jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Strøkets pike

Strøkets pike (originaltittel: Waterloo Bridge, også vist i Norge som Waterloo-bro) er et amerikansk drama fra 1931 regissert av James Whale med skuespillet «Waterloo Bridge» av Robert E. Sherwood som forelegg. Hovedrollene spilles av Mae Clarke og Douglass Montgomery (kreditert som Kent Douglass)


== Handlingsreferat ==
Myra Deauville klarer ikke finne arbeid i London på høyden av første verdenskrig, og tyr til prostitusjon for å forsørge seg selv. Hun møter sine klienter ved Waterloo Bridge, det primære inngangsstedet til byen for soldater med militær-permisjon. Under et luft-angrep møter hun Roy Cronin, medlem av det kanadiske militæret som er naivt uvitende om yrket hennes. Etter at angrepet er over, eskorterer Roy henne til hennes leilighet, og de spiser middag sammen.
Hun beskriver seg selv som arbeidsløs, og får hans sympati. Han tilbyr å betale hennes forfalte husleie. Etter at hun avviser tilbudet hans og han reiser, går Myra tilbake til gatene. Neste morgen besøker Roy henne, og hennes utleier Fru Hobley slipper ham inn i leiligheten hennes. Han møter hennes nabo, og gode venn, Kitty, som forteller at Myra trenger noen til å elske og beskytte henne. Roy tar Myra med til familien sin på gården deres, hvor han frir til Myra, som senere forteller Roys mor, Mary, sannheten om seg selv.
Mary er sympatisk, men ber Myra om å ikke å gifte seg med Roy. Neste morgen returnerer Myra til London med tog. Fordi Roy er på vei til slagmarken i Frankrike, ber han Myra gifte seg med ham med en gang. Men hun stikker av fra leiligheten gjennom et vindu, når han venter på henne i gangen. Fru Hobley krever husleie fra henne, men tror Myra har stukket av for å unngå sine økonomiske forpliktelser. Myra ønsker endelig å fortelle om sitt sanne yrke for Roy.


== Skuespillere ==
Mae Clarke som Myra
Douglass Montgomery som Roy Cronin
Doris Lloyd som Kitty
Frederick Kerr som Major Wetherby
Enid Bennett som Mrs. Wetherby
Bette Davis som Janet Cronin
Ethel Griffies som Mrs. Hobley


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Strøkets pike på Internet Movie Database 
(sv) Strøkets pike i Svensk Filmdatabas 
(da) Strøkets pike i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Strøkets pike på Allociné 
(nl) Strøkets pike på MovieMeter 
(en) Strøkets pike på AllMovie 
(en) Strøkets pike på Turner Classic Movies 
(en) Strøkets pike på Rotten Tomatoes 
(en) Strøkets pike på Box Office Mojo
Christian Severin Balle Røyem

Christian Severin Balle Røyem (født 21. februar 1813 ved Kalundborg i Danmark, død 6. februar 1874) var en norsk ingeniør, offiser og byplanlegger. På midten av 1800-tallet tegnet han gatenettet i Hamar sentrum. I 1849 ble han ansatt som kanaldirektør i et embete som hadde blitt opprettet for polske Alexander Josef Waligorski (1794–1873). Han var kanaldirektør frem til 1862.Da han ble beskikket som kanaldirektør var han offiser i hæren med graden ingeniørpremierløytnant.


== Utdannelse og militær løpebane ==
Christian Røyem ble offiser i 1832, og utnevnt til sekondløytnant i Ingeniørbrigaden i 1834. I 1837 ble han uteksaminert fra den Militære Høiskole, og i 1856 ble han forfremmet til major.


== Byplanlegger og kanaldirektør ==


=== Drammensvassdraget ===
I 1846 sendte herredsstyret i Land en søknad til departementet om å få utredet muligheten av å bygge en kanal mellom Randsfjorden og Tyrifjorden. Departementet ga kanaldirektør Røyem i oppdrag å iverksette undersøkelser. I 1853 oversendte Røyem departementet et «Forslag og Overslag til Kanalisering av Drammens Hovedvasdrag til Randsfjorden samt af Bivasdragene Vestfoselven fra Fiskumvand til Dramselven, Bægnaelven fra Spirillen til Dramselven og Hallingdalselven fra Næs til Krøderen». I de påfølgende årene oppstod det strid mellom de berørte kommunene både om hvilke arbeider som eventuelt burde utføres, og om finansieringen. Kanaldirektør Røyem besørget en ny og mer omfattende utredning i 1857. Den opprinnelige kalkylen anslo den totale kostnaden til 12.000 kroner, mens den nye lød på 31.700 kroner totalt. Formannskapene i Hønefoss og Norderhov nedsatte da en felles komité som utarbeidet en søknad til Staten om at kanaldirektør Røyems nye kanalplan skulle bli fullt ut finansiert av Staten, eventuelt at Staten skulle dekke den delen av regningen som ikke ble dekket de 12.000 kronene som kommunene så langt hadde avsatt til formålet. Departementet beordret kanaldirektøren til å starte en begrenset utbygging, slik at det ble mulig med skipsfart mellom Folefoss og Busund. Kostnadsrammen skulle være begrenset oppad til kr. 12.000. Dersom de berørte kommunene klarte å skafte tilveie ytterligere midler til prosjektet, var Staten villig til å øke sine bevilgninger, innen en øvre grense på halvparten av kanaldirektørens estimat på 31.700 kroner.


== Familie ==
Han var sønn av overtollbetjent Røyem og Henriette Elisabeth født Schmyder. Han var gift med Margrethe Marie Grønn; ekteparet fikk syv barn.


== Ordener og utmerkelser ==
Christian Røyem ble den 6. august 1860 slått til ridder av St. Olavs Orden «for fortjenstlig Embedsvirksomhed».


== Referanser ==
Virslīga 2018

Virslīga 2018, var den 27 sesongen av Virslīga. Sesongen begynte 31. mars 2018 og ble avsluttet 10. november 2018. Regjerende mestere FK Spartaks Jūrmala klarte ikke å forsvare  tittelen, og Riga vant sitt først seriemesterskap.


== Tabell ==


== Klubbinfo ==


== Resultattabell ==
Hvert lag spilt mot de andre syv lagene hjemme og borte to ganger, totalt 28 kamper.


=== Kamp 1–14 ===


=== Kamp 15–28 ===


== Kvalifisering ==

METTA/LU vant 10–2 sammenlagt og beholdt sin plass i Virslīga 2019; Super Nova spiller i 1. līga 2019.


== Statistikk ==


=== Toppscorer ===


== Referanser ==
Atle Næsheim

Atle Næsheim (født 16. desember 1966) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Fredrikstad IF og IL i BUL.
Han vant ett NM-gull og åtte NM-medaljer på 3000 meter hinder og stafett i perioden 1987–1992.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Atle Næsheim – World Athletics 
(en) Atle Næsheim – World Athletics
Knut Hegvold

Knut Hegvold (født 19. september 1961) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Heimdal IF.
Han vant ett NM-gull og 12 NM-medaljer på 1500 meter, 5000 meter, maraton, terrengløp og stafett i perioden 1986–1996.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Knut Hegvold – World Athletics 
(en) Knut Hegvold – World Athletics
Egil Skarpsno

Egil Skarpsno (født 17. september 1962) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Alvdal som representerte FIK Ren-Eng.
Han vant ett NM-gull og seks NM-medaljer på maraton og stafett i perioden 1992–2003.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Egil Skarpsno – World Athletics
Håkon Brox

Håkon Brox (født 18. januar 1985) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte IK Tjalve.
Han vant to NM-gull og 11 NM-medaljer på 5000 meter, 10000 meter, maraton og stafetter i perioden 2010–2013.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Håkon Brox – World Athletics
Christian Severin Balle

Christian Severin Balle (født 1730, død 21. mars 1808) var en dansk-norsk jurist som i 1762 ble beskikket i embetet som kanselliråd i Kristiansand, og også omtales som sorenskriver i Lister lens skriverdømme i Lyngdal i Agder.I tillegg til dommerembetet var kanselliråd Balle gårdbruker og skipsreder. Etter hans død arvet datteren Lovise Cathrine (1755– 9. mai 1841), enke etter sogneprest i Hægebostad Nils Røyem (død i 1789) farens gårdsbruk på Berge, og styrte bruket videre med kyndig hånd frem til sin død i 1841. Hun var kjent som «madam Røyem på Rom».


== Referanser ==
Virslīga 2019

Virslīga 2019, var den 28 sesongen av Virslīga. Sesongen begynte 9. mars 2019 og ble avsluttet 9. november 2018. Regjerende mestere Riga forsvarte tittelen, og vant sitt andre seriemesterskap.


== Tabell ==


== Klubbinfo ==


== Resultattabell ==
Hvert lag spilt mot de andre åtte lagene hjemme og borte to ganger, totalt 32 kamper.


=== Kamp 1–16 ===


=== Kamp 17–32 ===


== Kvalifisering ==

METTA/LU vant 3–1 sammenlagt og beholdt sin plass i Virslīga 2020; Super Nova spiller i 1. līga 2020.


== Statistikk ==


=== Toppscorer ===


== Referanser ==
Miquéias Fernandes

Miquéias Matias Fernandes  (født 28. august 1950 i Boa Vista i Roraima i Brasil, død 26. april 2020 i Manaus), bedre kjent som  Miquéias Fernandes, var en brasiliansk advokat, pastor og politiker. Han var deputert til delstaten Amazonas' lovgivende forsamling.


== Biografi ==
Miquéias Fernandes fikk sin utdannelse i juss ved Universidade Federal do Amazonas (Ufam). Han var rådmann fra 1989 til 1991 og var visepresident for bystyret i Manaus (Câmara Municipal de Manaus, CMM).Han var i tre valgperioder medlem av den lovgivende forsamling for Amazonas  (Assembleia Legislativa do Amazonas, Aleam) og utøvde en rekke lederverv i delstatsstyret.
I 2016 ble Miquéias gjort til æresborger av Amazonas na Aleam.
Han døde 26. april 2020, på Hospital Samel i det sentrale Manaus, av covid-19.


== Referanser ==
Pepe Tapia

Pepe Tapia (egentlig José Alejandro Tapia Bustamante, født 3. april 1942 i Santiago de Chile, død 27. mai 2020 samme sted) var en chilensk sirkuskunstner og klovn/komiker. En av hans inspirasjonskilder var den amerikanske entertaineren Jerry Lewis.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var eneste sønn av Angelino Tapia og Clara Bustamante. Han studerte ved Colegio Hispanoamericano.


=== Karriere ===
Han utviklet sin karriere i sirkusmiljøet, og opptrådte også i magasinselskapet Bim Bam Bum.I 1970 debuterte han på fjernsyn, som klovnen Bombín i programmet Teleminimundo på Televisión Nacional de Chile (TVN). Der opptrådte han med trioen Chirola, Copucha y Cuchara. Siden opptrådte han i fjernsynsprogrammer som La tribunal de la risa, El show de Gloria Benavides, Jappening con ja, Dingolondango, Mediomundo, Sábados Gigantes (i segmentet Café Gigantes), Noche de Gigantes, Éxito og Vamos a ver, og andre programmer. Noen av hans rollekarakterer var tryllekunstneren Pepiosky Tapiosky, mekanikeren Parachoque Muñoz, bokseren Comboy Tapia og et postbud som fremførte frasen «la televisión penetra» (fjernsynet trenger igjennom). Den mest ihukomne karakter var Ruperto, en evig beiler som aldri formådde å gifte seg.Han deltok i filmene Sonrisas de Chile (1969, instruert av José Bohr),, og Las historias de Sussi (1998), og i fjernsynsteateret i det berømte verk La pergola de las flores som ble produsert av TVN og Pontificia Universidad Católica de Chile i Santiagi i 1975. I 1986 opptrådte han på den XXVII. internasjonale sangfestivalen i Viña del Mar, og vant der «Sølvfakkelen».I 2011 ble han diagnostisert med Alzheimers sykdom.Han døde i Santiago i en alder av 78 år den 27. mai 2020 av en lungebetennelse forårsaket av covid-19, en sykdom som ble diagnostisert den 11. mai.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pepe Tapia på Internet Movie Database 
(en) Pepe Tapia hos The Movie Database
Stortingets kirke- og undervisningskomite

Stortingets kirke- og undervisningskomite var tidligere en av Stortingets faste komiteer. Komiteen fantes med noenlunde samme fagfelt i rundt 200 år, fra 1815 til 2017.
I det første ordentlige storting i 1815 fantes den såkalte første komite, som hadde ansvaret for «kirke- og undervisningsvæsenet». De påfølgende åra hadde Stortinget ikke en velutvikla fast komitestruktur, idet man heller oppretta små spesialkomiteer for den enkelte sak. I 1818 var det tretten slike spesialkomiteer på kirke- og undervisningsfeltet, i 1821 var det ni.Fra 1824 blei så etablert den mer faste komitestrukturen, som – med større og mindre endringer – fortsatt finnes. Komiteen fikk raskt det enkle navnet kirkekomiteen. I en del stortingsperioder blei komiteen delt i to, som greit nok blei betegna kirkekomite nr. 1 og kirkekomite nr. 2. Første gang dette skjedde var ved stortingssamlingene i 1845 og 1848 og seinere i 1862 og i 1868. Et premiss for delinga var (i alle fall i 1862) at den ene komiteen skulle behandle lovsaker og den andre budsjettsaker.Fra til 1919 blei det gjennomført ei mer permanent todeling – i kirke- og skolekomiteen og universitets- og fagskolekomiteen. I 1950 blei disse igjen samla i én komite, kirke- og undervisningskomiteen. Bakgrunnen for dette var at en analyse av komiteenes arbeidsbyrde viste at kirke- og skolekomiteen lå godt under gjennomsnittet i antall saker og møtedager. Det var også et ønske om å få bedre samsvar mellom komiteene og departementene.I 1993 skifta komiteen navn til kirke-, utdannings- og forskningskomiteen.I 2017 kom det så til et komitemessig skille mellom kirke og skole. Kirke- og trosspørsmål blei plassert i familie- og kulturkomiteen. Resten blei værende i utdannings- og forskningskomiteen, som også fikk tilført barnehagene som fagfelt.


== Referanser ==
Vidar Aardal

Vidar Aardal (født 31. oktober 1956) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Nøtterøy IF.
Han vant ett NM-gull og en NM-bronse på 110 meter hekk i perioden 1976–1977.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Usbekistans visepresident

Republikken Usbekistans visepresident (usbekisk: Oʻzbekiston Respublikasi Vitse-prezidenti) var det nest høyeste politiske embetet i landet etter presidenten. 


== Historie ==
Embetet ble innstiftet i november 1990 etter en endring av 1978-forfatningen og avskaffet av president Islam Karimov 8. januar 1992.


== Presidentens stedfortreder etter 1992 ==
I Usbekistans forfatning av 1992 står det at dersom landets president er ute av stand til å utføre sine plikter på grunn av dårlig helse – bekreftet i en attest utstedt av en statlig medisinsk kommisjon (etablert av Oliy Majlis [Usbekistans nasjonalforsamling]) – skal Oliy Majlis avholde et krisemøte innen ti dager. Sesjonen skal velge landets fungerende president for en embetsperiode på ikke mer enn tre måneder. I løpet av denne tiden skal presidentvalg bli avholdt.


== Liste ==
      Oʻzbekiston Kommunistik Partiyasi (OKP)


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Arkeologiåret 2017

Arkeologiåret 2017 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 2017.


== Dødsfall ==
24. januar – Peter Woodman, irsk arkeolog (født 1943)
4. februar - Ivor Noël Hume, britisk arkeolog innen historisk arkeologi (født 1927)
12. februar - Anna Marguerite McCann, undervanns-arkeolog fra USA (født 1933)
1. mars –
Dai Morgan Evans, britisk arkeolog (født 1944)
László Barkóczi, ungarsk arkeolog som forsket på Romerriket i provinsene (født 1919)
7. mars – Wolf-Dieter Tempel, tysk arkeolog (født 1937)
24. mars – William Kelly Simpson, egyptolog fra USA (født 1928)
1. april – Bernhard Hänsel, tysk arkeolog som forsket på Romerriket i provinsene (født 1937)
27. juni - Bridget Allchin, britisk arkeolog og oldtidshistoriker (født 1927)
29. juni – Antonio Sagona, australsk arkeolog (født 1956)
5. september – Gert Hatz, tysk numismatiker (født 1928)


== Referanser ==
Bjørn Morstøl

Bjørn Morstøl (født 29. januar 1945) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Isfjorden som representerte Rauma IL.
Han vant ett NM-gull og ett NM-sølv i stav i 1966 og 1967.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==
Arkeologiåret 2015

Arkeologiåret 2015 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 2015.


== Dødsfall ==
25. januar – Giancarlo Ligabue, italiensk paleontolog, oppdager av Ligabueino (født 1931)
25. februar – Sheppard Frere, britisk arkeolog med det romerske riket som spesialitet (født 1916)
9. april – Margaret Rule, britisk maritime arkeolog (født 1928)
18. august – Khaled al-Asaad, syrisk arkeolog (født 1934)


== Referanser ==
Kunnskapssenter

Et kunnskapssenter er generelt en frittstående forskningsinstitusjon og brukes overlappende med betegnelsen institutt, uten entydige skiller. Begrepet kom i bruk i Norge rundt årtusenskiftet og er primært brukt om de to nasjonale kunnskapssentrene, dvs. forskningsinstitusjoner etablert av regjeringen. Det er delvis også brukt i helt andre betydninger, bl.a. knyttet til etablering av arbeidsplasser på bestemte geografiske steder.


== Nasjonale kunnskapssentre i Norge ==
Begrepet kunnskapssenter er primært brukt om de to nasjonale kunnskapssentrene, dvs. to forsknings- og kunnskapsorganisasjoner etablert direkte av regjeringen i 2004 og med et nasjonalt mandat. Av disse var Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten klart størst med rundt 200 forskere og andre ansatte frem til det ble innlemmet som en divisjon i Folkehelseinstituttet i 2016; i 2018 ble divisjonen oppløst og oppgavene fordelt på resten av Folkehelseinstituttet. Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten drev både grunnforskning og mer anvendt forskning, slik som systematisering av kunnskap. Et annet statlig kunnskapssenter er Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress (NKVTS) med rundt hundre ansatte, som hovedsakelig er et rent forskningsinstitutt med noen forvaltningsmessige tilleggsoppgaver knyttet til faglig rådgivning for myndighetene.


== Andre institusjoner betegnet kunnskapssentre ==
Ordet kunnskapssenter er også brukt av enkelte andre institusjoner enn de to statlige, nasjonale kunnskapssentrene etablert av regjeringen. Slike institusjoner er uten unntak svært små i sammenligning; f.eks. har Kunnskapssenter for laks og vannmiljø kun to ansatte. Norges Bank har betegnet et publikumsrettet tilbud henvendt til skoleelever som et «kunnskapssenter»; dette senteret består primært av et interaktivt rollespill.


== Annen bruk av ordet ==
Betegnelsen kunnskapssenter er til dels brukt i politiske debatter knyttet til etablering av arbeidsplasser (særlig utenfor Oslo) innen forskning, utvikling og høyere utdanning, i betydningen et geografisk sted som er sentrum for «kunnskapsvirksomhet». Noen aktører har gitt bygninger navn som «kunnskapssenter», f.eks. det kommunale konferansebygget «Kunnskapssenteret i Sandvika».


== Referanser ==
Arkeologiåret 2016

Arkeologiåret 2016 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 2016.


== Dødsfall ==
6. mars – María Rostworowski, peruansk historiker (født 1915)
20. mars – Stanley South, arkeolog fra USA (født 1928)
7. april – Charles Thomas, oldtidshistoriker fra Cornwall (født 1928)
5. juli – Beatrice De Cardi, britisk arkeolog of Asia (født 1914).
26. september – Don Brothwell, britisk arkeolog (født 1933)


== Referanser ==
Arkeologiåret 2018

Arkeologiåret 2018 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 2018.


== Dødsfall ==
31. januar - Elizabeth Hartley, arkeolog og kurator fra USA og tidligere leder for arkeologi på Yorkshire Museum (født 1947).
23. februar - Wolfhart Westendorf, tysk egyptolog (født 1924)
1. juli - Gordon Hillman, britisk arkeobotaniker (født 1943)
31. juli - George Cowgill, antropolog og arkeolog fra USA (født 1929)
1. august - Rotraut Wisskirchen, tysk bibelarkeolog (født 1936)
29. august - Robin Birley, engelsk arkeolog (utgraving av Vindolanda) (født 1935)
25. oktober - Chen Tiemei, kinesisk teknologisk arkeolog (karbondatering) (født 1935)
3. desember - Roger Mercer britisk arkeolog (født 1944)
11. desember - Noël Duval, fransk arkeolog (født 1929)


== Referanser ==
Arkeologiåret 2019

Arkeologiåret 2019 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 2019.


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Arkeologiåret 2020

Arkeologiåret 2020 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 2020.


== Andre hendelser ==
9. januar – En gullbarre funnet i Mexico by i 1981 blir bekreftet til å være laget av materiale tatt under den spanske erobringen av Azteker-riket og sannsynligvis etterlatt av spanierne rundt tiden for La Noche Triste i 1520.
Mai – Personale ved Vindolanda-museum ved Hadrians mur i England sorterte igjennom materiale som hadde vært tilgjengelig siden 1993 under avstegningen under koronaviruspandemien og fant en lekemus av lær i det romersk fortet Vindolanda.


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Lazăr Edeleanu

Lazăr Edeleanu (født 1. september 1861 i București, død 7. april 1941) var en rumensk kjemiker av jødisk opprinnelse. Han er kjent for å være den første kjemikeren som syntetiserte amfetamin ved Universitetet i Berlin og for å finne opp den moderne metoden for raffinering av råolje.


== Referanser ==
Per Galaasen

Per Persen Galaasen (den yngre) (født 3. april 1850 i Trysil, død 8. september 1914 i Trysil) var lokalpolitiker og gårdbruker på gården Akre i Galaasen-grenda i Søndre Trysil. Han var ordfører i Trysil i årene ​1881-1889.Han var født på gården Søgarden i Galaasen, og overtok i 1876 farens hjemgård Akre (en part av Oppstugus). Han drev denne til han døde, og sønnene (som tok etternavnet Akre) overtok etter mora i 1916. Ved siden av gårdsdriften handlet han med skog. 
I perioden 1879-82 satt han i kommunestyret samtidig med faren Per Galaasen den eldre, «Søgardsgubben». Han satt mange år i kommunestyret, og hadde også andre verv i bygdesamfunnet. Han var valgmann ved flere stortingsvalg, og han var herredskasserer fra 1882 til 1909. Han var i 1887 en av de fem initiativtagerne til Trysil Privatbank, og ble den første formannen i bankstyret. Tidligere ordfører Johan Rønningen ble nestformann.Som ung gikk han på privat middelskole i Innbygda, og senere på Sagatun Folkehøyskole 1870-71, et av de første årene med folkehøgskole i Norge. Han var venstremann i rikspolitikken, men i hans tid var det ingen partilister i kommunepolitikken. 
I sin tid som herredskasserer etablerte han en liten trykkpresse på heimgården, for å trykke skattesedler og andre skjema. Dette var etter alt å dømme det første trykkeriet i Trysil.


== Se også ==
Liste over ordførere i Trysil


== Referanser ==
Stølselva kraftverk

Stølselva kraftverk er et vannkraftverk ved Åsvatnet i Sunnfjord kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 302 meter i Stølselva.
Installert effekt er 2,2 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 6,3 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase


== Eksterne lenker ==
NLE - utstyrsleverandør
29. serierunde i Bundesliga 2019/20

29. runde i Bundesliga 2019-2020 startet fredag 29 mai med Freiburg – Bayer Leverkusen, mens hoveddelen av kampene ble spilt lørdag 30 mai, mens runden ble avsluttet med Köln – RB Leipzig mandag 1 juni 2020.


== Kampfakta ==
Fredag 29. mai

Lørdag 30. mai

Søndag 31 mai

Mandag 1 juni


== Referanser ==
PGA Championship 2006

PGA Championship 2006 ble arrangert på Medinah Country Club i Medinah, Illinois i USA i 2006.


== Resultater ==


== Referanser ==
PGA Championship 1999

PGA Championship 1999 ble arrangert på Medinah Country Club i Medinah, Illinois i USA i 1999.


== Resultater ==


== Referanser ==
PGA Championship 1995

PGA Championship 1995 ble arrangert på Riviera Country Club i Pacific Palisades, California i USA i 1995.


== Resultater ==


=== Playoff ===


== Referanser ==
PGA Championship 1983

PGA Championship 1983 ble arrangert på Riviera Country Club i Pacific Palisades, California i USA i 1983.


== Resultater ==


== Referanser ==
PGA Championship 1987

PGA Championship 1987 ble arrangert på PGA National Golf Club i Palm Beach Gardens, Florida i USA i 1987.


== Resultater ==


=== Playoff ===


== Referanser ==
PGA Championship 1971

PGA Championship 1971 ble arrangert på PGA National Golf Club i Palm Beach Gardens, Florida i USA i 1971.


== Resultater ==


== Referanser ==
PGA Championship 2013

PGA Championship 2013 ble arrangert i Rochester, New York i USA i 2013.


== Resultater ==


== Referanser ==
PGA Championship 2003

PGA Championship 2003 ble arrangert i Rochester, New York i USA i 2003.


== Resultater ==


== Referanser ==
PGA Championship 1980

PGA Championship 1980 ble arrangert i Rochester, New York i USA i 1980.


== Resultater ==


== Referanser ==