikansk kunst i USA, og ble et viktig kontaktledd mellom amerikansk og kongolesisk kunstliv.Han fikk bygget hotellet Flat Hotel Alhadeff i sentrum av hovedstaden Kinshasa. Hotellet het tidligere Alhadeff Arms, og fungerte som gjestehus for den amerikanske ambassaden i landet. Hotellet er fremdeles i drift.Politisk hjalp Alhadeff Joseph-Désiré Mobutu til makten i det selvstendige Zaïre. Alhadeff pleiet også et tett forhold til amerikanske myndigheter.Alhadeff ble en velstående mann som følge av sin økonomiske virksomhet, og ble i sin samtid betegnet som en av Vest-Afrikas rikeste menn, med interesser spredt forskjellige steder i verden. Broren til Alhadeff, Gabriel Alhadeff, ble også en velstående forretningsmann i landet.Maurice Adalheff var honorær konsul for Israel i DR Kongo på 1950-tallet.


== Referanser ==
EM i friidrett innendørs 2021 – 1500 meter menn

1500 meter for menn under EM i friidrett innendørs 2021 ble arrangert 4. mars 2021 kl 20:20 (forsøksheat). og 5. mars 2021 kl 21:35 (finale) lokal tid.
Regjerende europamester innendørs fra 2019 var Marcin Lewandowski fra Polen.
Ingebrigtsen ble opprinnelig diskvalifisert for å ha krysset banelinjen til indre bane. Etter hvert godtok juryen det norske lagets anke, da Ingebrigtsen hadde blitt tvunget til regelbruddet fordi han ble stengt av to polakker, men hadde ikke hatt noen fordel av dette.


== Rekorder ==


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Kvalifisering: De to første i hvert heat (Q) og de fire raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.


=== Finale ===


== Referanser ==
Jüri Pootsmann

Jüri Pootsmann (født 1. juli 1994 i Raikküla i Estland) er en estisk sanger. Han vant sjette sesong av Eesti otsib superstaari og representerte Estland i Eurovision Song Contest 2016 med sangen «Play». Han er signert på Universal Music Baltics.


== Career ==


=== 2015: Eesti otsib superstaari ===
I februar 2015 ble Pootsmann kjent for et større publikum da han deltok i den sjette sesongen av Eesti otsib superstaari, den estiske versjonen av Idol, på TV3. Han vant konkurransen 31. mai 2015, og slapp samtidig debutsingelen «Torm». Singelen nådde en syvendeplass på den estiske airplay-listen. 15. november 2015 slapp han singelen «Aga Siis» som gikk til topps på radiolisten. Fem dager etter slapp han sin selvtitulerte EP.


=== Eurovision Song Contest 2016 ===
I 2016 deltok Pootsmann i den estiske sangkonkurransen Eesti Laul, der vinneren får representere Estland i Eurovision Song Contest. Han deltok i semifinale 2 med låten «Play» og avanserte til finalen 5. mars 2016 i Saku Suurhall i Tallinn. Der vant han til slutt superfinalen med 32 394 telefonstemmer og ble Estlands representant til Eurovision Song Contest 2016.I Eurovision Song Contest 2016 i Stockholm deltok Estland i semifinale 1 tirsdag 10. mai 2016. Der endte Pootsmann på 18. og sisteplass, Estlands dårligste resultat i konkurransen siden debuten i 1994. Han nådde dermed ikke finalen lørdag 14. mai 2016.


=== Eesti Laul 2021 ===
I 2021 deltar Pootsmann på nytt i Eesti Laul  med sangen «Magus melanhoolia». Vinneren av konkurransen får representere Estland i Eurovision Song Contest 2021 i Rotterdam.


== Privatliv ==
Pootsmann tilbrakte ett års skoleutveksling i Danmark og snakker dansk flytende.


== Diskografi ==


=== Album ===


=== EP-er ===


=== Singler ===


==== Som hovedartist ====


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jüri Pootsmann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
(en) Jüri Pootsmann på Discogs 
(en) Jüri Pootsmann på MusicBrainz 
(en) Jüri Pootsmann på Spotify 
Jüri Pootsmann på Twitter 
Jüri Pootsmann på Facebook 
Jüri Pootsmann på Instagram
Joaquin G. Bernas

Joaquin G. Bernas (født 7. juli 1932 i Baao i provinsen Camarines Sur i Bicolregionen på Filippinene, død 6. mars 2021 i Quezon City) var en filippinsk katolsk prest tilhørende jesuittordenen som virket som jurist, professor og forfatter, og var dekan for Ateneo de Manila Law School i Makati City. Han var medlem av 1986 Constitutional Commission som utarbeidet den filippinske konstitusjon som ble vedtatt i 1987.Pater Bernas var spesialist på den filippinske konstitusjon og skrev artikler - blant annet som spaltist i filippinsk presse - og juridiske verker.


== Biografi ==


=== Formasjon og utdannelse ===
Bernas tok bachelorgrad i engelske, latinske og greske klassikere, og mastergrad i filosofi ved Berchmans College i Cebu City i henholdsvis 1956 og 1957. I 1962 yok han bachelor i juss ved Ateneo de Manila Law School.Han ble presteviet i 1965. 
Han tok i USA lisensiat i katolsk teologi ved Woodstock College i Maryland i 1966, og mastergrad og doktorgrader i juss fra New York University i henholdsvis 1965 og 1968.


=== Karriere ===
Pater Bernas begynte å undervise ved Ateneo de Manila Law School i 1966. Han var fakultetets dekan to ganger, fra 1972 til 1976, og fra 2000 til 2004, og president for Ateneo de Manila University fra 1984 til 1993.Han var provinsialsuperior for jesuittene i Filippinene fra 1976 til 1982, i en periode som var svært delikat under president Ferdinand Marcos, som ble en mer diktatorisk leder og innførte krigsrett. Pater Bernas stod en rekke opposisjonspolitikere nær, og assisterte og inspirerte ikke bare mange av uttalelsene som etterhvert kom fra Manilas erkebiskop kardinal Jaime Sin og flere andre katolske biskoper, men også assisterte Corazon Aquino. Etter Marcos' fall og avreise ble han medlem av den konstitusjonskomité som president Corazon Aquino opprettet i 1986. 
Han var rektor av jesuittenes universitetsresidens fra 1994 til 2000 og ble også en av direktørene for Philippine Stock Exchange.Etter pensjonsalderen fortsatte han å undervise i fagene Constitutional Law og Public International Law.


== Publikasjoner ==
The Intent of the 1986 Constitution Writers (1995)
The 1987 Constitution of the Republic of the Philippines: A Commentary (1996)
Constitutional Structure and Powers of Government: Notes and Cases (1997)
A Living Constitution: The Ramos Presidency (1999) (ISBN 971-27-0787-3)
A Living Constitution: The Cory Aquino Presidency (2000) (ISBN 971-27-0915-9)
"From One-Man Rule to People Power" (2001)
An Introduction to Public International Law (2002)
A Living Constitution: The Abbreviated Estrada Presidency (2003) (ISBN 971-550-433-7)
Constitutional Rights and Social Demands: Notes and Cases (2004)
The 1987 Constitution of the Philippines: A Comprehensive Reviewer (2006)
A Living Constitution: The Troubled Arroyo Presidency (2007) (ISBN 978-971-550-520-8)
A Living Constitution: Constitutional Issues Arising During the Troubled Gloria Arroyo Presidency Part II (2010) (ISBN 978-971-030-564-3)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fr. Bernas