jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Trichisia

Trichisia er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) Panagaeinae i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
Nokså små til middelsstore (ca. 6-8 millimeter), bredt ovale, matte, svartbrune løpebiller, kroppsformen er ikke typisk for familien. Oversiden er nokså tett kledt med oppstående, rødlige hår. Hodet har utstående fasettøyne. Pronotum er rundet, svært tett og kraftig punktert. Dekkvingene er noe rundede og hvelvede, med fine punkstriper og tverrynket mikroskulptur.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika, Asia og Australia.


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World.

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Panagaeinae Bonelli, 1810
slekten Trichisia Motschulsky, 1865
Trichisia azurea (Chaudoir, 1861)  
Trichisia babaulti (Alluaud, 1914) 
Trichisia cyanea Schaum, 1854
Trichisia insularis Schonfeldt, 1890
Trichisia morio (Laferte-Senectere, 1851) 
Trichisia nesites Andrewes, 1931 
Trichisia papuana Csiki, 1907 
Trichisia rhodesiana Peringuey, 1908 
Trichisia violacea Jedlicka, 1935


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av Trichisia morio
(en) Trichisia i Global Biodiversity Information Facility 
Trichisia – detaljert informasjon på Wikispecies
Amapola Flyg

Amapola Flyg er et svensk flyselskap som ble opprettet i 2004. 


== Historie ==
Da flyselskapet ble opprettet i 2004 var deres hovedoppgave den gangen å ta hånd om det svenske postvesenets behov for flyfrakt.
I 2018 startet selskapet opp med regional passasjerflytrafikk med flyvninger innenlands i Sverige. 


== Destinasjoner ==
Her er en liste over destinasjoner hvor Amapola Flyg driver passasjertrafikk. 


== Amapola Flyg i Norge ==
04. juni 2018 startet Amapola Flyg å operere flyfrakt for DHL på strekningen fra Oslo lufthavn (Gardermoen) til Trondheim lufthavn, Værnes. I Norge har flyselskapet base i Oslo og de flyr opp til Værnes på morgenen og returnerer til Oslo på ettermiddagen.


== Flyflåte ==
Her er en liste over flyselskapets flyflåte: 


== Referanser ==
Homopterus

Homopterus er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Små til middelsstore, avlange, nakne, glatte og blanke, brunrøde løpebiller. Antennene består av ti ledd der de åtte ytterste er brede og flate, antennen blir årelignende. Hodet er forholdsvis lite, rundet foran, fasettøynene nokså store og utstående. Pronotum er rundet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede, nokså smale, uten hår, svært fint og spredt punktert. Beina er brede og flate, føttene mangler helt slik at beina bare består av lår (femora) og legger (tibiae).


== Levevis ==
Artene er knyttet til maur (myrmekofiler).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Paussinae Latreille, 1807
gruppen / stammen Paussini Latreille, 1807  – nær 600 arter fordelt på 8 undergrupper
gruppen Homopterina  Wasmann, 1920
slekten Homopterus Westwood, 1841
Homopterus amplificatus Reichensperger, 1938 
Homopterus arrowi Reichensperger, 1938 
Homopterus bolivianus H.Kolbe, 1920 
Homopterus brasiliensis (Westwood, 1838) 
Homopterus cunctans Reichensperger, 1938 
Homopterus honduriensis Darlington, 1937 
Homopterus kriegi Reichensperger, 1938 
Homopterus lunacarvalhoi Martinez & Jimenez-Asua, 1965 
Homopterus martinezi Luna De Carvalho, 1963 
Homopterus proemonens H.Kolbe, 1920 
Homopterus steinbachi H.Kolbe, 1920 
Homopterus subcordatus Darlington, 1950


== Eksterne lenker ==
antwiki - Homopterus [1] Besøkt 14.9. 2020.
(en) Homopterus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Homopterus hos Fossilworks 
(en) Homopterus hos NCBI 
Homopterus – detaljert informasjon på Wikispecies
1. divisjon volleyball for menn 2017/18

1. divisjon volleyball for herrer 2017–18 var det nest øverste nivået i volleyball i Norge for herrer sesongen 2017-18.


== Seriespillet ==


=== Avdeling 1 ===


=== Avdeling 2 ===


== Ranking ==


== Eksterne lenker ==
Resultater, avdeling 1 - profixio.com
Resultater, avdeling 2 - profixio.com
Fullstendig rangeringstabell for 1. divisjon - profixio.com
The GUS Band

The GUS Band (tidl. Munn & Felton's Works Band, Great Universal, Munn & Felton's (Footwear), Rigid Containers GUS, Travelsphere Holidays GUS) er et brassband med base i Northampton, England.Brassbandet ble stiftet i 1933. Korpset har blitt dirigert av en rekke profilerte dirigenter, deriblant William Halliwell, Harry Mortimer og Stanley Boddington. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The GUS Band på MusicBrainz
Stanley Boddington

Stanley Herbert Boddington (født 31. juli 1905 i Northamptonshire, død 25. desember 1986) var en britisk kornettist og dirigent. Boddington gjorde stor suksess som dirigent for brassband, særlig er han kjent for tiden med The GUS Band.


== Referanser ==
Onypterygia

Onypterygia er en slekt av løpebiller i delgruppen (underfamilien) Platyninae.


== Utseende ==
Små til middelsstore (5-18 millimeter), fargerike løpebiller, farget i skinnende blått, grønt eller brunrødt (en eller flere av fargene). Beina er rødlige.


== Levevis ==
Disse artene er både dag- og nattaktive og finnes vanligvis oppe i busker og trær, men kan også forekomme på bakken. De lever i skog, helst i litt tørre lavlandsskoger.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og det nordlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie Platyninae Bonelli, 1810
slekten Onypterygia  Dejean, 1831
Onypterygia aeneipennis Chaudoir, 1878
Onypterygia amecameca Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia angustata Chevrolat, 1835
Onypterygia atoyac Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia batesi Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia championi Bates, 1882
Onypterygia chrysura Bates, 1882
Onypterygia crabilli Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia cupricauda Casey, 1920
Onypterygia cyanea Chaudoir, 1878
Onypterygia donato Ball & Shpeley, 1992
Onypterygia exeuros Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia famini Solier, 1835
Onypterygia fulgens Dejean, 1831
Onypterygia hoepfneri Dejean, 1831
Onypterygia iris Chaudoir, 1863
Onypterygia kathleenae Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia longispinis Bates, 1882
Onypterygia pacifica Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia pallidipes Chaudoir, 1878
Onypterygia perissostigma Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia polytreta Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia pseudangustata Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia pusilla Chaudoir, 1878
Onypterygia quadrispinosa Bates, 1882
Onypterygia rawlinsi Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia rubida Bates, 1884
Onypterygia sallei Chaudoir, 1863
Onypterygia scintillans Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia shpeleyi Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia stenapteryx Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia striblingi Whitehead & Ball, 1997
Onypterygia tricolor Dejean, 1831
Onypterygia wappesi Whitehead & Ball, 1997


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Onypterygia i Encyclopedia of Life 
(en) Onypterygia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Onypterygia hos NCBI 
Onypterygia – detaljert informasjon på Wikispecies
Klonken

Klonken er en tidligere revyvise fra slutten av 1920-tallet.
Visa er laget av musikeren Sigurd O. Westbye og visedikteren Arne Svendsen og handler om en som passer på ei ku.
Den  ble kjent i 1929 da Victor Bernau sang den i en norsk film. Klonken  ble innspilt på plate av Einar Rose på 1920-tallet en gang, og  på Columbia Records av Toralf Tollefsen i 1947.   Arve Opsahl tok den med på Gamle revyviser fra 1975.Den går som følger:
Min eneste venn i væla er denne.Nårn har gått i gatene og dradd med denne kua
suddeli suddeli suddeli deiErre fan så hyggelig å komme under brua
Suddeli suddeli suddeli suddeli duttan deiSå tar vi oss ei flaske hvær og setter vårs på donken
Suddeli suddeli tuddeli dei
Suddeli tuddeli suddeli seiFilharmonisk mussikk va er det mot denna klonken
Suddeli suddeli tuddeli suddeli duttan heiMin enaste venn i væla er denn
Hu hygger seg, hu smyger seg, så kjælent inntil meg.
Hu er som ei tøs, som slepper seg løs.
Som sukker'a og klukker'a og koser seg.Hør, for et humør.
Hu sier ... klonk, klonk, klonk
Gjør meg jaggu ør
Ja det er hente meg ei jente som er god å haÅ, det kiler så
Hu sier ... klonk, klonk, klonk
Å, det kiler så
Den jenta kjøsser så det grøsser neri stortåa.(slutt)


== Referanser ==
Riffi Mandanda

Riffi Mandanda (født 11. oktober 1992) er en franskfødt kongolesisk fotballspiller som spiller for US Créteil-Lusitanos.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Riffi Mandanda – Ligue de Football Professionnel 
(en) Riffi Mandanda – Transfermarkt 
(en) Riffi Mandanda – FootballDatabase.eu 
(en) Riffi Mandanda – Soccerway 
(en) Riffi Mandanda – FBref
Anne Berit Guttormsen

Anne Berit Guttormsen (født 1958 i Trondheim) er en norsk professor og overlege. Hun arbeider ved Haukeland Universitetssykehus som spesialist i anestesi.
Guttormsen tok medisinsk utdannelse ved Universitetet i Bergen. Etter å ha arbeidet som lege returnerte hun senere til universitetet hvor hun i tillegg til å være professor også var leder for forskerlinjen ved Det medisinske fakultet.I 2020 stod Guttormsen frem i TV-programmet Åsted Norge og fortalte om hvordan hun hadde blitt utsatt for kjærlighetssvindel og tapt om lag 13 millioner kroner.


== Utmerkelser ==
Læringsmiljøprisen, UiB 2004
Olav Thon-Stiftelsens pris for fremragende undervisning, 2017 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Anne Berit Guttormsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin 
(no) Publikasjoner av Anne Berit Guttormsen i BIBSYS 
Anne Berit Guttormsen i Scholia
Trekkspilleffekt

Trekkspilleffekt er en forstyrrelse som påvirker flyten av elementer ved at hastighetsendringer blir forsterket idet de forplanter seg bakover. Fenomenet kan oppstå i trafikken, marsjering, sykkelritt og motorsport. Små rykk og napp fremme i køen vil forsterke seg og bli til voldsomme rykk og napp lenger bak i køen
Mer generelt kan trekkspilleffekten oppstå i alle fysiske prosesser hvor masse eller informasjon transporteres etter hverandre i et ledningsnett. Dette er eksempler på ikke-lineære prosesser. Ettersom flyten forplanter seg med forsinkelse er det et eksempel på transportforsinkelse. Når trekkspilleffekter oppstår reduserer de generelt gjennomstrømningen i systemet.


== I trafikken ==

I trafikken refererer trekkspilleffekten til dannelse av kø og luker på grunn av at et kjøretøy i front retarderer og akselererer. Disse fartssvingningene forplanter seg bakover, og vil vanligvis bli større og større for hvert kjøretøy som må følge på, hvilket fører til redusert trafikkflyt. Av denne grunn anbefaler statens vegvesen at man hele tiden følger tett på kjøretøyet foran når man står i kø.Andre relaterte anbefalinger fra vegvesenet er å ta i bruk alle kjørefelt, og kjøre helt frem i flette- og påkjøringsfelt.


== I motorsport ==
Trekkspilleffekten kan også opptre i motorsport. I formel 1 2020 Toscana Grand Prix oppstod det en trekkspilleffekt under omstarten som førte til fem av de bakre bilene i feltet kræsjet. Dataanalysen viste at førerne bakover akselererte kraftigere og kraftigere, med påfølgende senere og senere bremsing.


== Se også ==
Køsniking
Dominoeffekt
Bølgelengde
Dopplereffekt


== Referanser ==


== Kilder ==
SA Nobe, FY Wang - PROC IEEE INT CONF SYST MAN CYBERN, 2001 - ieeexplore.ieee.org
Y. Sugiyama1, M. Fukui, M. Kikuchi, K. Hasebe, A. Nakayama, K. Nishinari, S. Tadaki and S. Yukawa, "Traffic jams without bottlenecks-experimental evidence for the physical mechanism of the formation of a jam", New Journal of Physics '10' (2008), p. 033001, doi:10.1088/1367-2630/10/3/033001, url:http://iopscience.iop.org/1367-2630/10/3/033001/fulltext/
Religionsåret 1676

Religionsåret 1676 er en oversikt over hendelser, utgivelser, kunst, arkitektur og personer med tilknytning til religion definert i videste forstand i 1676.


== Hendelser ==

5. august – Malin Matsdotter brennes på bål for hekseri.
Mindrolling som er et av seks primære klostre som tilhører skolen Nyingma i tibetansk buddhisme, blir grunnlagt i Kina.


== Fødsler ==


== Referanser ==
NM i landeveissykling 1920

Norgesmesterskapet i landeveissykling 1920 ble arrangert i Kristiania 4. juli.
Kongepokalen ble vunnet av Olaf Nygaard.


== Resultater ==


=== 100 km tempo ===


== Kilder ==
«Norgesmesterskapet paa cykkel», Social-Demokraten 5. juli 1920, s. 5.
Tom A. Schanke, red. (2012). Norsk Idrettsleksikon – Toppidrett i 150 år (norsk). 3. Norge: Tom A. Schankes Forlag. s. 203. ISBN 978-82-303-2060-0.
Frederik Lange

Frederik Lange (tre Roser) til Tornumgaard (– død 1612) var en dansk godseier som ble lensmann (lensherre) i Norge. 
Han var sønn av Gunde Lange (d. 1576) og Karen Hansdatter Breide (d. 1550). I 1566 var han hoffjunker. Han valgt å gjøre karriere i Norge og fra 1572–1612 var han lensmann over Tønsberg og Skt. Olavs kloster len. Hans norske hovedgård var Falkensten i Borre.Han kom i stridigheter med innehaverne av Skt. Olavs klosterlen, først Vincents Juel og deretter Johan von Ahlefeldt, som forbød klosterets bønder å betale skatt og utføre dagsverk til Sem kongsgård. Lange beholdt dog begge len til sin død i 1612, men fra 1598 ble de omdannet fra pantelen til avgifts- og regnskapslen, fordi kongen samme år innløste pantene. Ved Langes død i 1612 overtok sønnen Gunde Tønsberg len med Sem gård og St. Olavs kloster.Frederik Lange var gift med Dorte Christoffersdatter Lindenov.


== Referanser ==
NM i landeveissykling 1919

Norgesmesterskapet i landeveissykling 1919 ble arrangert i Kristiania 27. juli.
Kongepokalen ble vunnet av Thomas Stryken.


== Resultater ==


=== 100 km tempo ===


== Kilder ==
«Stryken vinder Norgesmesterskapet i cykleridt og sætter ny norsk rekord paa 100 km», Morgenbladet 28. juli 1919, s. 3.
Tom A. Schanke, red. (2012). Norsk Idrettsleksikon – Toppidrett i 150 år (norsk). 3. Norge: Tom A. Schankes Forlag. s. 203. ISBN 978-82-303-2060-0.
Earth Moving

Earth Moving er det 12. albumet fra den britiske musikeren Mike Oldfield, utgitt i 1989 på Virgin. I motsetning til Oldfields tidligere album inneholder Earth Moving ingen instrumentale spor.


== Album ==
Oldfield brukte flere vokalister på albumet, inkludert sin daværende kjæreste Anita Hegerland. Albumets musikk ble hovedsakelig fremført med synthesizere. Det var første gang Oldfield spilte inn et album uten et instrumentalt stykke; hvert spor er vokalbaserte pop- og rockelåter. Det andre albumet Oldfield har gitt ut uten instrumentalspor til per 2020 er Man on the Rocks fra 2014.
Ifølge Oldfield ble albumet laget i full overensstemmelse med plateselskapet Virgin Records, som krevde at han skulle lage mer kommersielt materiale enn hans tidligere album. Etter innspillingen av Earth Moving ønsket Oldfield å bevege seg bort fra «databasert musikk» og gå tilbake til ekte musikere og instrumenter. Dette er tydelig i hans neste album, Amarok.


== Sporliste ==
Alle spor er skrevet Mike Oldfield.


=== Side en ===
 «Holy» – 4:37
 «Hostage» – 4:09
 «Far Country» – 4:25
 «Innocent» – 3:30
 «Runaway Son» – 4:05


=== Side to ===
 «See the Light» – 3:59
 «Earth Moving» – 4:03
 «Blue Night» – 3:47
 «Nothing But» / «Bridge to Paradise» – 8:40


== Medvirkende ==
Mike Oldfield – gitarer og keyboard
Max Bacon – vokal («Hostage», «Bridge to Paradise»)
Adrian Belew – vokal («Holy»), venstre kanal gitarsolo («Far Country»)
Nikki «B» Bentley – vokal («Earth Moving»)
Anita Hegerland – vokal («Innocent»)
Carol Kenyon – vokal («Nothing But»)
Raphael Ravenscroft – saksofon
Maggie Reilly – vokal («Blue Night»)
Phil Spalding – bassgitar, bakgrunnsvokal («Bridge to Paradise», «See the Light», «Holy»)
Chris Thompson – vokal («Runaway Son», «See the Light»)
Carl Wayne – bakgrunnsvokal («Earth Moving»)
Mark Williamson – vokal («Far Country»)


== Salgstall ==


== Eksterne lenker ==
(en) Earth Moving på Discogs 
(en) Earth Moving på MusicBrainz 
(en) Earth Moving på Spotify 
(en) Earth Moving på AllMusic
The Legendary A&M Sessions

The Legendary A&M Sessions er en EP med fem sanger av Captain Beefheart & His Magic Band, innspilt tidlig i deres karriere for sitt opprinnelige plateselskap, A&M Records. Den ble utgitt av selskapet i 1984 etter at Captain Beefheart hadde trukket seg tilbake fra musikken.


== Produksjon ==
EPen er satt sammen av to singler opprinnelig utgitt gjennom A&M Records i 1966. Den første av disse har koblet Bo Diddley-coveren «Diddy Wah Diddy» med en låt skrevet av Don Van Vliet (Captain Beefheart) som heter «Who Do You Think You're Fooling?»
Den andre, «Moonchild», ble skrevet av produsenten, David Gates (senere fra bandet Bread). Baksiden inneholdt Van Vliet's «Frying Pan».
Den femte sangen, «Here I Am I Always Am», var en avvist B-side som opprinnelig var planlagt som B-Side på «Moonchild» (og finnes som denne på en testpressing), men ble utelatt til fordel for «Frying Pan» på utgivelsen. Den ble for første gang offisielt lansert på denne EP-en.


== Sporliste ==
Alle sporene er skrevet av Don Van Vliet hvis ikke annet er angitt.


== Personell ==
Musikere

Don van Vliet (Captain Beefheart) – vokal, munnspill
Doug Moon – gitar
Richard Hepner – gitar
Jerry Handley – bass
Alex St. Clair Snouffer – trommer (spor 1-4)
PG Blakely – trommer (spor 5)Produksjon

David A. Gates – produsent
Bob Carbone – mastering
Michael Ochs Archives – foto
Donald Krieger – design, illustrasjoner, fotoredigering
Larry Dupont – fotoredigering
Jeffrey Gold – skrevne opplysninger på albumcoveret
Chuck Beeson – redigering av coveret


== Notiser ==


== Referanser ==
Barnes, Tore (2000). Captain Beefheart. Omnibus Trykk. ISBN 1-84449-412-8


== Eksterne lenker ==
(en) The Legendary A&M Sessions på Discogs 
(en) The Legendary A&M Sessions på MusicBrainz 
(en) «The Legendary A&M Sessions – discography». Captain Beefheart Radio Station. 25. juni 2012. Besøkt 14. september 2020.
NM i landeveissykling 1918

Norgesmesterskapet i landeveissykling 1918 ble arrangert i Kongsberg 28. juli.
Kongepokalen ble vunnet av Rolf Finstad.


== Resultater ==


=== 100 km tempo ===


== Kilder ==
«Norgesmesterskapet paa cykel», Ny Tid 29. juli 1918, s. 4.
Tom A. Schanke, red. (2012). Norsk Idrettsleksikon – Toppidrett i 150 år (norsk). 3. Norge: Tom A. Schankes Forlag. s. 203. ISBN 978-82-303-2060-0.
Laccocenus

Laccocenus  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, blankt mørkt rødbrune løpebiller. Hodet har to lengderibber på hver side, fasettøynene er noe utstående. Pornotu er rundet, innbuktet foran bakhjørnene, svært blankt med en skarp midtfure. Dekkvingene er nokså jevnbrede med fine punktrader, ganske blanke. Antenner og bein er rødlige.


== Levevis ==
Laccocenus vicinus lever i huler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Psydrinae LeConte, 1853
Slekten Laccocenus Sloane, 1890
Laccocenus ambiguus Sloane, 1890
Laccocenus vicinus Moore, 2004


== Litteratur ==


== Eksterne lenker ==
(en) Laccocenus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Laccocenus hos NCBI 
(en) Kategori:Laccocenus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Laccocenus – detaljert informasjon på Wikispecies
Microcheila

Microcheila  er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, halvmatt svarte løpebiller. Hodet er kort og bredt med rundet utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet, noe bredere enn langt. Dekkvingene  er litt rundede, med fine punktstriper.


== Levevis ==


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==
Systematikken følger Carabidae of the World

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Pterostichinae Bonelli, 1810
stamme Microcheilini Jeannel, 1948
slekten Microcheila Brullé, 1834
Microcheila denticollis Jeannel, 1948
Microcheila picea Brulle, 1834


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Microcheila i Encyclopedia of Life 
(en) Microcheila i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Microcheila – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Microcheila – detaljert informasjon på Wikispecies
Xhosores

Xhosores er en slekt av løpebiller.


== Utseende ==
En liten, lang og slank løpebille, kroppen er matt og tett punktert. Pornotum er rundet, litt lengre enn bredt, med tre lengdefurer. Hodet er nokså lite og rundet, med nokså små fasettøyne og en Y-formet fure i midten. Dekkvingene er noe rundede med kraftige punktrader.


== Levevis ==
Disse billene er knyttet til død ved og kan finnes under barken på døde trær, der de lever som rovdyr.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
Underfamilien Rhysodinae Laporte de Castelnau, 1840
slekten Xhosores R.T. & J.R. Bell, 1978
Xhosores figuratus (Germar, 1840)


== Eksterne lenker ==
Xhosores på Tree of life
(en) Xhosores i Global Biodiversity Information Facility 
Xhosores – detaljert informasjon på Wikispecies
Religionsåret 1153

Religionsåret 1153 er en oversikt over hendelser, utgivelser, kunst, arkitektur og personer med tilknytning til religion definert i videste forstand i 1153.


== Hendelser ==
Narthangklosteret, et innflytelsesrikt Kadampakloster, blir grunnlagt i Tibet.


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Ochyropus

Ochyropus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller. 


== Utseende ==
En stor (ca. 6 centimeter), lang og slank, blankt svart løpebille. Kjevene (mandiblene) er kraftige, lengre enn resten av hodet, som er rektangulært med små fasettøyne og en V-formet grop foran i midten. Pronotum er rundet, kraftig innsnevret bakover slik at det er betydelig mindre enn halvparten så bredt bak som foran, med avgrenset "midje" bakerst. Dekkvimngene er nesten jevnbrede med fine punktstriper. Beina er forholdsvis korte, leggene på frambeina utvikllet for graving.


== Levevis ==
Som andre Scaritinae lever disse billene hovedsakelig underjordisk. De graver godt, og lever som rovdyr.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Afrika (Kamerun, Liberia).


== Systematisk inndeling ==

ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
underfamilie graveløpere Scaritinae Bonelli, 1810
stammen Scaritini Bonelli, 1810
slekten Ochyropus Schiødte, 1847
Ochyropus gigas Schiødte, 1847


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Ochyropus i Encyclopedia of Life 
(en) Ochyropus i Global Biodiversity Information Facility 
Ochyropus gigas – detaljert informasjon på Wikispecies
1. divisjon volleyball for menn 2018/19

1. divisjon volleyball for herrer 2018–19 var det nest øverste nivået i volleyball i Norge for menn sesongen 2018-19.


== Seriespillet ==


=== Avdeling 1 ===


=== Avdeling 2 ===


== Ranking ==


== Eksterne lenker ==
Resultater, avdeling 1 - profixio.com
Resultater, avdeling 2 - profixio.com
Fullstendig rangeringstabell for 1. divisjon - profixio.com